СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Харків Справа № 917/777/20(917/1359/23)

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" (вх. №2500 П/1) на рішення Господарського суду Полтавської області від 01.11.2023 у справі №917/777/20(917/1359/23)

за позовною заявою Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 36039, м. Полтава, вул. Чорновола, 22а, ідент. код 32017261

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" (ТОВ "Лубенське ШБУ № 9"), проспект Володимирський, 210, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500,

про стягнення грошових коштів

в межах справи про банкрутство № 917/777/20,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна", вул. Данила Щербаківського, 58, м. Київ, ідент. код 34014304

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Чорновола, 22а, м. Полтава, 36039, ідент. код 32017261

про відкриття провадження у справі про банкрутство,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/777/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою № 01-10/261-4 від 26.07.2023 року (вх. № 1455/23 від 27.07.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 41 259,23 грн - штрафна санкція, 9 956,90 грн - інфляційне збільшення та 3 665,98 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору надання послуг № 03-07/2022 в частині проведення своєчасних та повних розрахунків за надані послуги.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.11.2023 у справі №917/777/20(917/1359/23) позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" (проспект Володимирський, 210, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ) на користь Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36039, м. Полтава, вул. В.Чорновола, 22А, ідент. код 32017261) 41 259,23 грн - штрафну санкцію, 9 956,90 грн - інфляційне збільшення, 3 665,98 грн - 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд встановив обставину проведення відповідачем несвоєчасних та неповних розрахунків за надані послуги, як правової підстави для стягнення 41 259,23 грн - штрафних санкцій, 9 956,90 грн - інфляційного збільшення, 3 665,98 грн - 3% річних. Одночасно суд першої інстанції зазначив про правильність проведеного позивачем розрахунку таких сум заборгованості.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" з відповідним рішенням суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обгрунтуванні апеляційної скарги вказує про неправильність розрахунку позивачем суми пені, оскільки стороною не враховано, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.12.2023 у справі №917/777/20(917/1359/23) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" (вх. №2500 П/1) на рішення Господарського суду Полтавської області від 01.11.2023 у справі №917/777/20(917/1359/23), призначено розгляд апеляційної скарги на 29.01.2024 о 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132, запропоновано учасникам справи подати відзиви на апеляційну скаргу в порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України, роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату, запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд, явку представників учасників справи визнано необов`язковою, витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/777/20(917/1359/23).

У судове засідання, яке відбулось 29.01.2024, представники сторін не з`явились.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила такі обставини спору.

12.07.2022 між Дочірнім підприємством "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" було укладено договір надання послуг № 03-07/2022 (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору у порядку та на умовах, визначених договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги по експлуатаційному утриманню автомобільних доріг загального користування місцевого значення Полтавської області та штучних споруд на них (послуги з обслуговування наземних видів транспорту) в межах Миргородського району, ямковий ремонт а/д О 1712158 Лохвиця - Вирішальне - Лубни (Сенчанська сільська громада), а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно п. 3.1. договору загальна вартість послуг складається із вартості послуг, наданих в межах строку дії договору. Сума договору становить 194 586,00 грн з урахуванням ПДВ.

Відповідно до пункту 4.1. договору розрахунки за надані послуги проводяться шляхом оплати замовником після одержання від виконавця рахунку на оплату послуг та підписання акту наданих послуг.

Згідно п. 4.2. договору сторони свідчать, що Замовник зобов`язується розрахуватися з виконавцем за надані послуги у строк не пізніше 5-ти днів з моменту отримання від виконавця рахунку та підписання акту наданих послуг.

Пунктом 6.1.1. договору визначено, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.

Згідно п. 6.4.1. договору виконавець має право своєчасно та відповідно до умов Договору та у повному обсязі отримувати плату за надані послуги.

Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" надало послуги по експлуатаційному утриманню автомобільних доріг загального користування місцевого значення Полтавської області та штучних споруд на них (послуги з обслуговування наземних видів транспорту) в межах Миргородського району, ямковий ремонт а/д О 1712158 Лохвиця - Вирішальне - Лубни (Сенчанська сільська громада) в повному обсязі, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" їх прийняло, що підтверджуються Актом здавання-приймання робіт № 32 від 25.08.2022 на суму 194 586,00 грн з урахуванням ПДВ.

Однак, ТОВ "Лубенське ШБУ № 9", порушуючи умови договору, свої обов`язки щодо оплати наданих послуг, виконало невчасно.

Як вбачається з платіжної інструкції № 967 від 19.10.2022 відповідачем сплачено на рахунок позивача 30 000,00 грн.

Також після відкриття провадження у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубенське ШБУ № 9" сплатило позивачу основний борг у розмірі 164 586,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції від 26.09.2023.

З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про стягнення з відповідача 41 259,23 грн - штрафної санкції, 9 956,90 грн - інфляційного збільшення та 3 665,98 грн - 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає про таке.

З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2022 між Дочірнім підприємством "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" було укладено договір надання послуг № 03-07/2022 (договір).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 4.2. договору сторони погодили, що замовник зобов`язується розрахуватися з виконавцем за надані послуги у строк не пізніше 5-ти днів з моменту отримання від виконавця рахунку та підписання акту наданих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав, а відповідач прийняв роботи на загальну суму 194 586,00 грн, що підтверджуються актом здавання-приймання робіт № 32 від 25.08.2022.

Відповідач суму за надані послуги сплатив порушуючи строки оплати. Вказане підтверджується платіжними інструкціями № 967 від 19.10.2022 на суму 30 000,00 грн. та від 26.09.2023 на суму 164 586,00 грн.

За змістом вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Однак, за порушення строків оплати за надані послуги, позивач просить суд стягнути з відповідача 41 259,23 грн - штрафної санкції, 9 956,90 грн - інфляційного збільшення та 3 665,98 грн - 3% річних.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 7.3. договору у разі порушення замовником строку розрахунку за надані послуги, передбаченого пунктом 4.2 цього договору, замовник зобов`язаний сплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми коштів, стосовно яких допущено порушення строку їх оплати за кожен день такого порушення (прострочення).

На підставі ст. ст. 230, 232 Господарського кодексу України та п. 7.3. договору позивачем нараховано до стягнення пеню в розмірі 41 259,23 грн.

Суд першої інстанції, перевіривши розрахунок суми пені, зазначив про його належність та арифметичну правильність, у зв`язку з чим задовольнив позовні вимог у відповідній частині в повному обсязі.

Втім колегія суддів не погоджується з такою позицією Господарського суду Полтавської області з огляду на таке.

Суд першої інстанції не врахував, що за змістом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією апелянта, що належним періодом заборгованості, за яким може бути нараховано пеню є 20.10.20022 19.04.2023 -182 дня.

Натомість позивачем заявлено до стягнення пеню за період заборгованості 20.10.2022-17.07.2023-271 дня, тобто у неналежному законодавчо визначеному періоді, а відтак і розмірі.

Здійснивши власний перерахунок суми заборгованості пені, з врахуванням ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, колегія суддів зазначає, що належною до стягнення є заборгованість в розмірі 41 033, 77 грн штрафної санкції, замість 41 259,23 грн.

У зв`язку з чим рішення суду першої інстанції у відповідній частині підлягає зміні.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого розрахунку, колегія суддів встановила, що позивачем правомірно нараховано 3% річних від суми заборгованості в розмірі 3 665,98 грн за період з 20.10.2022 по 17.07.2023.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з визначеним позивачем розрахунком суми інфляційних втрат, а відтак рішенням суду першої інстанції у даній частині.

Слід зазначити, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Такий спосіб розрахунку інфляційних втрат у порядку статті 625 Цивільного кодексу України не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при відповідному розрахунку.

У даному спорі позивачем визначено період заборгованості до 17.07.2023.

Оскільки час прострочення у неповному місяці більше півмісяця > 15 днів, за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу.

Разом з тим, позивачем при розрахунку суми інфляційних втрат не включено індекс інфляції за липень 2023 року- 99,4.

Відсутність даних щодо такого розміру індексу інфляції на момент подання позову не є підставою для його незастосування судом при розгляді спору по суті.

Судом апеляційної інстанції зроблено перерахунок інфляційних нарахувань позивача за результатами якого дійшов висновку, що належною до стягнення сумою інфляційних втрат є 8909, 64 грн, замість 9 956,90 грн.

У зв`язку з чим рішення суду першої інстанції у відповідній частині підлягає зміні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про неповне та неналежне дослідження судом першої інстанції наданого позивачем розрахунку суми заборгованості пені та інфляційних втрат, його відповідності положенням законодавства, що спричинило прийняття частково неправильного рішення у відповідних частинах.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" підлягає частковому задоволенню; рішення Господарського суду Полтавської області від 01.11.2023 у справі №917/777/20(917/1359/23) зміні в частині стягнення на користь позивача суми пені та інфляційних втрат.

За змістом частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 269, п.2 ч.1 ст. 275, ч.4 статті 277, 282 284 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 01.11.2023 у справі №917/777/20(917/1359/23) змінити в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" (проспект Володимирський, 210, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ) на користь Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36039, м. Полтава, вул. В.Чорновола, 22А, ідент. код 32017261) суми штрафної санкції та інфляційного збільшення, визначивши належними сумами до стягнення 41 033, 77 грн штрафної санкції, 8909, 64 грн інфляційного збільшення.

В решті оскаржуване рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" (проспект Володимирський, 210, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ) на користь Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36039, м. Полтава, вул. В.Чорновола, 22А, ідент. код 32017261) витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 96,62 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.02.2024 (після виходу суддів Хачатрян В.С. із відпустки).

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян