ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"06" лютого 2024 р. Справа № 911/138/24
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард»
до Головного слідчого управління Національної поліції України
про скасування арешту на земельні ділянки
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» до Головного слідчого управління Національної поліції України про скасування арешту:
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що за договором купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 16.11.2021, укладеним між АТ «Родовід Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Рікард», останнє набуло майнові права щодо вказаних вище земельних ділянок.
Також у позовній заяві викладено, зокрема, такі обставини:
- вартість земельних ділянок була сплачена позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №631 від 05.10.2021;
- право власності у продавця (відповідача у справі) виникло на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.12.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2620;
- 13.12.2013 АТ «Родовід Банк» було відмовлено у державній реєстрації прав у зв`язку із наявністю обтяжень на зазначені земельні ділянки, що підтверджується рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно №9042685 від 13.12.2013, №9042250 від 13.12.2013, №9043669 від 13.12.2013, №9044112 від 13.12.2013.
З огляду на вказане позивач зазначив, що АТ «Родовід Банк» набуло право власності на земельні ділянки задовго до того, як на них було накладено арешт у межах кримінального провадження на підставі положень Кримінального процесуального кодексу України 1960 року, а тому з огляду на викладений у постанові від 15.05.2019 у справі №372/2904/17-ц правовий висновок Великої Палати Верховного Суду щодо підвідомчості такої категорії справ судам господарської юрисдикції, позивач зазначив, що ані він, ані його службові особи не є учасниками
Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.
Приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.
Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.
Згідно пунктів 4, 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:
- спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;
- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;
- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Всупереч наведеним вище вимогам п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява ОСОБА_2 не містить пояснень щодо того, якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідають заявлені ним вимоги про скасування арешту, у тому числі і щодо того, яке конкретне право та/або інтерес позивач намагається захистити/відновити шляхом скасування арешту на земельні ділянки.
З огляду на вказане та необхідності зазначення, зокрема, способу захисту суд звертає увагу позивача на те, що під предметом позову, який одночасно є способом захисту порушеного права, розуміється спрямована до відповідача матеріально-правова вимога.
Так, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав;
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога про захист права має забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Також, в розрізі наведеного слід зазначити, що:
- позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого перебуває річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю, а однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову;
- відповідачами у господарському процесі можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, до яких звернуто матеріально-правові вимоги позивача в межах передбаченої процесуальними приписами юрисдикції, тоді як належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, оскільки суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від конкретно визначеного відповідача.
Втім, звертаючись до суду із вказаним позовом та вказуючи відповідачем Головне слідче управління Національної поліції України, позивач не навів жодних обставин щодо підстав набуття вказаною особою статусу відповідача, як і не викладено у позові жодних обставин щодо наявності станом на момент звернення до суду з позовом правопорушення, яке входить складу правової конструкції за негаторним позовом, зокрема наявності арешту земельних ділянок.
З огляду на вказане та пояснення позивача про юрисдикцію спору за поданим ним позовом суд звертає увагу на те, що арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження, тоді як згідно викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 461/233/17-ц правової позиції у разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.
Водночас викладена у постанові від 15.05.2019 у справі №372/2904/17-ц (№6-26цс13) позиція Великої Палати Верховного Суду, на яку здійснено посилання позивачем, стосується звільнення майна з-під арешту, накладеного в межах кримінального провадження, що було завершене/закрите та внаслідок чого власник майна позбавлений можливості звернутись до слідчого із відповідним клопотанням.
В порушення пункту 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» не містить пояснень стосовно доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладених у позові обставин:
- сплати позивачем у повному обсязі вартості земельних ділянок згідно платіжного доручення №631 від 05.10.2021;
- (дослівно згідно тексту позову) «виникнення у продавця (відповідача у справі) права власності на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.12.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2620»;
- відмови 13.12.2013 АТ «Родовід Банк» у державній реєстрації прав у зв`язку із наявністю обтяжень на зазначені земельні ділянки на підставі рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно №9042685 від 13.12.2013, №9042250 від 13.12.2013, №9043669 від 13.12.2013, №9044112 від 13.12.2013.
Попри вказане вище позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.
В розрізі наведених недоліків суд звертає увагу позивача на те, що:
- приписи ст. ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання;
- згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання, тоді як суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи.
Крім того в порушення п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Приписами ст. ст. 4, 6 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2024 року в розмірі 3028,00 гривень.
З огляду наведених вище норм закону та встановлених ст. 4 Закону України Про судовий збір ставок судового збору, за подання у 2024 році до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3 028,00 гривень, і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 059 800,00 грн; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3028,00 гривень.
Відповідно до змісту позову та сформульованої прохальної частини позивачем заявлено вимоги про скасування арешту на чотири земельні ділянки, а тому суд дійшов висновку, що за подання відповідного позову необхідний до сплати розмір судового збору загалом складає 12 112,00 грн, тобто по 3028,00 грн за кожну з вимог немайнового характеру.
Поряд з тим суд наголошує, що від конкретизації позивачем заявлених ним позовних вимог в частині обраного способу захисту, а також від зазначення у позові його ціни залежить можливість визначення правильної суми необхідного до сплати судового збору, оскільки права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом пред`явлення позову з використанням речово-правового механізму, судовий збір за яким сплачується з урахуванням вартості спірного майна, тоді як негаторний позов належить до виду речово-правового засобу захисту.
Водночас до позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» додано квитанцію №328 від 12.01.2024 на суму 3028,00 грн, а тому суд дійшов висновку про порушення позивачем процесуального права щодо сплати судового збору, а сума недоплаченого судового збору складає 9 084,00 грн.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, зокрема щодо оформлення позовної заяви та її змісту, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.
Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» без руху.
2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:
1) письмових пояснень з викладом обставин щодо того, якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідають заявлені ним вимоги про скасування арешту, у тому числі і щодо того, яке конкретне право та/або інтерес позивач намагається захистити/відновити шляхом скасування арешту на земельні ділянки;
2) письмових пояснень з викладом обставин щодо підстав набуття Головним слідчим управлінням Національної поліції України статусу відповідача, а також із наведенням обставин наявності станом на момент звернення до суду з позовом правопорушення, яке входить складу правової конструкції за негаторним позовом, зокрема наявності арешту земельних ділянок;
3) письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини сплати позивачем у повному обсязі вартості земельних ділянок згідно платіжного доручення №631 від 05.10.2021, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;
4) письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини (дослівно згідно тексту позову) «виникнення у продавця (відповідача у справі) права власності на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.12.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2620», або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;
(дослівно згідно тексту позову) «виникнення у продавця (відповідача у справі) права власності на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.12.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2620»;
5) письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини відмови 13.12.2013 АТ «Родовід Банк» у державній реєстрації прав у зв`язку із наявністю обтяжень на зазначені земельні ділянки на підставі рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно №9042685 від 13.12.2013, №9042250 від 13.12.2013, №9043669 від 13.12.2013, №9044112 від 13.12.2013, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;
6) письмових пояснень з викладом відомостей про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;
7) документів, які підтверджують доплату судового збору за подання позову у передбаченому законом порядку та розмірі 9 084,00 грн.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду згідно ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України не підлягає.

Суддя В.А. Ярема