ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2024 р. м. Київ Справа № 911/3641/23

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Рітейл Галичина», м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал Опт», м. Вишневе Київської області

про стягнення 488 317,45 грн.,

без участі представників;

ВСТАНОВИВ:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ГТС Рітейл Галичина», м. Львів (далі за текстом ТОВ «ГТС Рітейл Галичина») 04.12.2023 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом вих. №30-11 від 30.11.2023 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал Опт» (далі за текстом ТОВ «Імперіал Опт»), в якому просить суд:

- розглядати позов за правилами спрощеного позовного провадження;

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 488 317,45 грн., з яких:

317 970,00 грн. сума основного боргу за договором №НП 06/11-2020 від 06.11.2020, який укладений між ТОВ «Магістральсервіс» (постачальник) та ТОВ «Імперіал Опт» (покупець), за видатковими накладними №395 від 06.11.2020, №418 від 25.11.2020, №33 від 28.01.2021);

140 327,82 грн. сума інфляційних втрат, нарахована за сукупний період грудень 2020 жовтень 2023;

30 019,63 грн. сума трьох відсотків річних, нарахована за сукупний період 04.12.2020-29.11.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23.11.2023 між ТОВ «Магістральсервіс» (первісний кредитор) та ТОВ «ГТС Рітейл Галичина» (новий кредитор) був укладений договір №19-10 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передав належне йому право вимоги за Договором №НП-06/11-2020 від 06.11.2020 укладеним з ТОВ «Імперіал ОПТ», а новий кредитор прийняв право вимоги первісного кредитора за вказаним договором на суму 317 970,00 грн.

Як вбачається з договору №НП-06/11-2020 від 06.11.2020 укладеного між ТОВ «Магістральсервіс» (постачальник) та ТОВ «Імперіал Опт» (покупець), постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти й оплатити пальне (нафтопродукти) на умовах, викладених у договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується в Додаткових угодах, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

06.11.2020 між постачальником та покупцем було підписано Додаткову угоду №1, в якій сторони визначили, товар, який має бути поставлений, його кількість, ціну загальна вартість якого складає 210 185,00 грн.

25.11.2020 сторони підписали Додаткову угоду №2, відповідно до якої загальна вартість товару, який має бути поставлений становить 321 190,34 грн.

29.01.2021 сторони погодили поставку товару на загальну суму 97 970,00 грн.

ТОВ «Магістральсервіс» на виконання умов договору поставило, а ТОВ «Імперіал Опт» отримало товар, який не був оплачений у повному обсязі, в результаті чого утворилася прострочена заборгованість в розмірі 317 970,00 грн., яку ТОВ «ГТС Рітейл Галичина» як новий кредитор за спірним договором просить суд стягнути в судовому порядку.

Також, у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач просить суд стягнути з відповідача суму трьох відсотків річних та інфляційні втрати відповідно до ст. 625 ЦК України.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3641/23. Клопотання ТОВ «ГТС Рітейл Галичина» про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено. Постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження.

Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідача у строк 15 днів з дати отримання ухвали надати суду докази оплати за поставлений товар (платіжні документи та/або банківські виписки та/або довідку банківської установи по контрагенту), отриманий відповідно до Договору №НП-06/11-2020 від 06.11.2020 за спірними видатковими накладними №395 від 06.11.2020, №418 від 25.11.2020, №33 від 28.01.2021 на користь первісного та/або нового кредитора (частина 2 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 08.12.2023 було надіслано та доставлено 08.12.2023 відповідачу ТОВ «Імперіал Опт» до його електронного кабінету, про що складено та долучено до матеріалів справи Довідку Господарського суду Київської області про доставку електронного листа.

02.01.2024 позивач подав письмові пояснення вих. №29-12 від 29.12.2023 до яких додав витребувані ухвалою від 08.12.2023 документи.

В поданих письмових поясненнях позивач зазначає, що за укладеним між ТОВ «Магістральсервіс» та ТОВ «ГТС Рітейл Галичина» договором про відступлення права вимоги, ТОВ «ГТС Рітейл Галичина» отримало право вимоги до ТОВ «Імперіал Опт» за договором №НП-06/11-2020.

Відповідно до п.4 договору про відступлення права вимоги за передане право вимоги до боржника за основним договором новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у розмірі 317 970,00 грн. на протязі 30-ти банківських днів з моменту отримання вимоги про оплату.

Позивач твердить, що станом на 28.12.2023 вимога про оплату від ТОВ «Магістральсервіс» не надходила, відтак розрахунки по договору відступлення права вимоги не було здійснено.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 05.02.2024 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов ТОВ «ГТС Рітейл Галичина» до ТОВ «Імперіал Опт» про стягнення 488 317,45 грн., дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

06.11.2020 між ТОВ «Магістральсервіс» (постачальник) та ТОВ «Імперіал Опт» (покупець) був укладений Договір №НП-0611-2020 (далі Договір), за умовами якого:

- постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти й оплатити пальне (нафтопродукти) (далі «Товар»), на умовах, викладених у Договорі, найменування кількість та ціна яких вказується в Додаткових угодах, які оформлюються на кожну окрему партію Товару. До додаткової угоди в розумінні цього Договору також прирівнюється видаткова накладна на товар та/або Акт приймання-передачі товару, підписані сторонами (п 1.1 Договору);

- поставка здійснюється на умовах: FCA (Інкотермс-2010) та/або EXW (Інкотермс-2010) нафтобаза/термінал, DPP/CPT пункт призначення (автонорми та/або залізничні норми); DPA прикордонний перехід. Сторони можуть погодити інші умови поставки партії товару у відповідній Додатковій угоді (п.1.2 Договору);

- номенклатура Товару, його кількість та ціна встановлюються за домовленістю сторін на базі письмової заяви покупця та зазначаються в додатках, розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/або в відвантажувальних документах (видаткова накладна) на товар, які складають невід`ємну частину Договору. Поставка товару підтверджується видатковими накладними на товар, підписаними представниками обох сторін (п.1.3 Договору);

- при відсутності іншої домовленості щодо оплати за товар, покупець зобов`язується оплатити повну вартість партії товару в розмірі 100% (в тому числі ПДВ) за товар в сумі, відображеній в рахунку-фактурі, який наданий постачальником, до дати бажаного відвантаження товару (п.3.5 Договору);

- покупець зобов`язаний надіслати письмову заявку постачальнику. Форма заявки узгоджена сторонами у додатку №1, який є невід`ємною частиною договору (п.5.1, п. 5.2 Договору);

- поставка товару здійснюється партіями, згідно із заявками покупця на поставку товару та у відповідності із рахунком-фактурою на поставку тої чи іншої партії товару. Заявка вважається оформленою покупцем належним чином якщо вона була надана письмово (направляється по факсу та/або електронною поштою з одночасним відправленням оригіналу рекомендованим листом) з підписом і печаткою (при наявності) уповноваженої особи з боку покупця (п.5.5 Договору);

- у термін не пізніше 2 робочих днів з моменту одержання покупцем Акту прийому-передачі товару та/або видаткової накладної, покупець зобов`язаний підписати акт прийому-передачі товару та/або видаткову накладну і передати один оригінальний екземпляр постачальнику або направити по факсу з одночасним відправленням оригіналу рекомендованим листом. Якщо протягом терміну, зазначеного в даному пункті, покупець не направив постачальнику підписаний акт прийому-передачі товару та/або видаткову накладну, документ вважається погодженим сторонами і прийнятим покупцем, що не звільняє покупця від обов`язку передати підписані зі свої сторони документи. (п. 6.3 Договору);

- покупець зобов`язується оплатити товар на умовах 100% попередньої оплати партії товару, якщо інше не передбачено сторонами в додаткових угодах до даного договору. У випадку якщо товар було поставлено покупцю без попередньої оплати його вартості, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику вартість товару протягом 2 банківських днів з моменту його отримання, якщо інше не передбачено сторонами в додаткових угодах до даного договору (п.7.1 Договору);

- право власності на товар і ризик випадкової загибелі товару переходить до покупця з моменту поставки товару, незалежно від термінів здійснення оплати (п.7.3 Договору);

- кожна зі сторін зобов`язується протягом 5 робочих днів з моменту одержання від іншої сторони акту звірки взаєморозрахунків, підписувати його і направляти іншій стороні, чи в той же термін направляти свої мотивовані зауваження до акту звірки взаєморозрахунків (п.7.5 Договору);

- договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і проставленням печаток сторін та діє до 05.11.2022. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії ні від однієї зі сторін не надійшло письмового повідомлення про бажання припинити договірні відносини (п.12.6, п.12.6.1 Договору);

Сторони погодили форму заявки, що є Додатком №1 до Договору.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Додатковою угодою №1 від 06.11.2020 сторони домовились про те, що продавець зобов`язується поставити і передати Товар, а покупець прийняти і сплатити його вартість на умовах відповідно до специфікації: Дизельне паливо у кількості 12 700,00 л (+-5%) на загальну вартість 210 185,00 грн.

Постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару протягом 2 календарних днів з моменту підписання цієї специфікації. Поставка здійснюється на умовах СРТ (Інкотермс-2010) за адресою м. Одеса, вул. Київське шосе, 27А (п.2, 3 Додаткової угоди№1).

Розрахунок за поставлений товар здійснюється у порядку 100% оплати товару до 16.11.2020 (п.4 Додаткової угоди №1).

25.11.2020 сторони підписали додаткову угоду №2 на поставку дизельного палива у кількості 17 834,00 л (+-5%) на загальну вартість 321 190,34 грн.

Постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару протягом 2 календарних днів з моменту підписання цієї специфікації. Поставка здійснюється на умовах СРТ (Інкотермс - 2010) за адресою с. Олексіївка, Сокирянський р-н, Чернігівська обл. (п.2, 3 Додаткової угоди №2).

Розрахунок за поставлений товар здійснюється у порядку 100% оплати товару до 03.12.2020 (п.4 Додаткової угоди №2).

ТОВ «Магістральсервіс» виставило відповідачу рахунки на оплату на суму 629 345,34 грн., а саме:

- №386 від 06.11.2020 на суму 210 185,00 грн.;

- №407 від 25.11.2020 на суму 321 190,34 грн.;

- №32 від 29.01.2021 на суму 97 970,00 грн.

На виконання Договору постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 629 345,34 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних, а саме:

- №395 від 06.11.2020 на суму 210 185,00 грн.;

- №418 від 25.11.2020 на суму 321 190,34 грн.;

- №33 від 29.01.2021 на суму 97 970,00 грн.

Вказані копії не містять підпису отримувача товару. Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що 23.10.2023 ТОВ «Магістральсервіс» звернуся до ТОВ «Імперіал Опт» із листом вих. №1/23, в якому просив підписати первинні бухгалтерські документи, зокрема:

- видаткові накладні №395 від 06.11.2020; №418 від 25.11.2020; №33 від 29.01.2021;

- товарно-транспортні-накладні №5 від 06.11.2020; №18 від 25.11.2020; №33 від 29.01.2021.

Крім того, ТОВ «Магістральсервіс» просив підписати ТОВ «Імперіал Опт» акт звірки взаєморозрахунків за договором №НП-06/11-2020 від 06.11.2020 станом на 23.10.2023.

Вказаний лист вих. №1/23 з оригіналами первинних документів був надісланий 23.10.2023 відповідачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з описом №240 на адресу місцезнаходження згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 08132, Київська обл., Бучанський район, м. Вишневе, вул. Європейська, буд. 27, оф.5.

Як вбачається з роздруківки трекінгу відстеження поштового пересилання «Укрпошта», вказаний лист №240 ТОВ «Імперіал Опт» отримало 08.11.2023.

В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач виконав свій обов`язок передбачений п. 6.3 Договору щодо підписання видаткових накладних №395 від 06.11.2020, №418 від 25.11.2020 та №22 від 29.01.2021 протягом 2 робочих днів з моменту їх отримання.

Відтак, відповідно до п.6.3 Договору, суд дійшов висновку, що спірні видаткові накладні є такими, що погодженні сторонами і прийняті покупцем ТОВ «Імперіал Опт».

Позивач подав також копії податкових накладних та квитанції про їх прийняття:

податкова накладна №6 від 06.11.2020 на суму 210 185,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 27.11.2020 за №;

податкова накладна №37 від 25.11.2020 на суму 321 190,34 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 09.12.2020 за №;

податкова накладна №36 від 29.01.2021 на суму 97 970,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 10.02.2021 за №.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки.

У постанові від 04.11.2019 у справі № 905/49/15 Верховний Суд зробив такі висновки:

податкова накладна як доказ може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним;

оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати положення ПК України та фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Відповідно до п.201.7 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суд звертає увагу на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №910/23097/17, відповідно до яких:

податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки;

підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст;

встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податку на додану вартість при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце (пункти 4.28- 4.30).

Також позивач подав копії акцизних накладних та квитанції про їх прийняття:

акцизна накладна №408 від 06.11.2020, яка зареєстрована 09.11.2020 за № про що видано квитанцію №2-АН;

акцизна накладна №432 від 25.11.2020, яка зареєстрована 26.11.2020 за № про що видано квитанцію №2-АН;

акцизна накладна №500 від 29.01.2020, яка зареєстрована 01.02.2021 за № про що видано квитанцію №2-АН.

Відповідно до п.231.1 ст. 231 ПК України платник податку при ввезенні на митну територію України пального або спирту етилового, з якого сплачено акцизний податок, або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу, або реалізації пального або спирту етилового зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального або спирту етилового з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати таку акцизну накладну в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Акцизна накладна складається платником податку, зокрема в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового (п. 231.3 ст. 231 ПК України)

За таких обставин, керуючись принципом вірогідності доказів (ст. 79 ГПК України), відповідно до якого наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування, суд встановив, що спірні господарські операції з поставки дійсно мали місце та вартість поставленого товару, що належав до оплати, загалом становить суму 629 345,34 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, враховуючи положення частини 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Суд встановив, що:

за видатковою накладною №395 від 06.11.2020 на суму 210 185,00 грн. строк оплати був встановлений у пункті 4 Додаткової угоди №1 до Договору 16.11.2020.

за видатковою накладною №418 від 25.11.2020 на суму 321 190,34 грн. строк оплати був встановлений у пункті 4 Додаткової угоди №2 до Договору до 03.12.2020, тобто з 04.12.2020 настало прострочення.

за видатковою накладною №33 від 29.01.2021 на суму 97 970,00 грн. строк оплати визначений відповідно до п.7.1 Договору протягом 2 банківських днів з моменту отримання товару, тобто до 02.02.2021, а з 03.02.2021 настало прострочення.

Відтак, строк оплати товару за спірними накладними є таким, що настав.

Як вбачається з виписки по рахунку позивача, відкритому в ПАТ «МТБ Банк» за період 06.11.2020 по 20.12.2023, відповідач сплатив кошти за поставлений товар в розмірі 311 375,34 грн., а саме за платіжними документами:

Платіжний документСумаПризначення платежу
№512 від 19.11.2020100 000,00 грн.Оплата за дизельне паливо згідно рахунку №386 від 06.11.2020
№523 від 23.11.202050 000,00 грн.Оплата за дизельне паливо згідно рахунку №386 від 06.11.2020
№29 від 22.01.202121 000,00 грн.Оплата за дизельне паливо згідно рахунку №386 від 06.11.2020
№729 від 26.01.202110 000,00 грн.Оплата за дизельне паливо згідно рахунку №386 від 06.11.2020
№731 від 27.01.2021 №47 від 27.01.202133 000,00 грн. 34 000,00 грн.Оплата за дизельне паливо згідно рахунку №386 від 06.11.2020
№50 від 28.01.202135 000,00 грн.Оплата за дизельне паливо згідно рахунку №386 від 06.11.2020
№897 від 14.06.20211 375,34 грн.Оплата за дизельне паливо згідно рахунку №407 від 25.11.2020
№968 від 26.07.20218 000,00 грн.Оплата за дизельне паливо згідно рахунку №407 від 25.11.2020
№833 від 28.07.20215 000,00 грн.Оплата за дизельне паливо згідно рахунку №407 від 25.11.2020
№987 від 06.08.20219 000,00 грн.Оплата за дизельне паливо згідно рахунку №407 від 25.11.2020
№959 від 26.08.20215 000,00 грн.Оплата за дизельне паливо згідно рахунку №407 від 25.11.2020
З наданих розрахунків суд дійшов висновку, що відповідач повністю погасив заборгованість за видатковою накладною від 06.11.2020 №395 та частково погасив заборгованість за видатковою накладною №418 від 25.11.2020.

Відтак, станом на дату подання позовної заяви за відповідачем рахувалась прострочена заборгованість в загальній сумі 317 970,00 грн., з яких:

220 000,00 грн. за поставлений товар за видатковою накладною №418 від 25.11.2020;

97 970,00 грн. за поставлений товар за видатковою накладною №33 від 29.01.2021.

Вказані обставини не заперечуються та не спростовуються відповідачем.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Доказів здійснення відповідачем оплати за поставлений товар в розмірі більшому, ніж доводить суду позивач, суду не подано, в тому числі і на вимогу пункту 6 ухвали суду від 08.12.2023 про відкриття провадження, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України.

23.11.2023 між ТОВ «Магістральсервіс» (первісний кредитор) та ТОВ «ГТС Рітейл Галичина» (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги №19-10 (Договір№19-10), за умовами якого:

- первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно Договору №НП-06/11-2020 від 06.11.2020 (основний договір), укладеного між первісним кредитором та ТОВ «Імперіал Опт» (боржник), а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору за основним договором на суму 317 970,00 грн. (п.1 Договору №19-10);

- новий кредитор займає місце первісного кредитора в усіх зобов`язаннях та правах, що виникли з основного договору в обсязі та на умовах згідно основного договору, що існують на момент укладення цього договору, а первісний кредитор втрачає право вимоги до боржника по основному договору (п.2 Договору №19-10);

- в момент підписання даного договору здійснюється перехід права вимоги (визначеного у п.1 даного договору) від первісного кредитора до нового кредитора в обсязі та на умовах згідно основного договору, сторони погодили, що після підписання даного договору первісний кредитор втрачає право вимагати виконання від боржника основне зобов`язання та штрафні/фінансові санкції згідно основного договору, та не має права вимоги та будь-яких претензій до боржника (п.3 Договору №19-10);

- за передане право вимоги до боржника за основним договором новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у розмірі 317 970,00 грн. на протязі 30-ти банківських днів з моменту отримання вимоги про оплату (п.4 Договору №19-10);

- даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами свої зобов`язань з цим договором (п.8 Договору №19-10).

Відповідно до частини 1 ст. 512, ст. 513, частини 1 ст. 516, частини 1 ст. 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За таких обставин, суд встановив, що у спірному зобов`язанні за Договором №НП-06/11-2020 від 06.11.2020 у результаті укладення у належній формі договору №19-10 від 23.11.2023 про відступлення права вимоги відбулась заміна первісного кредитора ТОВ «Магістральсервіс» на нового кредитора позивача ТОВ «ГТС Рітейл Галичина», який отримав права кредитора ТОВ "Імперіал Опт" в усіх зобов`язаннях, що виникли з основного договору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 317 970,00 грн. є обґрунтованою, доведеною належними письмовими доказами та підлягає задоволенню повністю.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача три відсотки річних в сумі 30 019,62 грн., нараховані за сукупний період з 04.12.2020 по 29.11.2023, та інфляційні втрати в сумі 140 327,82 грн., нараховані сукупний період грудень 2020 жовтень 2023. Щодо вказаних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України і ст. 230 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України до процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, вірно встановивши період прострочення (із врахуванням положень частини 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення строку є перший за ним робочий день), не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем

ВН Строк оплатиФактично сплаченоОсновний борг, грнПеріод прострочення3%, грнІнфляційні, грн
ВН №418 на суму 321 190,34 грн. 03.12.20 0 3 815 (27.01.21 переплата) 34 000,00 (27.01.21) 35 000,00 (28.01.21) 1 375,34 (14.06.21) 8 000,00 (26.07.21) 5 000,00 (28.07.21) 9 000,00 (06.08.21) 5 000,00 (26.08.21)321 190,34 283 375,34 248 375,34 247 000,00 239 000,00 234 000,00 225 000,00 220 000,0004.12.20-26.01.21 27.01.21-27.01.21 28.01.21-13.06.21 14.06.21-25.07.21 26.07.21-27.07.21 28.07.21-05.08.21 06.08.21-25.08.21 26.08.21-29.11.231423,54 23,29 2796,77 852,66 39,29 173,10 369,86 14935,89грудень20 - січень 21 7 103,77 грн. - лютий 21 - травень 21 11 874,05 грн. червень 21 - липень21 741,49 грн. - - Серпень 21 -450,00 грн. вересень 21- жотвень 23 79459,41 грн.
ВН №33 на суму 97 970,00 грн. 02.02.21097 970,0003.02.21-29.11.238 293,90лютий 21 жовтень 23 41 899,16 грн.
ВСЬОГО 28 908,30140 627,88

встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних становить 28 908,30 грн., інфляційних втрат 140 627,88 грн., у зв`язку з чим, вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних має бути задоволена частково.

Суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (частина 2 ст. 237 ГПК України), відтак вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 140 327,82 грн. слід задовольнити повністю у заявленій сумі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ТОВ «ГТС Рітейл Галичина» частково та ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «Імперіал Опт» 317 970,00 грн. основного боргу, 28 908,30 грн. процентів річних, 140627,88 грн. інфляційних втрат.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача відшкодування позивачу сплаченого судового збору пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 7 312,59 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Рітейл Галичина» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал Опт» (08132, Київська обл., Бучанський район, м. Вишневе, вул. Європейська, буд. 27, оф. 5, ідентифікаційний код 42669165)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Рітейл Галичина» (79005, Львівська обл., м. Львів, вул. Шота Руставелі, буд. 26, офіс 2, прим. 1, ідентифікаційний код 42501985)

317 970,00 грн. (триста сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень нуль копійок) основного боргу,

28 908,30 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісім гривень тридцять копійок) процентів річних,

140 327,82 грн. (сто сорок тисяч триста двадцять сім гривень вісімдесят дві копійки) інфляційних втрат,

7 312,59 грн. (сім тисяч триста дванадцять гривень п`ятдесят дев`ять копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх