РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.02.2024Справа №910/16540/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис"

про стягнення неустойки у загальному розмірі 93 600,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" про стягнення неустойки у загальному розмірі 93 600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" було прострочено виконання своїх зобов`язань за Договором №01-199862-21 на виконання проектних робіт від 07.05.2021 з своєчасного виконання проектних робіт, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 17 472,00 грн та пені у розмірі 76 128,00 грн, нарахованої за період з 31.10.2021 по 31.08.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 відкрито провадження у справі №910/16540/23; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 30.10.2023 була надіслана відповідачу 01.11.2023 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, та була вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" 06.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №766.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 у справі №910/16540/23 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" повинне було подати відзив на позов у строк до 21.11.2023 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

07.05.2021 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" (підрядник) укладено Договір №01-199862-21 на виконання проектних робіт (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.2 якого підрядник зобов`язується на свій ризик, згідно із затвердженим замовником та погодженим підрядником завданням на проектування (Додаток 1 до Договору), з дотриманням інших вимог договору, чинного законодавства України виконати проектні / інженерно-вишукувальні роботи по об`єкту: "Реконструкція засобів вимірювальної техніки, які вимірюють показники якості електроенергії, та впровадження автоматизованої системи контролю показників якості електричної енергії НЕК "Укренерго", 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 25 (інв. № новий)", а замовник зобов`язується здійснити оплату прийнятих, належно виконаних, проектних робіт на умовах договору.

Результат проектних робіт за договором - розроблена та оформлена згідно з вимогами договору, завдання на проектування та чинного законодавства України проектна документація, щодо якої підрядник отримав позитивний висновок експертної організації.

Визначені договором проектні роботи визнаються належно виконаними за умови дотримання підрядником вимог з розроблення і оформлення проектної документації (відповідно до завдання на проектування та інших умов договору, державних норм, будівельних норм і правил, українських та міжнародних стандартів, інших вимог чинного законодавства України з питань, що регламентують питання розроблення проектної документації, в тому числі в частині отримання звіту експертної організації та дотримання строку, визначеного договором).

У пункті 1.3 Договору сторонами було погоджено, що підрядник виконує проектні роботи протягом 180 календарних днів з моменту укладення договору, але не пізніше 30.10.2021, в залежності від того, яка дата наступить раніше.

Загальна ціна договору розрахована відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 і визначена в договірній ціні та кошторисній документації до неї (додаток 2 до Договору), становить 208 000,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ (20%) 41 600,00 грн, всього 249 600,00 грн (п. 2.2 Договору).

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що приймання-передача виконаних підрядником проектних робіт засвідчується шляхом підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт (акт), який оформляється (за формою згідно ДСТУ Б Д.1.1-7:2013, якщо на момент складання такого акту не будуть застосовуватись інші форми), згідно з вимогами щодо оформлення первинних документів.

Підрядник зобов`язаний разом з цим актом надати належним чином оформлені документи:

- накладну приймання-передачі оформленої проектної документації та позитивного експертного звіту;

- проектну документацію (оформлену згідно з завданням на проектування, вимогами чинного законодавства України) у кількості 5-ти примірників (в паперовому вигляді) та один на електронному носії (на USB накопичувачі в одному примірнику, який повинен містити пояснювальну записку (у форматі "pdf" та "doc"), графічну частину (у форматі "pdf" та "dwg" або "vsd"), кошторисні розрахунки у форматі актуальної версії ПК СТС "bsdu" та у форматах "doc" або "excel"; електронні варіанти документів в "pdf" форматі повинні бути сканованими копіями оригінальних документів);

- оригінал експертного звіту;

- підтверджуючі документи щодо інших витрат згідно з умовами договору (за наявності таких витрат).

У разі ненадання будь-якого із зазначених документів замовнику розгляд такого акта починається з дати надання підрядником всіх зазначених документів.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що за порушення строків виконання проектних робіт / строків усунення недоліків проектних робіт підрядник сплачує замовнику пеню згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1% вартості проектних робіт, строк виконання яких порушений, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів підрядник повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмір семи відсотків від вказаної вартості.

Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2021 (включно), а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 12.1 Договору).

Також сторонами було складено Завдання на проектування (додаток 1 до Договору), Договірну ціну (додаток 2 до Договору), кошториси та зведений кошторис, Розрахунок вартості експертизи №4 (9 550,00 грн).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрекспертиза Груп" було складено експертний звіт (позитивний) щодо розгляду проектної документації на будівництво №17-11512-21/ЕП/КО від 01.07.2022 (затверджений 26.07.2022).

01.09.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" було складено акт приймання-передачі виконаних робіт по Договору, в якому зафіксовано, що робота виконана якісно, оформлена відповідно до договору, замовлення та чинних нормативних документів.

25.11.2022 Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" претензію вих. №01/51333 від 21.11.2022, в якій позивач просив відповідача сплатити пеню у розмірі 75 129,60 грн та штраф у розмірі 17 472,00 грн за порушення строків виконання зобов`язань за Договором.

У відповіді вих. №02/05/2023-1 від 02.05.2023 на претензію Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" вказує, що не могло виконати своєчасно свої зобов`язання за Договором, оскільки Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" несвоєчасно надавались допуски для впровадження автоматизованої системи контролю показників та не надано необхідних даних для виконання робочого проекту, а також відповідач посилався на запровадження на території України карантину через поширення коронавірусної інфекції та початок повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, що перешкоджало здійсненню господарської діяльності в нормальному режимі. Крім того, відповідач стверджує, що вже сплатив штрафні санкції в розмірі 12 480,00 грн, як забезпечення виконання зобов`язань за Договором, в той час як ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що відповідачем прострочено виконання робіт за Договором, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" штрафу у розмірі 17 472,00 грн та пені у розмірі 76 128,00 грн, нарахованої за період з 31.10.2021 по 31.08.2022.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, а тому спірні правовідносини регулюються Главою 61 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 887 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 887 Цивільного кодексу України).

За змістом укладеного сторонами Договору та додатків до нього замовником було доручено підряднику виконати проектні / інженерно-вишукувальні роботи по об`єкту: "Реконструкція засобів вимірювальної техніки, які вимірюють показники якості електроенергії, та впровадження автоматизованої системи контролю показників якості електричної енергії НЕК "Укренерго", 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 25 (інв. № новий)", та загальна вартість таких робіт складає 249 600,00 грн.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 1.3 Договору сторонами було погоджено, що підрядник виконує проектні роботи протягом 180 календарних днів з моменту укладення договору, але не пізніше 30.10.2021, в залежності від того, яка дата наступить раніше.

Зважаючи, що датою укладення Договору значиться 07.05.2021, то 180-тий день строку на виконання робіт припадає на 03.11.2021, а відтак в силу п. 1.3 Договору спірні роботи мали бути виконані відповідачем до 30.10.2021 включно, так як ця дата наступає раніше ніж 03.11.2021.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що приймання-передача виконаних підрядником проектних робіт засвідчується шляхом підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт (акт), який оформляється (за формою згідно ДСТУ Б Д.1.1-7:2013, якщо на момент складання такого акту не будуть застосовуватись інші форми), згідно з вимогами щодо оформлення первинних документів.

01.09.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" було складено акт приймання-передачі виконаних робіт по Договору, в якому зафіксовано, що робота виконана якісно, оформлена відповідно до договору, замовлення та чинних нормативних документів.

З наведеного вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" було прострочено виконання свого обов`язку з виконання проектної / інженерно-вишукувальної роботи за Договором, вартістю 249 600,00 грн.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або загалі не приступив до виконання зобов`язання, або, якщо і приступив, але не виконав його у встановлений договором або законом термін.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем належними та допустимими доказами факту прострочення своїх зобов`язань за спірним договором не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" є таким, що прострочило виконання свого негрошового зобов`язання за Договором з виконання робіт з 31.10.2021.

Таким чином, відповідач у встановлений Договором термін свого обов`язку з виконання робіт не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої Договором відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" не скористалось своїм правом з доведення існування обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Попри наведене, суд вбачає за необхідне надати оцінку викладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" у відповіді на претензію вих. №02/05/2023-1 від 02.05.2023 обставинам.

Щодо посилання відповідача на наявність у нього перешкод для здійснення господарської діяльності через запровадження карантину, то суд не вважає, що запровадження постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №614 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2" карантину може вважатись обставиною непереборної сили, оскільки відповідні обставини настали більш як за рік до укладення сторонами Договору, а відтак відповідач, який здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, укладаючи Договір міг та повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з виконання робіт та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний Договором строк з урахуванням запровадженого на території України карантину.

Також суд в даному випадку не вважає обставиною непереборної сили, яка звільняє відповідача від відповідальності за порушення ним свого грошового зобов`язання за Договором, початок повномасштабної військової агресії проти України, оскільки строк виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" робіт за Договором настав 30.10.2021, тобто майже за чотири місяці до вторгнення країни-агресора на територію України у лютому 2022 року. Крім того, лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 носить загальний інформаційний характер, оскільки констатує абстрактний факт без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Разом із тим, неможливість виконання договірних зобов`язань особа повинна підтверджувати документально в залежності від її дійсних обставин, що унеможливлюють виконання на підставі вимог законодавства, чого відповідачем у встановленому законом порядку доведено не було.

Щодо посилань відповідача у відповіді на претензію на зволікання замовника в частині надання представникам підрядника допусків та даних по проекту, то матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано доказів на підтвердження обставин звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" для надання таких допусків та даних, хоча в позивача було більш ніж достатньо часу для реалізації такого свого права в межах справи №910/16540/23.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, у суду відсутні докази допущення Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" прострочення кредитора.

До того ж, відповідачем все ж таки було виконано передбачені Договором роботи, незважаючи на ненадання позивачем даних (як стверджує відповідач у відповіді на претензію), а відтак у суду відсутні підстави для висновку, що ненадання Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" таких даних перешкоджало Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" у виконанні робіт.

Щодо неможливості застосування до відповідача штрафних санкцій з огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" вже сплатило штрафні санкції в розмірі 12 480,00 грн, як забезпечення виконання умов Договору, то суд відзначає наступне.

Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Залежно від галузевої структури права розрізняють такі види юридичної відповідальності: конституційну, матеріальну, дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову, кримінальну.

Натомість згідно ст. 546 Цивільного кодексу України неустойка, порукою, гарантія, застава, притримання, завдаток, право довірчої власності є видами забезпечення виконання зобов`язання.

Так, згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, в той час завдаток також є видом забезпечення зобов`язання. Таким чином, завдаток та неустойки не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності (оскільки в даному випадку має місце один і той же вид юридичної відповідальності - цивільно-правовий), а у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17 від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.11.2023 у справі №902/919/22 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.06.2021 у справі №910/12876/19.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що за прострочення строків виконання проектних робіт / строків усунення недоліків проектних робіт понад тридцять днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмір семи відсотків від вказаної вартості.

Оскільки прострочення відповідача з виконання робіт за Договором тривало з 31.10.2021 по 31.08.2022, тобто прострочення тривало понад 30 днів, то відповідно наявні правові підстави для застосування передбаченого п. 7.3 Договору штрафу.

Отже, здійснивши перерахунок 7% від вартості неналежно виконаного зобов`язання (249 600,00 грн), суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення штрафу розмірі 17 472,00 грн за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за спірним Договором є правомірною.

Відповідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що за порушення строків виконання проектних робіт / строків усунення недоліків проектних робіт підрядник сплачує замовнику пеню згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1% вартості проектних робіт, строк виконання яких порушений, за кожен день прострочення.

У пункті 7.8 Договору сторонами було погоджено, що за прострочення підрядником зобов`язань за договором нарахування штрафних санкцій припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним.

З наведених пунктів Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір пені (0,1% вартості проектних робіт, строк виконання яких порушений), порядок нарахування пені (за кожен день прострочення) та строк нарахування пені (рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним), а відтак приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, якими обмежено період нарахування штрафних санкцій піврічним терміном, не застосовуються.

Суд відзначає, що виходячи з того, що сторони в умовах Договору передбачили застосування у разі порушення строку виконання робіт (негрошового зобов`язання) пені у розмірі 0,1% вартості робіт, строк виконання яких порушений, за кожен день прострочення; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема пеня, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання, то до спірних правовідносин положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" щодо обмеження пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України не застосовуються, оскільки в даному випадку має місце прострочення саме негрошового договірного зобов`язання відповідача.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" у урахуванням визначеного позивачем періоду її нарахування - з 31.10.2021 по 31.08.2022, суд прийшов до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" пені у розмірі 76 128,00 грн.

За таких обставин позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" підлягають задоволенню повністю, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" підлягає стягненню штраф у розмірі 17 472,00 грн та пеня у розмірі 76 128,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача з огляду на задоволення позову повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 79, 129, 178, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромсис" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63; ідентифікаційний код 38864924) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код 00100227) штраф у розмірі 17 472 (сімнадцять тисяч чотириста сімдесят дві) грн 00 коп., пеню у розмірі 76 128 (сімдесят шість тисяч сто двадцять вісім) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 09.02.2024.

Суддя Р.В. Бойко