ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. Справа№ 910/10519/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Яковлєва М.Л.

Кравчука Г.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 19.12.2022

у справі № 910/10519/22 (суддя В.В. Бондарчук)

за позовом Приватного акціонерного товариства сільськогосподарського підприємства "Чорноморська перлина"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина"

про стягнення 48 874,60 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство сільськогосподарське підприємство «Чорноморська перлина» (далі - ПрАТ СП «Чорноморська перлина»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтозапчастина» (далі - ТзОВ «Укравтозапчастина»/відповідач) про стягнення 48 874,60 грн безпідставно набутих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем у період з 13.05.2019 до 24.09.2019 сплачено на користь відповідача заборгованість у розмірі 48 874,60 грн за договором поставки №43 від 31.01.2017, в той же час старшим державним виконавцем Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в примусовому порядку на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 22.05.2019, яке залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 у справі №916/800/19 стягнуто з позивача заборгованість 73 068,57 грн, в тому числі основний борг у розмірі 48 874,60 грн, що призвело до подвійної сплати основного боргу за договором поставки №43 від 31.01.2017. Таким чином, грошові кошти в сумі 48 874,60 грн, сплачені позивачем у період з 13.05.2019 до 24.09.2019 є безпідставно набутими відповідачем та підлягають поверненню позивачу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтозапчастина» на користь Приватного акціонерного товариства сільськогосподарського підприємства «Чорноморська перлина» 48 874 грн 60коп. - безпідставно набутих коштів та 2 481 грн 00 коп. - судового збору.

Судове рішення мотивовано тим, що ПрАТ СП «Чорноморська перлина» двічі сплатило на користь відповідача заборгованість за договором поставки №43 від 31.07.2017, а тому місцевий суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства сільськогосподарського підприємства «Чорноморська перлина» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтозапчастина» грошових коштів у розмірі 48 874,60 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 у справі №910/10519/22 та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевий суд порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права. При цьому скаржник стверджував, що долучені позивачем платіжні доручення, які підтверджують оплату на користь відповідача грошових коштів у розмірі 48 874,60 грн, в графі "Призначення платежу" містять посилання на певні рахунки, однак не містять посилання на договір поставки №43 від 31.07.2017, відтак недоведеним є факт того, що платежі, сплачені позивачем за період з 13.05.2019 по 24.09.2019, є платежами здійсненими на виконання умов договору поставки від 31.07.2017. Також, апелянт зазначив про невірне застосування місцевим судом при ухваленні оскаржуваного рішення норми статті 1212 ЦК України, оскільки спірні правовідносини між сторонами мають договірний характер, а подання кондикційного позову в порядку ст. 1212 ЦК України є неналежним способом захисту права.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2023 апеляційну скаргу у справі №910/10519/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Пашкіна С.А., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2023, у зв`язку із звільненням у відставку судді Пашкіної С.А., призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/10519/22.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2023, справу №910/10519/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Разіна Т.І.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/10519/22.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2023, справу №910/10519/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: ОСОБА_1., Разіна Т.І.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023, у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/10519/22.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023, справу №910/10519/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Яковлєв М.Л., ОСОБА_1.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 у справі № 910/10519/22 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

На адресу суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 у справі № 910/10519/22. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

На адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній та просив апеляційну скаргу ТОВ "Укравтозапчастина" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 - без змін.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2023, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/10519/22.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2023, справу №910/10519/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Яковлєв М.Л., Кравчук Г.А.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує та встановлено судом, що 31.01.2017 між Публічним акціонерним товариством сільськогосподарським підприємством "Чорноморська перлина", назву якого змінено на Приватне акціонерне товариство сільськогосподарське підприємство "Чорноморська перлина" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (далі - постачальник) укладено договір поставки №43, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар в асортименті, кількості та за ціною, вказаними в заявці та погодженої сторонами письмово.

22.05.2019 Господарським судом Одеської області прийнято рішення у справі №916/800/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" до Публічного акціонерного товариства сільськогосподарського підприємства "Чорноморська перлина" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 89 533,77 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 66 874,60 грн., пені у розмірі 14 844,21 грн., збитків від інфляції у розмірі 6 420,60 грн., трьох відсотків річних у розмірі 1 394,36 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за умовами договору поставки товару №43 від 31.01.2017, а саме, в частині повної оплати вартості поставленого позивачем товару. Зокрема, Господарським судом Одеської області вирішено: провадження у справі №916/800/19 за позовом ТЗОВ "Укравтозапчастина" до ПАТ СП "Чорноморська перлина" в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 18 000,00 грн. - закрити; позов задовольнити та стягнути з ПАТ СП "Чорноморська перлина" на користь ТзОВ "Укравтозапчастина" суму основного боргу у розмірі 48 874,60 грн., пеню у розмірі 14 844,21 грн., збитки від інфляції у розмірі 6 420,60 грн., три відсотки річних у розмірі 1 394,36 грн., судовий збір у розмірі 1 534,80 грн.

Господарським судом Одеської області в рішенні від 22.05.2019 у справі №916/800/19 встановлено, що заборгованість ПАТ СП "Чорноморська перлина" перед ТОВ "Укравтозапчастина" за поставлений відповідно до договору №43 від 31.01.2017 та на підставі накладних на товар станом на момент звернення позивача до господарського суду із позовними вимогами складала 66 874,60 грн. При цьому, відповідно до наданої позивачем виписки по банківському рахунку відповідачем після відкриття провадження у даній справі в рахунок погашення заборгованості за договором поставки №43 від 31.01.2017 було перераховано на користь позивача грошові кошти у розмірі 18 000,00 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що станом на момент вирішення даного спору по суті, розмір основної заборгованості відповідача перед позивачем складає 48 874,60 грн.

29.08.2019 Господарським судом Одеської області на виконання судового акту Господарського суду Одеської області від 22.05.2019, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.08.2019, видано наказ у справі №916/800/19.

23.09.2019 старшим державним виконавцем Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60122383 про примусове виконання наказу №916/800/19 від 29.08.2019 про стягнення з ПАТ СП "Чорноморська перлина" на користь ТзОВ "Укравтозапчастина" боргу у розмірі 73 068,57 грн.

29.10.2019 на підставі платіжної вимоги №133 від 28.10.2019 згідно судового наказу Господарського суду Одеської області №916/800/19 від 29.08.2019, АТ "Прокредит Банк" списано з рахунка позивача грошові кошти в сумі 80 624,43 грн, в тому числі заборгованість у розмірі 73 068,57 грн та виконавчий збір в сумі 7 306,86 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

06.11.2019 старшим державним виконавцем Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №60122383 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області у справі №916/800/19 від 29.08.2019, оскільки вимоги виконавчого документу боржником виконані в повному обсязі.

Разом з тим, у період з 13.05.2019 по 24.09.2019 позивачем платіжними дорученнями №3286 від 13.05.2019, №3350 від 23.05.2019, №3421 від 04.06.2019, №3471 від 12.06.2019, № 3488 від 13.06.2019, №3537 від 20.06.2019, №153 від 24.06.2019, № від 10.07.2019, №3606 від 11.07.2019, №3768 від 05.08.2019, №3913 від 30.08.2019, № 299 від 03.09.2019, №325 від 05.09.2019, №364 від 12.09.2019, №3969 від 24.09.2019 сплачено на користь відповідача грошові кошти в сумі 48 874,60 грн.

Спір виник через те, що відповідачем безпідставно набуто кошти у розмірі 48 874,60 грн, сплачені згідно наведених вище платіжних доручень, оскільки заборгованість за поставлений товар за договором поставки №43 від 31.01.2017 була стягнута з позивача у виконавчому провадженні №60122383 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області у справі №916/800/19 від 29.08.2019.

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1-4 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначено судом вище, Господарським судом Одеської області в рішенні від 22.05.2019 у справі №916/800/19, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.08.2019, встановлено, що розмір основної заборгованості ПрАТ СП "Чорноморська перлина" перед ТзОВ "Укравтозапчастина" складає 48 874,60 грн.

Так, на виконання цих судових актів, Господарським судом Одеської області видано наказ від 29.08.2019, на підставі якого старшим державним виконавцем Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову від 23.09.2019 про відкриття виконавчого провадження №60122383 про стягнення з ПАТ СП "Чорноморська перлина" на користь ТзОВ "Укравтозапчастина" борг у розмірі 73 068,57 грн.

Судом вище також встановлено, що 29.10.2019 на підставі платіжної вимоги №133 від 28.10.2019 згідно судового наказу Господарського суду Одеської області №916/800/19 від 29.08.2019, АТ "Прокредит Банк" списано з рахунка позивача грошові кошти в сумі 80 624,43 грн, в тому числі заборгованість у розмірі 73 068,57 грн та виконавчий збір в сумі 7 306,86 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

Отже, з наведеного вбачається, що в межах виконавчого провадження №60122383 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/800/19 від 29.08.2019, з позивача стягнуто на користь відповідача заборгованість у розмірі 73 068,57 грн, в тому числі суму основного боргу у розмірі 48 874,60 грн за поставлений товар згідно договору поставки № 43 від 31.01.2017.

Водночас, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що у період з 13.05.2019 по 24.09.2019 під час розгляду справи №916/800/19 у Господарському суді Одеської області та Південно-західному апеляційному господарському суді, ПрАТ СП "Чорноморська перлина" сплатило на користь ТзОВ "Укравтозапчастина" грошові кошти в сумі 48 874,60 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що ПрАТ СП "Чорноморська перлина" двічі сплатило на користь відповідача заборгованість за договором поставки №43 від 31.01.2017, ураховуючи при цьому, що останнім не спростовано суду, що здійснені позивачем за переліченими вище платіжними дорученнями оплати відносяться до інших господарських відносин, зокрема, інших договорів між сторонами.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем на спростування обставин здійснення позивачем платежів саме на виконання умов договору поставки №43 від 31.01.2017, не долучено до матеріалів справи іншого господарського договору, на виконання якого позивач міг перерахувати оплату у період з 13.05.2019 по 24.09.2019, як і не надано інших доказів, які б могли спросувати такі обставини.

Таким чином, твердження відповідача стосовно того, що недоведеним є факт того, що долучені позивачем платіжні доручення, які підтверджують оплату на користь відповідача грошових коштів у розмірі 48 874,60 грн за період з 13.05.2019 по 24.09.2019 є платежами здійсненими на виконання умов договору поставки від 31.07.2017, відхиляються апеляційним судом, в силу наведеного вище, та не спростовують факту отримання відповідачем таких коштів на виконання умов договору поставки №43 від 31.01.2017. Крім того, колегією суддів враховано, відсутність заперечень з боку відповідача стосовно факту отримання коштів сплачених позивачем у період з 13.05.2019 по 24.09.2019 у розмірі 48 874,60 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частинами 2, 3 статті 1212 ЦК передбачено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених стаття 11 ЦК).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4)відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 ЦК безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частина 1 статті 1212 ЦК звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї норми за наявності ознаки безпідставності такого виконання (аналогічні правові висновки наведені в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18).

При цьому Верховний Суд неодноразово зазначав, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 (провадження № 12-83гс18) зроблено висновок, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що цей вид зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Як встановлено судом, позивач фактично двічі сплатив на користь відповідача заборгованість за договором поставки №43 від 31.01.2017 (згідно платіжних доручень №3286 від 13.05.2019, №3350 від 23.05.2019, №3421 від 04.06.2019, №3471 від 12.06.2019, № 3488 від 13.06.2019, №3537 від 20.06.2019, №153 від 24.06.2019, № від 10.07.2019, №3606 від 11.07.2019, №3768 від 05.08.2019, №3913 від 30.08.2019, № 299 від 03.09.2019, №325 від 05.09.2019, №364 від 12.09.2019, №3969 від 24.09.2019 та в межах виконавчого провадження №60122383 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 29.08.2019 у справі №916/800/19), тому, в даному випадку, наявні усі правові підстави для застосування судом положень статті 1212 Цивільного кодексу України та повернення позивачу безпідставно набутих коштів у розмірі 48 874,60 грн.

За таких обставин, твердження апелянта викладені в апеляційній скарзі стосовно невірного застосування норм статті 1212 ЦК України, є безпідставними та відхиляються апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про необхідність поверненню позивачу безпідставно набутих коштів у розмірі 48 874,60 грн, тому вимоги Приватного акціонерного товариства сільськогосподарського підприємства "Чорноморська перлина" про стягнення з відповідача розмірі 48 874,60 грн безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтозапчастина».

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 у справі №910/10519/22 залишити без змін.

Матеріали справи №910/10519/22 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 06.02.2024 після виходу з відпустки головуючого судді Коробенка Г.П. та виходу з лікарняного судді Кравчука Г.А.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді М.Л. Яковлєв

Г.А. Кравчук