ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" січня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1962/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.,
секретар судового засідання Арнаутова А.С.
розглянувши заяву (вх.№2-59/24 від 11.01.2024) Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація" про ухвалення додаткового рішення, подану у справі №916/1962/23
про визнання укладеним договору
про визнання укладеним договору
за участю представників сторін:
від заявника: не з`явився
від АТ "Одеський припортовий завод": не з`явився
від третьої особи: не з`явився
В провадженні судді Щавинської Ю.М. перебувала справа №916/1962/253 за позовом Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" до Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація", за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Южненської міської ради Одеського району Одеської області про визнання укладеним договору та за зустрічною позовною заявою Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація" до Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" про визнання укладеним договору
Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.12.2023 у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

11.01.2024 до суду від Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в частині понесених витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування поданої заяви КП "Водопостачання та каналізація" зазначило про подання при розгляді справи заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 99 500 грн, натомість судом витрати на правничу допомогу розподілені не були. При цьому заявник, враховуючи відмову у задоволенні первісного та зустрічного позову, вважає, що судові витрати слід розподілити шляхом часткового стягнення заявленої суми з позивача за первісним позовом у розмірі 50%.

Ухвалою суду від 16.01.2024 заяву КП "Водопостачання та каналізація" призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.01.2024.

29.01.2024 до суду від Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" надійшли заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких товариство зазначає, що:

- відповідна заява подана з пропущенням строків, встановлених ч.8 ст. 129 ГПК України;

- розмір судових витрат не є співмірним зі складністю справи та витраченим на її розгляд часом.

У судове засідання представники позивача та відповідача не з`явилися, натомість подали до суду спільне клопотання про розгляд заяви без їх участі.

Проаналізувавши надані Комунальним підприємством "Водопостачання та каналізація" докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1-3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно до ч.1.3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

В процесі розгляду справи, а саме 01.09.2023 Комунальним підприємством "Водопостачання та каналізація" було подано до суду заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 99 500 грн. На підтвердження понесення таких витрат позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним) було надано суду договір про надання правничої (правової допомоги) №074/06-23 від 16.06.2023 та платіжну інструкцію №3416 від 28.06.2023.

Разом з тим, при винесенні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати в частині витрат на правову допомогу, що є підставою для ухвалення додаткового рішення згідно до статті 244 ГПК України.

Відповідно до ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3-4 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно п. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, Комунальне підприємство "Водопостачання та каналізація" зазначило, що такі витрати склали 99 500 грн.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

У підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, підприємством надано суду договір про надання правничої (правової) допомоги №074/06-2023 від 16.06.2023, укладений між Адвокатським об`єднанням "Пролігалс" (далі Об`єднання) та Комунальним підприємством "Водопостачання та каналізація" (Клієнт) (т.2 а.с.157-159) та платіжну інструкцію №3416 від 28.06.2023 на суму 99 500 (т.2 а.с.160), акт приймання-передачі наданих послуг (т.3 а.с.65-66).

Відповідно до п. 1 договору Об?єднання приймає на себе зобов?язання надавати по усним та письмовим завданням Клієнта правову допомогу у суді першої та апеляційної інстанцій у судовій справі №916/1962/23, яка розглядається Господарським судом Одеської області за позовом Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" до Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація", третя особа Южненська міська рада Одеського району Одеської області, про визнання договору укладеним, згідно коду ДК 021:20-8 «Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва», а Клієнт зобов?язується приймати належним чином надану правову допомогу та сплачувати її вартість відповідно до умов Договору.

За умовами п. 3 договору допомога буде надаватися старшими партнерами об`єднання: Майборода Д.О. та Левіт В.С.

По закінченню процесу надання допомоги за кожним завданням Об`єднання складає та надає через сервіс "вчасно" двосторонній акт про надання правової допомоги (п.7 договору).

Вартість наданої правової допомоги включає в себе відшкодування будь-яких витрат Об?єднання, необхідних для надання допомоги, та визначається Сторонами відповідно до умов даного Договору на рівні 99 500 грн без ПДВ (п. 12 договору).

За умовами п. 13 договору оплата здійснюється авансом у розмірі 100% на підставі виставленого рахунку, виставленого Об`єднанням.

Цей Договір діє до моменту закінчення розгляду судом у першій та апеляційній інстанції судової прави № 916/1962/23, але в будь якому разі не пізніше 31.12.2023 (п.23 договору).

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту понесення витрат на правову допомогу.

Водночас, суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7,9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оскільки договором встановлено фіксований розмір гонорару, суд оцінює співмірність витрат через співвідношення суми фіксованого гонорару зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів (їх складності та необхідності), кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом.

При цьому суд враховує ту обставину, що правова допомога адвокатським об`єднанням за умовами договору надавалась у справі №916/1962/23, де розглядалися первісний та зустрічний позов, у задоволенні яких судом відмовлено.

В рамках первісного позову Комунальним підприємством "Водопостачання та каналізація" фактично надано наступні документи: відзив на позов, датований 08.06.2023 та поданий до суду 09.06.2023, заперечення на клопотання про призначення експертизи, пояснення щодо застосування до спірних правовідносин постанови КМУ від 05.07.2019 №690, пояснення щодо застосування до спірних правовідносин Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

При цьому, адвокати також брали участь у судових засіданнях по зазначеній справі.

Суд зауважує, що відзив на первісний позов, а також зустрічний позов, у задоволенні якого судом було відмовлено, подані Комунальним підприємством "Водопостачання та каналізація" до моменту укладання з адвокатським об`єднання договору про надання правової допомоги від 16.06.2023, тобто правова позиція була сформованою.

Щодо пояснень, поданих представниками відповідача за первісним позовом, суд у рішенні дійшов висновку, що правовідносини сторін не підпадають під регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та не регулюються, відповідно, Постановою КМУ від 05.07.2019 №690, у зв`язку з чим типова форма договору, затверджена цією постановою, не може бути застосована.

Ознайомлення з матеріалами справи і у паперовому, і у електронному вигляді не може бути також визнано необхідним.

Суд також враховує, що інтереси відповідача по первісному позову Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація" представляв також директор підприємства та штатний юрист.

Крім того суд враховує, що визначений сторонами договору гонорар погоджений за надання правової допомоги у суді не тільки першої інстанції, а й апеляційної.

За таких обставин, суд вважає, що залучення двох адвокатів адвокатської компанії старших партнерів та виплата гонорару, передбаченого договором, не відповідає принципам розумності та об`єктивної необхідності, а сума гонорару є завищеною з урахуванням рівня складності наданої правової допомоги.

За таких обставин, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, суд вважає, що адекватним та співмірним є відшкодування за рахунок позивача за первісним позовом розміру правничої допомоги у сумі 5000 грн.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача за первісним позовом щодо подання заяви про відшкодування судових витрат з пропущенням встановленого положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України строку, з огляду на те, що заява подана на підставі положень ст. 244 ГПК України з підстав того, що судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу під час винесення рішення, а додаткові докази, для подання яких встановлено відповідний п`ятиденний строк, не подавалися.

Керуючись ст.123, 126, 129, 221, 232, 236-238, 240-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Заводська, буд. 3, ) на користь Комунального підприємства "Водопостачання та каналізація" (65481, Одеська обл., м. Южне, проспект Миру, буд. 25, ) витрати на правничу допомогу у сумі 5 000 /п`ять тисяч/ грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повне додаткове рішення складено 08.02.2024.

Суддя Ю.М. Щавинська