ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 Справа № 917/2086/23

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок 1", вул. Центральна, буд. 73, с. Вільна Терешківка, Кременчуцький район, Полтавська область, 39705

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробнича Компанія "Плай", туп. Автопарківський, 5, м. Глобине, Полтавська область, 39001

про стягнення суми основного боргу, пені, 3 % річних та інфляційних

без виклику представників сторін

Обставин справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Світанок 1" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробнича Компанія "Плай" про стягнення 25 341,40 грн заборгованості з орендної плати за договором оренди рухомого майна № 230728/1 С від 28.07.2023, 75,38 - 3 % річних, 1012,72 грн пені, 45,71 інфляційних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про реструктуризацію суми заборгованості в частині своєчасного здійснення розрахунків.

Відповідач своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, відзив на позов, у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не подав.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 18.12.2023 надіслана Відповідачу рекомендованим листом на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві.

Однак поштове відправлення не було вручене Відповідачу та повернулося до суду 18.01.2024 у зв`язку з відсутністю адресата, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку на відповідному конверті.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

Суд також врахував, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України Про доступ до судових рішень для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Ураховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.10.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.11.2023 суд залишив позовну заяву без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, встановив спосіб усунення недоліків позовної заяви та строк усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач, у встановлений судом строк, усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.12.2023 суд прийняв позов до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

28.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок 1» (надалі - Позивач, Орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-виробнича компанія «Плай» (надалі - Відповідач, Орендар) уклали договір оренди рухомого майна № 230728/1С.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2., п. 1.3 Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування рухоме майно, що визначене у Додатках до цього Договору (надалі іменується - майно), які з моменту їх підписання уповноваженими представниками Сторін є невід`ємною частиною цього Договору.

Майно що передається в оренду, належить Орендодавцю на праві приватної власності.

Повний перелік майна, що передається в оренду за цим Договором та визначення його ознак (найменування, тип, номери та інші характеристики) містяться у Додатках до цього Договору.

Відповідно до Додатку № 1 до договору № 230728/1С від 28.07.2023, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування автомобіль Renault Logan, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2018 року випуску, загальною вартістю 94 983,31 грн. Розмір місячної орендної плати складає 8 098,80 грн з ПДВ.

Відповідно до пункту 4.2 Договору, орендна плата сплачується Орендарем щомісяця протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання рахунку-фактури в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця.

Відповідно до пункту 6.7 договору оренди рухомого майна № 230728/1С від 28.07.2023 в разі затримки оплати орендної плати Орендодавець може нарахувати Орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на дату прострочення строку оплати, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Отже, кожна із сторін, уклавши вказаний договір оренди рухомого майна, взяла на себе зобов`язання, а саме: позивач передати авто в оренду, а відповідач прийняти в користування та сплачувати орендну плату в порядку та на умовах визначених договором.

На виконання умов договору 28.07.2023 Орендодавець передав, а Орендар прийняв вказаний автомобіль.

31.07.2023 Позивач виписав рахунок № 42 за оренду транспортного засобу за липень 2023 року на суму 1045,00 грн. Того ж дня, сторони підписали акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № А000089 від 31.07.2023.

31.08.2023 Позивач виписав рахунок № 43 за оренду транспортного засобу за серпень 2023 року на суму 8098,80 грн. Того ж дня, сторони підписали акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № А000118 від 31.08.2023.

30.09.2023 Позивач виписав рахунок № 44 за оренду транспортного засобу за вересень 2023 року на суму 8 098,80 грн. Того ж дня, сторони підписали акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № А000134 від 30.09.2023.

31.10.2023 Позивач виписав рахунок № 45 за оренду транспортного засобу за жовтень 2023 року на суму 8 098,80 грн. Того ж дня, сторони підписали акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № А000157 від 31.10.2023.

Відповідно до статті 187 Податкового Кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- а) дата зарахування коштів від покупця/замовника/орендаря на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а у разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

- б) дата відвантаження товарів, а у разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

На виконання пункту б статті 187 Податкового кодексу України, ТОВ «Світанок 1» виписало наступні податкові накладні: № 42 від 31.07.2023, № 20 від 30.09.2023, № 32 від 31.08.2023.

Отже, Позивач виконав покладені на нього договором зобов`язання в частині передання в оренду Відповідачу автомобіль, в порядку та на умовах передбачених цим Договором.

ТОВ «ПВК «Плай» отримало в оренду автомобіль, перебачений умовами Договору та починаючи з 28.07.2023 використовувало у своїй господарській діяльності, проте жодних платежів починаючи з 31.07.2023 не перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Світанок 1».

З огляду на викладене Відповідач не виконав покладені на нього договором грошові зобов`язання та не сплатив орендну плату за користування автомобілем, внаслідок чого на момент звернення з цим позовом виникла заборгованість у розмірі 25 341,40 грн.

З метою досудового врегулювання cпopу ТОВ «Світанок 1» 01.11.2023 звернулося з офіційною претензією до ТОВ «ПВК «Плай» (лист № 98/1 від 01.11.2023) про сплату орендної плати за користування автомобілем. Проте, як зазначає позивач ця претензія залишилася без реагування зі сторони Відповідача.

09.11.2023 Сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2023 по 09.11.2023, яким зафіксували заборгованість ТОВ «ПВК «Плай» перед ТОВ «Світанок 1» у розмірі 25 341,40 грн.

У зв`язку з порушенням відповідачем господарського зобов`язання, керуючись пунктом 6.7 договору Позивач нарахував Відповідачу 1 012,72 грн пені за період 11.08.2023 - 13.11.2023 за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, Позивач нарахував Відповідачеві 75,38 грн 3 % річних та 45,71 грн інфляційних за період 11.08.2023 - 13.11.2023.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь друґої сторони (кредитора) певну дію (передати

майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 759 Цивільного кодексу України установлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України установлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він це, приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наведених вище актів цивільного законодавства України випливає обов`язок орендаря сплачувати орендну плату на умовах, в строк та в порядку передбаченому Договором оренди рухомого майна після прийняття автомобіля, а Орендодавець має право вимоги від орендаря сплати орендної плати, у разі прострочення такої оплати Орендарем.

Як убачається з матеріалів справи, Позивач належним чином виконав зобов`язання за договором.

Відповідач, порушуючи взяті на себе зобов`язань за вказаним договором, плату за користування майном повному обсязі не провів. Заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду цієї справи складає 25 341,40 грн. Зазначена обставина відповідачем не спростована.

Ураховуючи кладене, суд дійшов висновку, що в частині стягнення з Відповідача основного боргу в розмірі 25 341,40 грн вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з Відповідача 1 012,72 грн пені за період 11.08.2023 - 13.11.2023 за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (пункт 6 статті 231 Господарського кодексу України). Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі статтею 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (із змінами та доповненнями) розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 6.7 Договору оренди рухомого майна № 230728/1С від 28.07.2023 Сторони передбачили, що у разі затримки оплати орендної плати Орендодавець може нарахувати Орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на дату прострочення строку оплати, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Перевіривши здійснений Позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильними, тому позов в частині стягнення 1 012,72 грн пені за період 11.08.2023 - 13.11.2023 підлягає задоволенню.

За несвоєчасне внесення орендної плати Відповідачу нараховано 75,38 грн 3 % річних та 45,71 грн інфляційних за період 11.08.2023 - 13.11.2023.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування (утримання) ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Здійснивши перевірку, наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 % в сумі 75,38 грн та 45,71 грн інфляційних за період 11.08.2023 - 13.11.2023, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-виробнича Компанія «Плай» (туп. Автопарківський б. 5, м. Глобине, Полтавська область, 39001, код за ) на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Світанок 1», вул. Центральна буд. 73, с. Вільна Терешківка, Кременчуцький р-н, Полтавська обл., 39705, ) 25 341,40 грн основного боргу за договором оренди рухомого майна № 230728/1С від 28.07.2023, 1012,72 грн пені за період 11.08.2023 - 13.11.2023, 75,38 грн 3 % річних та 45,71 грн інфляційних за період 11.08.2023 - 13.11.2023.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Дмитро СІРОШ