ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2024 р.м. ХарківСправа № 922/4802/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22);
до Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).
про стягнення коштів у розмірі 281 643, 88 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Укрпошта", м. Київ, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків, про стягнення заборгованості з орендної плати за договором № 10/1817 від 08.10.2021 в розмірі 281 643, 88 грн. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4802/23. Розгляд справи № 922/4802/23 призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Про розгляд даного спору Господарським судом Харківської області відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить подане до суду 22.12.2023 клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх. № 35344).

Натомість, у строки, визначені ухвалою суду від 05.12.2023, відповідач відзив на позов не надав, заборгованість не спростував. З клопотанням, у відповідності до ст. 119 ГПК України, до суду не звертався.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Акціонерним товариством "Укрпошта" в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (позивач, орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Мар`єнком Олександром Володимировичем (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомості № 10/1817 від 08.10.2021.

Згідно з п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухомість (далі - майно), кімнати № 54-56, № 61-72, частина кімнати (площею 18, 1 кв.м.) № 74, на першому поверсі семиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 229 кв.м., розміщене за адресою: м. Харків, вул. Молочна, 6, для розміщення їдальні.

Розмір орендної плати за користування майном за договором, з ПДВ, становить 40 501, 56 грн на місяць (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.5 договору, щомісячно, не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, орендодавець надає орендарю акт про надані послуги, яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за звітний місяць. Орендар зобов`язаний підписати акт про надані послуги та повернути його орендодавцю не пізніше 10числа поточного місяця.

П. 3.6. договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем, шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця не пізніше 20 числа розрахункового місяця.

Згідно з п. 5.1.3. договору, орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені договором.

Згідно акту приймання-передачі від 10.10.2021, ФОП Мар`єнко О.В. прийняв у користування нерухоме майно, у відповідності до договору від 08.10.2021.

Як вказує позивач, орендарю направлялись акти про надані послуги та рахунки на оплату, що підтверджується наданих до справи списком згрупованих поштових відправлень.

Натомість, в порушення умов договору, відповідачем не сплачено орендну плату за наступні місяці:

- грудень 2021 року - 28 938, 85 грн;

- січень 2022 року - 25 914, 02 грн;

- лютий 2022 року - 65 665, 69 грн;

- березень 2022 року - 7 937, 77 грн;

- квітень 2022 року - 2 066, 01 грн;

- травень 2022 року - 2 066, 01 грн;

- червень 2022 року - 2 066, 01 грн;

- вересень 2022 року - 1 грн;

- жовтень 2022 року - 1 807, 80 грн;

- грудень 2022 року - 2 грн.

Що загалом складає 136 465, 16 грн.

Дана сума заборгованості підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 23.01.2023, підписаним сторонами договору та скріпленим печатками.

Позивачем неодноразово направлялись на адресу відповідача претензії з вимогою сплати існуючої заборгованості з орендної плати, які отримувались відповідачем.

Натомість, зазначена сума заборгованості у добровільному порядку відповідачем сплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 284 ГК України, орендна плата є істотною умовою договору оренди.

П. 1 ст. 286 ГК України встановлено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, між Акціонерним товариством "Укрпошта" в особі Харківської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (позивач, орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Мар`єнком Олександром Володимировичем (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомості № 10/1817 від 08.10.2021, згідно з п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухомість (далі - майно), кімнати № 54-56, № 61-72, частина кімнати (площею 18, 1 кв.м.) № 74, на першому поверсі семиповерхової адміністративної будівлі, загальною площею 229 кв.м., розміщене за адресою: м. Харків, вул. Молочна, 6, для розміщення їдальні, що підтверджується актом приймання-передачі від 10.10.2021.

Як вказує позивач, відповідач, всупереч вимог, передбачених умовами договору не сплатив орендну плату за період грудень 2021 червень 2022, вересень, жовтень, грудень 2022 року, у зв`язку з чим, має заборгованість за договором оренди від 08.10.2021 у розмірі 136 465, 16 грн.

Дана сума заборгованості підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 23.01.2023, підписаним сторонами договору та скріпленим печатками.

Доказів сплати даної суми заборгованості за договором від 08.10.2021, відповідачем суду надано не було. Також дана сума заборгованості останнім не була спростована в процесі розгляду даного спору.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочила виконання зобов`язання зі сплати орендної плати за договором оренди № 10/1817 від 08.10.2021.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу з орендної плати за договором оренди № 10/1817 від 08.10.2021 у сумі 136 465, 16 грн, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з ФО Мар`єнка О.В. даної суми заборгованості за договором оренди належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи, не спростованою відповідачем належними та допустимими доказами, а, отже, є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В ч. 2 ст. 343 ГК України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 7.2 договору оренди, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар, на вимогу орендодавця, сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди від 08.10.2021, позивач нарахував відповідачеві пеню, яка, станом на 01.11.2023, складає 101 670, 89 грн.

Заперечень щодо суми нарахованої позивачем пені, відповідачем суду надано не було. Також не було надано контррозрахунку суми пені.

Перевіривши розрахунок суми пені, заявлений позивачем до стягнення, враховуючи порушення відповідачем умов договору оренди в частині вчасної сплати орендних платежів, суд вважає його вірним та розрахованим у відповідності до норм чинного законодавства та умов договору від 08.10.2021.

А, отже, вимога позивача про стягнення пені у розмірі 101 670, 89 грн підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 7 056, 59 грн та 36 451, 24 грн інфляційних втрат, нарахованих згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання, підлягають задоволенню як правомірні та обґрунтовані (здійснений позивачем розрахунок перевірено судом, контррозрахунку суду надано не було).

Як зазначає позивач, відповідно до довідки з ЄДРЮО та ФОП, 13.05.2023 ФОП Мар`єнко О.В. було припинено.

У Постанові від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18, Верховний Суд наголосив, що за змістом ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 202-208 ГК України, ч. 8 ст. 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-ІУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона, як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що спори, які виникли з господарського договору, стороною якого є ФОП, належать до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін, як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу, як ФОП - не припинились.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Акціонерного товариства "Укрпошта" підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Укрпошта" (; 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22) заборгованість за договором оренди від 08.10.2021 у сумі 136 465, 16 грн; пеню у сумі 101 670, 89 грн; 3 % річних у сумі 7 056, 59 грн; інфляційні втрати у сумі 36 451, 24 грн; судовий збір у сумі 4 224, 66 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 ГПК України.

Позивач - Акціонерне товариство "Укрпошта" (; 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22);

Відповідач - Фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Повне рішення складено 05.02.2024.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/4802/23