Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Камінського"
про стягнення 328326,90 грн.
без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)
Товариство з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Камінського" про стягнення 328326,90 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу від 31.08.2021 № 31082021/КО2.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.01.2024 у справі № 910/10193/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Камінського" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" 328326,90 грн. заборгованості, а також 3939,92 грн. витрат по сплаті судового збору.

10.01.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10193/23 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розглянувши клопотання про ухвалення додаткового судового рішення у справі, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 123 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як слідує з долученого до матеріалів позовної заяви договору про надання правової допомоги від 01.06.2023 № 18, адвокат за завданням клієнта бере на себе зобов`язання по наданню правової допомоги клієнту, а клієнт зобов`язаний оплатити цю допомогу згідно умов договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору вартість послуг (винагорода виконавця) згідно цього договору розраховується виходячи з суми позову та складає 5 % від стягнутої судом або сплаченої у результаті переговорів суми.

Клієнт зобов`язується оплатити визначену актом-розрахунком суму на користь адвоката протягом 30 календарних днів з дня підписання акту-розрахунку (пункт 3.3 договору).

10.01.2024 сторонами підписано акт-розрахунок до договору, в якому зазначено, що адвокат надав клієнту правову допомогу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Камінського" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" заборгованості в розмірі 328326,90 грн.

Згідно з пунктом 2 акту адвокатом надані наступні послуги: попереднє ознайомлення з матеріалами та надання усної консультації; підготовка та подання до суду позовної заяви.

У пункті 3 акту зазначено, що вартість послуг становить 5 % від суми позову, що складає 16416,34 грн. без ПДВ.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, частина 5 статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відтак, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 910/7765/20.

Судом прийнято до уваги, що загальна ціна позову та розмір гонорару адвоката позивача свідчить про необґрунтованість та непропорційність цих витрат до предмета спору.

Відтак, суд з урахуванням обставин даної справи, зокрема ціни позову, враховуючи те, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, дійшов висновку не присуджувати позивачу всі витрати на професійну правову допомогу та стягнути 8208,17 грн., відмовивши в решті заявленої позивачем суми в розмірі 8208,17 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 240, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/10193/23 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Камінського" (01103, м. Київ, вул. Михайла Драгомирова, 9, прим. 208; ідентифікаційний код 42089070) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Протек Солюшнз Україна" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 18, оф. 32; ідентифікаційний код 36519759) 8208 (вісім тисяч двісті вісім) грн. 17 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В іншій частині клопотання відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Дата підписання: 07.02.2024 року.

Суддя К.В. Полякова