ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.02.2024м. СумиСправа № 905/2436/19

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши заяву 25.01.2024 (вх. № 465 від 25.01.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю НОУ ТІЛ ІНВЕСТ про заміну стягувача у виконавчому документі по справі № 905/2436/19

за позовом: Акціонерного товариства Кредобанк (79026, м. Львів,

вул. Сахарова,78, код 09807862)

до відповідачів: 1. Приватного підприємства Куземин-Агро (42752, Сумська область,

Охтирський район, с. Куземин, вул. Центральна, 24, код 35603928),

2. ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 , ід. код НОМЕР_1 ),

3. ОСОБА_2 (

АДРЕСА_2 , ід. код НОМЕР_2 ),

4. Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Еко Соя

(87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 116-А,

код 39896915),

про стягнення 797633 грн. 45 коп. за кредитним договором № 62/17М/ІК від 23.08.2017р

За участю представників сторін:

від заявника не прибув,

від позивача не прибув,

від відповідачів не прибули,

при секретарі судового засідання Щербак Н.М.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 11.06.2020 у справі №905/2436/19 позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з Приватного підприємства Куземин-Агро (42752, Сумська область, Охтирський район, с. Куземин, вул. Центральна, 24, ), Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), Фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Еко Соя (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Італійська, 116-А, ) на користь Акціонерного товариства Кредобанк (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) заборгованість за кредитним договором № 62/17М/ІК від 23.08.2017 в розмірі 797633 грн 45 коп. (639 600 грн. - неповернута сума кредиту, 111821 грн 20 коп. проценти за користування кредитом, 46212 грн 25 коп. - пеня) та 11964 грн 50 коп. судового збору.

07.08.2020 на примусове виконання рішення Господарським судом Сумської області від 11.06.2020 видано відповідний судовий наказ.

25.01.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю НОУ ТІЛ ІНВЕСТ надіслано до суду заяву від 25.01.2024 (вх.№465 від 25.01.2024) про заміну стягувача у виконавчому документі, відповідно до якої заявник просить суд: Заміни стягувача у наказі про примусове виконання рішення виданий Господарським судом Сумської області 07.08.2020 справа № 905/2436/19, а саме замінити стягувача Акціонерне товариство Кредобанк, код 09807862, 79026 м. Львів, вул. Сахарова, 78 на Товариство з обмеженою відповідальністю НОУ ТІЛ ІНВЕСТ, в частині солідарного стягнення з Приватного підприємства Куземин-Агро (42752, Сумська область, Охтирський район, с. Куземин, вул. Центральна, 24, ), ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Еко Соя (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Італійська, 116-А, ) заборгованість за кредитним договором № 62/17М/ІК від 23.08.2017 в розмірі 797633 грн 45 коп. (639 600 грн. - неповернута сума кредиту, 111821 грн 20 коп. - проценти за користування кредитом, 46212 грн 25 коп. - пеня) та 11964 грн 50 коп. судового збору.

Ухвалою суду від 30.01.2024 призначено розгляд заяви на 08.02.2024, 11:00.

Представник заявника в судове засідання 08.02.2024 не прибув.

В заяві від 25.01.2024 (вх.№465 від 25.01.2024) про заміну стягувача у виконавчому документі заявник просив розгляд справи провести без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю НОУ ТІЛ ІНВЕСТ.

Представники позивача та відповідачів в судове засідання не прибули, були належним чином повідомленні про час та місце судового засідання.

Враховуючи те, що згідно з ч. 2 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважає за можливе розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НОУ ТІЛ ІНВЕСТ про заміну стягувача у виконавчому документі по справі № 905/2436/19 суд зазначає наступне:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 11.06.2020 в справі № 905/2436/19 позовні вимоги АТ «Кредобанк» задоволено, стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Куземин-Агро», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Еко Соя» на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) заборгованість за кредитним договором № 62/17М/ІК від 23.08.2017 в розмірі 797633 грн 45 коп. (639 600 грн. неповернута сума кредиту, 111821 грн 20 коп. - проценти за користування кредитом, 46212 грн 25 коп. - пеня) та 11964 грн 50 коп. судового збору.

Позовні вимоги ґрунтувалися на підставі існуючої заборгованості в рамках укладеного кредитного договору № 62/17М/ІК від 23.08.2017 та договорами поруки № 62/17М/ІК-П1, № 62/17М/ІК-П2, № 62/17М/ІК-ПЗ від 23.08.2017.

17.05.2021 між АТ «Кредобанк» (клієнт) та ТОВ «ФІНСТРИМ» (фактор) укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 17.05.2021 АТ «Кредобанк» передав право вимоги ТОВ «ФІНСТРИМ», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, будинок 51, офіс 612 ідентифікаційний , в тому числі за кредитним договором № 62/17М/ІК від 23.08.2017 (абз. 5 ст. 2 Договору).

Згідно з п. 1.1. Договору, право вимоги - означає повний обсяг пов`язаних із кредитуванням прав грошової вимоги Клієнта до Позичальника за Кредитними Договорами, всіх пов`язаних із такими правами грошової вимоги прав Клієнта щодо Позичальників за Кредитними Договорами, які (всі такі права) наявні на 17 травня 2021 року, а також які (всі такі права) виникнуть у майбутньому, включаючи, але не обмежуючись, щодо сум кредитів, процентів за користування кредитами, комісій , плат, неустойок (штрафів, пені) та інших платежів, що підлягають сплаті у відповідності до умов Кредитних Договорів.

Відповідно до п. 3.1 Договору на умовах цього Договору з дати одержання Клієнтом від Фактора в повному розмірі сум, вказаної в п.4.1. цього Договору, як оплата (фінансування) за (під) відступлення Прав Вимоги Клієнт відступає Фактору (передає у власність Фактору) право Вимоги в повному обсязі, а Фактор набуває (приймає у власність) від Клієнта Право Вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнта за плату.

Відповідно до п. 4.1. Договору за (під) відступлення Прав Вимоги на умовах цього Договору Фактор зобов`язується здійснити оплату (надати фінансування) Клієнту в безготівковій формі шляхом переказу коштів на рахунок Клієнта не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати укладання договору у сумі 6,8 млн. грн. без ПДВ.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що передача документації Клієнтом Фактору повинна бути здійснена в м. Києві за місцезнаходженням Відділення Клієнта протягом 10 робочих днів з дня переходу Прав Вимоги, зазначеної в п. 4.1. Договору.

У зв`язку з і сплатою грошових коштів, АТ відповідно до п.5.2. Договору передало оригінали кредитних договорів, що підтверджується Актом приймання - передачі від 17.05.2021.

Крім того, одночасно, відповідно до Договору відступлення права вимоги за Договорами поруки від 23.08.2017 АТ «Кредобанк» передав право вимоги ТОВ «ФІНСТРИМ», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, будинок 51, офіс 612 ідентифікаційний , в тому числі за договором поруки № № 62/17М/ІК-П1, № 62/17М/ІК-П2, № 62/17М/ІК-ПЗ від 23.08.2017.

Після переходу права вимоги до ТОВ «ФІНСТРИМ», останній передав набуті права вимоги - ТОВ «Ноу тіл Інвест».

17.05.2021 Товаристом з обмеженою відповідальністю «ФІНСТРИМ» укладено Договір відступлення права вимоги з ТОВ «Ноу тіл Інвест» (в тому за кредитним договором № 62/17М/ІК від 23.08.2017).

Пунктом 1.1. Договору передбачено, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, «Первісний кредитор» відступає «Новому кредитору» належне «Первісному кредитору» «Право вимоги» за «Кредитними договорами».

Згідно з п. 1.2. цей Договір спрямований на врегулювання цивільних правовідносин, що виникають з приводу та у зв`язку з відступленням в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, «Первісним кредитором» «Новому кредитору» «Права вимоги», належного «Первісному кредитору», в межах яких «Новий кредитор» стає кредитором (набуває права кредитора) за «Кредитними договорами».

Відповідно до п. 1.3. за цим Договором до «Нового кредитора» переходить право вимагати (замість «Первісного кредитора») від «Позичальників» належного та реального виконання зобов`язання по поверненню основної суми заборгованості по кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом згідно з «Кредитними договорами», сплати штрафних санкцій тощо, а також всі інші права, належні «Первісному кредитору» згідно «Кредитних договорів». Розрахунок заборгованості на дату відступлення наведений в Додатку № 1 до Договору.

Згідно з п. 1.4. договору «Право вимоги» переходить до «Нового кредитора» з моменту зарахування суми відшкодування (компенсації) за відступлення Права вимоги на умовах, які визначені у п. 2.1.1. цього Договору, та оформлюється складанням Акту прийому передачі права вимоги (Додаток № 2 до Договору), який є невід`ємною частиною даного Договору.

Також, 17.05.2021, Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНСТРИМ» укладено Договір відступлення права вимоги за договорами поруки з ТОВ «Ноу тіл Інвест» (в тому за договорами поруки № 62/17М/ІК-П1, № 62/17М/ІК-ПЗ від 23.08.2017.

Крім, відповідно до угоди укладеної між ТОВ «Фінстрим» та ОСОБА_2 (поручитель), укладено окрему угоду - Договір від 17.05.2021 про припинення Договору поруки № 62/17М/ІК- П2 від 23.08.2017.

Відповідно до довідки ТОВ «ФІНСТРИМ» № 17-05/21-Д від 17.05.2021, TOB «Ноу тіл Інвест» здійснило оплату відповідно до умов Договору відступлення права вимоги від 17.05.2021 в повному обсязі та платіжним дорученням від 17.05.2021 № 887.

Відповідно до статті 512 ЦК України, заміна сторони у зобов`язанні є можливою в двох випадках:

а) в разі загального правонаступництва (спадкування, реорганізації юридичної особи);

б) в разі окремого (сингулярного) правонаступництва - на підставі договору.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дозволяючи заміну сторони (як універсальне, так і сингулярне правонаступництво) на стадії виконавчого провадження у встановленому порядку, законодавець визнає, що вона як така не суперечить публічним інтересам у сфері судочинства та приватним інтересам сторін.

Правова оцінка законності відступлення права вимоги на стадії виконання судового рішення про стягнення грошей має ґрунтуватися на тому, що: будь-які ризики для боржника, пов`язані із відступленням права вимоги за грошовим зобов`язанням та стягненням відповідних сум як санкцій за його порушення, відсутні, оскільки вимога є безспірною в силу рішення суду, що набрало законної сили; обмеження права кредитора на вільне розпорядження своїм безспірним правом вимоги в статусі стягувана у публічно- правових відносинах виконавчого провадження не відповідає вимогам справедливості, розумності та добросовісності, які в зобов`язальному праві відіграють першорядне значення, що випливає із змісту частини третьої статті 509 ЦК України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, та не обмежуючись, у Постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №5011-33/18786-2012, Постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №327/378/16-«, Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №2-11-148/09, тощо.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові; доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Виходячи із вказаних норм закону, у разі передання/продажу кредитором своїх прав іншій особі правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Таким чином, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 52 ГПК України, частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і не умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого проваджені шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, та не обмежуючись, у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13, Постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №336/2450/13-11, Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №2- 210/12, тощо.

Згідно з вимогами чинного законодавства України, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (зокрема, здійснення продажу активів Боржника на аукціоні, відступлення права вимоги, тощо) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передасться, на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваних ухвал) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Заявник звертає увагу на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Вказана правова позиція викладена, зокрема, та не обмежуючись, у Постанові Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі №10/78, Постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року №569/4934/13-ц, Постанові Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №08/2402, Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №2-210/12, тощо.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних в кримінальних справ у своєму листі «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» №8 від 15.09.2015 роз`яснив, що «підставами правонаступництва с смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК)».

Правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, X» 4909/04, § 58, ЄСШІ, від 10 лютого 2010 року).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп 20 і 2).

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України. При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004 заява № 56849/00. «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 (заява № 18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-ІІІ; «Ясіуньєне проти Латвії», заява № 41510/98, §45, 6 березня 2003 року) - п 53.

ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 р. по справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

В пп. 51-53 рішення Європейського Суду з прав людини від 15.01.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» зазначено, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Верховний Суд у Постанові від 16 квітня 2018 року у справі №12/57, зокрема зазначив, ще відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 у справі «Глоба проти України». Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній з сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Report» 1997-Н, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії, заява N 59498/00, п. 34, EC HR 2002-Ш, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява N 41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01, п. 84) Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усі необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищенаведене, заявником доведено обставини, на які він посилається як на підставу своєї заяви, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню та замінює стягувача Акціонерне товариство Кредобанк, код 09807862, 79026 м. Львів, вул. Сахарова, 78 на Товариство з обмеженою відповідальністю НОУ ТІЛ ІНВЕСТ, в частині солідарного стягнення з Приватного підприємства Куземин-Агро (42752, Сумська область, Охтирський район, с. Куземин, вул. Центральна, 24, ), ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Еко Соя (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Італійська, 116-А, ) заборгованість за кредитним договором № 62/17М/ІК від 23.08.2017 в розмірі 797633 грн 45 коп. (639 600 грн. - неповернута сума кредиту, 111821 грн 20 коп. - проценти за користування кредитом, 46212 грн 25 коп. - пеня) та 11964 грн 50 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НОУ ТІЛ ІНВЕСТ від 25.01.2024 (вх. № 465 від 25.01.2024) про заміну стягувача у виконавчому документі по справі № 905/2436/19.

2. Замінити стягувача у наказі про примусове виконання рішення виданий Господарським судом Сумської області 07.08.2020 справа № 905/2436/19, а саме замінити стягувача Акціонерне товариство Кредобанк, код 09807862, 79026 м. Львів, вул. Сахарова, 78 на Товариство з обмеженою відповідальністю НОУ ТІЛ ІНВЕСТ, в частині солідарного стягнення з Приватного підприємства Куземин-Агро (42752, Сумська область, Охтирський район, с. Куземин, вул. Центральна, 24, ), ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Еко Соя (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 116-А, ) заборгованість за кредитним договором № 62/17М/ІК від 23.08.2017 в розмірі 797633 грн 45 коп. (639 600 грн. - неповернута сума кредиту, 111821 грн 20 коп. - проценти за користування кредитом, 46212 грн 25 коп. - пеня) та 11964 грн 50 коп. судового збору.

3. Копію ухвали надіслати сторонам у справі та ТОВ НОУ ТІЛ ІНВЕСТ, відповідно до положень ст. 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені статтями 255, 256 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 13.02.24.

Суддя С.В. Заєць