номер провадження справи 17/167/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 Справа № 908/2741/23

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Станіщук Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 908/2741/23

за первісною позовною заявою: фізичної особи - підприємця Шкарупи Миколи Вікторовича, АДРЕСА_1

представник: адвокат Стасік Антон Ігорович, 69001, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45-А, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: фізичної особи-підприємця Бірюкова Романа Михайловича, АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

про стягнення суми

за зустрічною позовною заявою: фізичної особи-підприємця Бірюкова Романа Михайловича, АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

представник та адреса для листування: Кара Р.Д., 69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 4, а/с 3852

до відповідача: фізичної особи - підприємця Шкарупи Миколи Вікторовича, АДРЕСА_1

про дострокове розірвання договору

У судовому засіданні приймали участь:

від позивача (відповідача за зустрічним): Шкарупа М.В., паспорт НОМЕР_1 , виданий 07.04.98; Стасік А.І., ордер серії АР № 1137947 від 31.07.23

від відповідача (позивача за зустрічним): не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

29.08.22 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця Шкарупи Миколи Вікторовича (далі ФОП Шкарупа М.В.) до фізичної особи - підприємця Бюрюкова Романа Михайловича (далі ФОП Бірюков Р.М.) про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 38 464,72 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/2741/23 між суддями, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 04.09.23 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2741/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(без виклику) учасників справи.

25.09.23 до суду від ФОП Бірюкова Р.М. надійшли:

- відзив без номеру та дати на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволені позову в повному обсязі;

- зустрічний позов за вих. від 25.09.23, в якому відповідач просить суд визнати розірваним з 06.06.23 договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23, укладений між ФОП Шкарупа М.В. та ФОП Бірюков Р.М.

Згідно з протоколу передачі судової справи № 908/2741/23 раніше визначеному складу суду, зустрічну позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 02.10.23 судом об`єднано вимоги за зустрічним позовом ФОП Бірюкова Р.М. за вих. від 25.09.23 в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/2741/23. Вирішено здійснювати розгляд справи № 908/2741/23 за правилами загального позовного провадження. Розпочато провадження у справі № 908/2741/23 спочатку в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.10.23 о/об 12 год. 30 хв.

25.10.23 до суду надійшло клопотання представника ФОП Шкарупи М.В. за вих. від 25.10.23, в якому останній просить суд відкласти підготовче засідання у справі на іншу дату.

В підготовчому судовому засіданні 25.10.23 ФОП Бірюков Р.М. надав пояснення на запитання, які виникли в суду на стадії підготовчого провадження у справі.

Представник ФОП Шкарупи М.В. в судове засідання 25.10.23 не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою від 25.10.23 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 14.11.23 о 10 год. 30 хв.

В судовому засіданні 14.11.23 оголошено перерву без винесення ухвали до 22.11.23 о 12 год. 30 хв. Зобов`язано сторони надати належним чином засвідчені копії додатків до договору, оригінали надати суду для огляду. Письмове підтвердження наявності/відсутності листування.

22.11.23 до суду надійшли заяви від позивача ФОП Шкарупи М.В.:

- про долучення документів за вих. 22.11.23.

- про надання інформації за вих. 22.11.23.

В засіданні 22.11.23 судом прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи належним чинном читаємі копії договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23 з додатками, наданими заявою ФОП Шкарупи М.В. про долучення документів за вих. від 22.11.23

В судовому засіданні 22.11.23 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 20.12.23 о 12 год. 00 хв. Зобов`язано позивача за первісним позовом в разі подачі заяви про збільшення позовних вимог невідкладно надіслати таку заяву відповідачу за первісним позовом.

11.12.23 на адресу суду від ФОП Шкарупи М.В. (позивач за первісним позовом) надійшла заява за вих. від 06.12.23 про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з ФОП Бірюкова Р.М. заборгованість у сумі 76 696,64 грн, в т.ч. гарантійний платіж 9 180,00 грн.

15.12.23 на адресу суду від ФОП Бірюкова Р.М. (відповідач за первісним позовом) надійшло заперечення на заяву про збільшення позовних вимог за вих. від 15.12.23, в якому представник останнього просить суд в задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі.

ФОП Шкарупа М.В. (позивач за первісним позовом) в судовому засіданні 20.12.23 підтримав заяву за вих. від 06.12.23 про збільшення розміру позовних вимог та просить суд стягнути з ФОП Бірюкова Р.М. заборгованість з орендної плати згідно договору оренди від 01.01.23 № 01/23 у розмірі 76 696,64 грн, в т.ч. гарантійний платіж у сумі 9 180,00 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки строк підготовчого провадження продовжений ухвалою суду від 25.10.23 по 02.01.24 включно, то ФОП Шкарупа М.В. (позивач за первісним позовом), у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, вправі заявляти про збільшення розміру позовних вимог.

А тому, як наслідок, судом задоволено заяву ФОП Шкарупа М.В. (позивач за первісним позовом) за вих. від 06.12.23 про збільшення розміру первісних позовних вимог та в подальшому слухаються первісні позовні вимоги в редакції щодо стягнення з ФОП Бірюкова Р.М. заборгованості з орендної плати згідно договору оренди від 01.01.23 № 01/23 у розмірі 76 696,64 грн, в т.ч. гарантійний платіж у сумі 9 180,00 грн.

Крім того, в судовому засіданні 20.12.23 судом прийнято до розгляду відзив ФОП Бірюкова Р.М. (відповідач за первісним позовом) без номеру та дати на позовну заяву та заперечення за вих. від 15.12.23 на заяву про збільшення позовних вимог.

ФОП Бірюков Р.М. (відповідач за первісним позовом) або уповноважений представник останнього в судове засідання 20.12.23 не з`явився (лись), про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою від 20.12.23 судом закрито підготовче провадження у справі № 908/2741/23. Вирішено розпочати розгляд справи по суті з 03.01.24 та призначено справу до розгляду по суті на 11.01.24 о 10 год. 30 хв.

В засіданні 11.01.24 судом оголошувалась перерва до 30.01.24 о 12 год. 00 хв.

30.01.24 до суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання за вих. від 30.01.24, в якому представник ФОП Шкарупа М.В. (позивач за первісним позовом) просить суд провести судове засідання 30.01.24 без участі уповноваженого представника позивача за первісним позовом - адвоката Стасіка А.І.

В судовому засіданні 30.01.24 судом досліджено відео файли, які були подані до суду ФОП Бірюковим Р.М. (відповідач за первісним позовом) та переглянуто 4 (чотири) відео файли із диску CD-R FREESTYLE.

ФОП Бірюков Р.М. (відповідач за первісним позовом) або уповноважений представник останнього в судове засідання 30.01.24 не з`явився (лись), про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений (лені) належним чином.

В судовому засіданні 30.01.24, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам позивача за первісним позовом повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач за первісним позовом, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені первісні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві за вих. від 25.08.23, з урахуванням заяви за вих. від 06.12.23 про збільшення розміру позовних вимог. Просить суд стягнути з ФОП Бірюкова Р.М. заборгованість з орендної плати згідно договору оренди від 01.01.23 № 01/23 у розмірі 76 696,64 грн, в т.ч. гарантійний платіж у сумі 9 180,00 грн. Проти зустрічної позовної заяви заперечує в повному обсязі та просить суд відмовити в її задоволені.

Відповідач за первісним позовом, в судових засіданнях проти первісної позовної заяви заперечив в повному обсязі з підстав викладених у відзиві без номеру та дати на позовну заяву та у запереченні за вих. від 15.12.23 на заяву про збільшення розміру позовних вимог. Просив суд відмовити ФОП Шкарупі М.В. (позивач за первісним позовом) в задоволені первісної позовної заяви в повному обсязі. Крім того підтримав зустрічну позовну заяву за вих. від 25.09.23 та просить суд визнати розірваним з 06.06.23 договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23, укладений між ФОП Шкарупа М.В. та ФОП Бірюков Р.М.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.23 між фізичною особою-підприємцем Шкарупою Миколою Вікторовичем (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Бірюковим Романом Михайловичем (Орендар) укладено договір оренди (майнового найму) нежитлового приміщення № 01/23 (договір).

Відповідно до п 1.1. договору, Орендодавець передає Орендарю, а Орендар приймає в тимчасове користування приміщення зазначене в п. 1.2. цього договору для розміщення в ньому крамниці продовольчих товарів.

Згідно із п. 1.2. договору, приміщення загальною корисною площею 54 кв.м., розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, 8, прим. 108. Харакктеристика приміщення, що надається, наведена в Додатку 1 до цього договору. Вартість приміщення на дату укладання цього договору за взаємною згодою сторін становить 840 000,00 грн.

Термін дії договору з 01.01.23 по 31.12.23 (п. 1.3. договору).

У відповіднорсті до п. 1.4. договору, Орендар втрачає право користування приміщенням по закінченню терміну дії цього договору.

Пунктом 2.1. визначено, що Орендодавець передає Орендарю приміщення по акту здачі-приймання. Акт підписують представники Орендодавця і Орендаря.

Згідно із п. 3.11. договору, приміщення, що орендується, забезпечене електроенергією, опаленням, водопостачанням, каналізацією. Сторони визнають, що постачання електроенергії, опалення, водопостачання, каналізації здійснюється відповідними постачальниками комунальних послуг та не може залежати від Орендодавця.

Відповідно до п. 4.1. договору, Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендні та інші платежі за користування зазначеним приміщенням протягом встановленого в цьому договорі терміну.

Загальна сума орендної плати становить 9 180,00 грн на місяць з розрахунку 170,00 грн за І кв. м. площі. Орендар сплачує орендну плату щомісячно, до 5 числа поточного місяця (п. 4.2. договору).

Пунктом 4.3. договору визначено, що для того щоб гарантувати виконання усіх фінансових зобов`язань, що випливають з цього Договору, Орендар не пізніше 3 робочих днів після підписання цього Договору перераховує на рахунок Орендодавця гарантійний платіж на суму, що дорівнює сумі орендної плати за один місяць, що складає 9 180,00 грн.

У відповідності до п. 4.4. договору, Орендодавець, без направлення попереднього повідомлення Орендарю, у будь-який час протягом дії Договору має право стягнути за гарантійним платежем будь-яку суму, яка належить до сплати та не була сплачена Орендарем, включаючи, але не обмежуючись, суми платежів, або будь-які інші платежі (пеню, штрафи, збитки, компенсацію за збитки/втрати), у відповідності до умов Договору.

Згідно із п. 4.5. договору, після кожного використання коштів гарантійного платежу Орендар повинен на вимогу Орендодавця внести додаткові кошти і відновити гарантійний платіж у розмірі, зазначеному у п. 4.3., протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення від Орендодавця.

Після припинення договору та повернення Орендодавцю приміщення відповідно до умов, викладених в договорі, гарантійний платіж повертається Орендарю в сумі, розрахованій як різниця між гарантійним платежем, отриманим відповідно до п. 4.3, та будь-яких сум використаних Орендодавцем відповідно до п. 4.4 (п. 4.6. договору).

Відповідно до п. 4.7. договору, додатково до орендної плати Орендар щомісячно компенсує Орендодавцеві плату за спожиті Орендарем електроенергію, опалення, водопостачання, каналізацію відповідно до показання лічильників, встановлених у приміщенні згідно наданих рахунків, протягом 10 календарних днів.

Пунктом 4.8. договору визначено, що компенсація за комунальні послуги (електроенергію, опалення, водопостачання, каналізацію) відбувається з відповідними тарифами, встановленими в м. Запоріжжя. Показники лічильників фіксують на дату, що передує даті здійснення компенсаційних оплат, у присутності обох сторін.

Згідно із п. 4.9. договору, компенсація за утримання прибудинкової території відбувається за відповідними рахунками, наданими правлінням ОСББ «Кращий дім», якому належить багатоповерхова будівля, протягом 10 календарних днів.

У відповідності до п. 4.10. договору, компенсація за Послуги охорони за допомогою пульту централізованого спостереження відбувається за відповідними рахунками не пізніше 10 числа поточного місяця.

Сторони зобов`язані в останній день строку оренди або в день дострокового припинення цього договору підписати акт повернення приміщення у відповідності з Додатком 5 до цього договору (Акт повернення приміщення), який повинен засвідчувати факт повернення приміщення Орендодавцеві та містити опис стану приміщення (п. 7.3. договору).

Пунктом 8.2. договору визначено, що будь-які зміни і доповнення до цього договору, повинні бути здійснені в письмовому вигляді і підписані уповноваженими на те представниками сторін.

Відповідно до п. 8.4. договору, договір є чинним на період з 01.01.23 по 31.12.23 і не підлягає пролонгації. Перебіг строку оренди приміщення починається з дня складання акта здачі-приймання приміщення відповідно до п. 2.1 цього договору.

Згідно з Актом здачі-приймання приміщення від 01.01.23 (Додаток 2 до договору оренди від 01.01.23 № 01/23), ФОП Шкарупа М.В. передав (Орендар), а ФОП Бірюков Р.М. (Орендодавець) прийняв в оренду приміщення площею 54 кв.м. для цілей розміщення в ньому продовольчої крамниці.

06.06.23 ФОП Бірюков Р.М. направив на адресу ФОП Шкарупи М.В. угоду про дострокове розірвання договору найму житлового приміщення від 06.06.23 та листа за вих. від 05.06.23, в якому зазначає, що (дослівно):

«Між нами був укладений договір оренди (майнового найму) нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Звенігородська, 8, прим. 108. На даний момент в Україні йде війна і Запоріжжя - прифронтове місто, і я не в змозі оплачувати оренду вищевказаного приміщення. Також нагадую, що в 3-х кімнатах (без вікон) приміщення відсутнє електропостачання з грудня 2022 р. по теперішній час, що унеможливлює їх використання.

Я по телефону, та при особистій зустрічі в усній формі повідомив Вас про розірвання Договору оренди з 05.06.2023р. Ми зустрілися з Вами 05.06.2023 р. в ПП «Левіт-Сервіс» для переоформлення Договору охорони приміщення на Вас та передачі ключів, однак ви відмовились отримати ключі та підписати акт приймання-передачі об`єкту оренди, тому вважаю вищевказаний Договір розірваним з 06.06.2023 р. Фото лічильників електроенергії та води додаю.

З 05.06.2023 р. вищевказане приміщення звільнене, перед постановкою під охорону проведена відео фіксація стану приміщення, і більше мною з охорони не знімалося, про що можно пересвідчитися запросивши довідку з пульта охорони у ПП «Левіт-Сервіс».

Запрошую Вас повторно за вищевказаною адресою 19.06.2023 р. на 12-00 для передачі приміщення та підписання акту приймання-передачі і угоди про дострокове розірвання договору оренди.».

19.06.23 ФОП Шкарупа М.В. надіслав на адресу ФОП Бірюкова Р.М. претензію № 1 щодо невиконання умов договору, в якій просить останнього:

- у встановленому законом порядку здійснити розгляд цієї претензіі;

- усунути перешкоди у доступі Орендодавця та/або його представників до приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, 8, прим.

108;

- розглянути та підписати Акти звірки взаємних розрахунків за Договором, надіслати один підписаний примірник разом з відповіддю на цю претензію або окремо від неї;

- сплатити наявну заборгованість перед Орендодавцем у сумі 10 161,70 грн на р/р НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 31399;

- внести додаткові кошти і відновити гарантійний платіж у розмірі, що складає 9 180,00 грн, протягом десяти робочих днів з моменту отримання цієї претензії.

Згідно з довідкою ПП «Левіт-Сервіс» за вих. від 06.09.23 № 9, 01.01.23 договір № 05-22/з лс від 01.03.23 між ФОП Бірюков Р.М. та ПП «Левіт-Сервіс» було розірвано, а 01.06.23 укладено новий договір між ФОП Шкарупа М.В. та ПП «Левіт-Сервіс», згідно з яким об`єкт за адресою: АДРЕСА_3 взято під охорону.

Відповідно до заяви свідка, яка засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. від 20.09.23 та зареєстровано в реєстрі за № 257, ОСОБА_1 пояснив наступне (дослівно):

«… Я, ОСОБА_1 , голова ОСББ «Кращий дім» адреса м. Запоріжжя, вул. Звенігородська 8, в якому я проживаю, можу пояснити наступне:

Мені достовірно відомо, що у приміщенні АДРЕСА_4 був розташований магазин кави та чаю, який працював тривалий час лише по вихідним до обіду. Зранку 05.06.2023 з цього приміщення ФОП Бірюковим Р.М. було вивезено все майно і з того часу по теперішній момент приміщення порожнє, що можна спостерігати через фасадні вікна.

Також можу додати, що роботи по відновленню електропостачання у даному приміщені не проводились, ключі від підвалу, в якому знаходиться вузол підключення прим. № 108 за адресою АДРЕСА_5 , знаходяться лише у мене і з проханням надати доступ до підвалу для приведення ремонтних робіт власник приміщення ОСОБА_2 не звертався.

Джерела обізнаності свідка щодо вказаних обставин:

Вказані обставини мені відомі, оскільки я проживаю у вище вказаному будинку. …».

Згідно із заявою свідка, яка засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. від 20.09.23 та зареєстровано в реєстрі за № 258, ОСОБА_3 пояснив наступне (дослівно):

«… Я, ОСОБА_3 , працівник ПП «Левіт-Сервіс», можу пояснити наступне:

01.06.2023р до мене звернувся Бірюков Р.М. з заявою про припинення договору по охороні приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул. Звенігородська, 8, прим. 108, по причині розірвання договору оренди з ФОП Шкарупа М.В. та передачі його зворотно в користування власнику. Для підписання договорів зустріч була запланована на 05.06.2023 року.

05.06.2023 року приблизно об 11-30 ФОП Бірюков Р.М. і ФОП Шкарупа М.В. зустрілись у приміщенні охоронної фірми за адресою: м. Запоріжжя бульвар Вінтера, 40.

У моїй присутності між ФОП Бірюковим Р.М. та ФОП Шкарупа М.В. відбувався діалог про передачу ключів та приміщення по акту приймання-передачі, ФОП Шкарупа М.В. відмовився приймати ключі,та приміщення, не вказавши причину.

З ФОП Бірюков Р.М. ми розірвали договір по охороні приміщення і він покинув офіс охоронної фірми, а ФОП Шкарупа М.В. залишився для надання необхідних документів та переоформлення договору по охороні приміщення на його ім`я.

Також можу засвідчити, що через декілька днів після підписання договору охорони об`єкту з ФОП Шкарупа, він викликав інженера для перевірки стану охоронної системи приміщення.

Джерела обізнаності свідка щодо вказаних обставин:

Вказані обставини стали мені відомі оскільки все відбувалось в моїй присутності та зі слів інженера пр охоронній системі. …».

Відповідно до заяви свідка, яка засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. від 20.09.23 та зареєстровано в реєстрі за № 259, ОСОБА_5 пояснила наступне (дослівно):

«… Я, ОСОБА_5 , дружина Бірюкова Романа Михайловича , можу пояснити наступне:

У 01.01.2023 р. між ФОП Бірюковим Р.М. та ФОП Шкарупа М.В. було укладено договір оренди приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул. Звенігородська, 8, прим. 108 на новий термін, строком до 31.12.2023 року. Перед укладенням договору чоловік в моїй присутності повідомив ФОП Шкарупа М.В. про неспроможність сплачувати орендну плату у розмірі 9180 грн. на місяць, так як у зв`язку з війною об`єми торгівлі знизились, доходи значно впали, і він може сплачувати не більше половини від заявленої у договорі суми. Моїм чоловіком було запропоновано оплачувати повну орендну плату раз на два місяці, на що ФОП Шкарупа М.В погодився. Крім того, у більшій частині приміщення було відсутнє освітлення, що в свою чергу заважало повноцінно здійснювати підприємницьку діяльність. Враховуючи, що власник погодився на вищевказані умови оплати, ми терпляче чекали доки ФОП Шкарупа М.В. відновить електропостачання, тому що без електроенергії після обіду у приміщенні темно і не можливо було його використовувати для повноцінного ведення бізнесу. Комуніціювали ми через додаток «вайбер» по телефону бухгалтера ФОП Шкарупа М.В., на який відправляли фото лічильників, а вона присилала фото рахунків на оплату. Наприкінці травня 2023 року моєму чоловіку у моєї присутності зателефонував ФОП Шкарупа М.В. і повідомив, що оплати орендної плати раз на два місяця його не влаштовують, на що мій чоловік сказав, що тоді ми вимушені розірвати договір оренди і найближчим часом ми звільнимо приміщення і зустрінемося в охоронній фірмі для переоформлення договору охорони приміщення на власника та підписання акту повернення приміщення і передачі ключів. 05.06.2023р. зранку ми звільнили приміщення, зробили фото лічильників електроенергії і води та одразу ж відправили на вайбер додаток бухгалтеру ФОП Шкаруца М.В. Крім того, мені відомо, що по телефону була домовленість про зустріч зі ФОП Шкарупою М.В. в охоронній фірмі для розірвання договору охорони приміщення з ФОП Бірюков Р.М. та підписання договору охорони приміщення з власником приміщення, а також підписання акту повернення приміщення і передачі ФОП Шкарупі М.В. ключів. За попередньо визначеним часом вони зустрілись в охоронній фірмі за адресою: АДРЕСА_6 . Згодом чоловік повернувся і повідомив, що ФОП Шкарупа М.В. відмовився забрати ключі та підписувати акт прийому-передачі приміщення, аргументуючи тим, що доки не прийдуть остаточні рахунки по комунальним послугам по кінцевим показникам лічильників, акт приймання-передачі приміщення він підписувати не буде. Хоча рахунки зазвичай приходять в середині наступного місяця, (т.є. рахунки по показниках, переданих нами 05.06 надійдуть їм не раніше другої половини липня), і існує гарантійний платіж (9180 грн.), з якого покриються комунальні послуги. Таким чином, замість того, щоб провести остаточні розрахунки, розуміючи що в умовах воєнного стану їм буде важко здати це приміщення, вони намагалися спеціально затягувати процес розірвання договору, щоб отримати з нас додаткові кошти. 05.06.2023р. об 13-34 у моїй присутності Бірюков Р.М. в останній раз відкрив приміщення, зняв відео, в якому зафіксував його стан, після чого закрив і поставив під охорону. З цього моменту по теперішній час ми у приміщення не заходили. На внутрішній стороні вікна нами було прикріплено листок з номером телефону ФОП Бірюков Р.М. для повідомлення покупців, що магазин закрито і товар можна замовити по телефону. За спливом декількох днів телефон був відкріплений, що свідчить про те, що в приміщення заходив власник ФОП Шкарупа М.В.

Джерела обізнаності свідка щодо вказаних обставин:

Вказані обставини стали мені відомі у зв`язку з тим, що я є дружиною відповідача та в моїй присутності відбувались події, про які я повідомляю у заяві свідка. …».

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши надані у справу докази, заслухавши сторони та їх представників суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ч. 3 ст. 285 ГК України, орендар, окрім іншого, зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до умов договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23 ФОП Бірюков Р.М. повинен сплатити ФОП Шкарупі М.В. за оренду нежитлового приміщення за період з січня по листопад (включно) 2023 р. у розмірі 100 980,00 грн.

У свою чергу, ФОП Бірюков Р.М. сплатив ФОП Шкарупі М.В. за оренду нежитлового приміщення згідно договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23 за період з січня по листопад (включно) 2023 р. лише 37 897,22 грн.

Як наслідок, суд виходить з того, що у ФОП Бірюкова Р.М. виникла заборгованість перед ФОП Шкарупа М.В. за оренду нежитлового приміщення згідно договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23 за період з січня по листопад (включно) 2023 р. у розмірі 63 082,78 грн.

Відповідачем за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів сплати за оренду нежитлового приміщення згідно договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23 за період з січня по листопад (включно) 2023 року в сумі 63 082,78 грн. Та не спростовано доводів позивача за первісним позовом.

А тому, як наслідок, суд приходить до висновку, що позовна вимога за первісним позовом про стягнення заборгованості за оренду нежитлового приміщення згідно договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23, за період з січня по листопад (включно) 2023 р. підлягає частковому задоволенню у розмірі 63 082,78 грн.

В іншій частині заявленої до стягнення суми первісного позову судом відмовляється, як необґрунтована та недоведена сума заборгованості.

Так, зокрема, відмовляючи в частині суми заборгованості за первісним позовом судом враховано наступне.

Як вже зазначалось вище в тексті цього рішення, п. 4.3. договору визначено, що для того, щоб гарантувати виконання усіх фінансових зобов`язань, що випливають з цього Договору, Орендар не пізніше 3 робочих днів після підписання цього Договору перераховує на рахунок Орендодавця гарантійний платіж на суму, що дорівнює сумі орендної плати за один місяць, що складає 9 180,00 грн.

У відповідності до п. 4.4. договору, Орендодавець, без направлення попереднього повідомлення Орендарю, у будь-який час протягом дії Договору має право стягнути за гарантійним платежем будь-яку суму, яка належить до сплати та не була сплачена Орендарем, включаючи, але не обмежуючись, суми платежів, або будь-які інші платежі (пеню, штрафи, збитки, компенсацію за збитки/втрати), у відповідності до умов Договору.

Згідно із п. 4.5. договору, після кожного використання коштів гарантійного платежу Орендар повинен на вимогу Орендодавця внести додаткові кошти і відновити гарантійний платіж у розмірі, зазначеному у п. 4.3., протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення від Орендодавця.

Після припинення договору та повернення Орендодавцю приміщення відповідно до умов, викладених в договорі гарантійний платіж повертається Орендарю в сумі, розрахованій як різниця між гарантійним платежем, отриманим відповідно до п. 4.3, та будь-яких сум використаних Орендодавцем відповідно до п. 4.4 (п. 4.6. договору).

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума гарантійного платіжу у розмірі 9 180,00 грн заявлена позивачем за первісним позовом не відноситься до суми заборгованості за оренду нежитлового приміщення, згідно договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23, за період з січня по листопад (включно) 2023 року.

Крім того, позивач за первісним позовом до заборгованості за оренду нежитлового приміщення, згідно договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23, за період з січня по листопад (включно) 2023 року включив комунальні послуги за вказаний період у розмірі 4 433,86 грн.

Відповідно до п. 4.7. договору, додатково до орендної плати Орендар щомісячно компенсує Орендодавцеві плату за спожиті Орендарем електроенергію, опалення, водопостачання, каналізацію відповідно до показання лічильників, встановлених у приміщенні згідно наданих рахунків, протягом 10 календарних днів.

Пунктом 4.8. договору визначено, що компенсація за комунальні послуги (електроенергію, опалення, водопостачання, каналізацію) відбувається з відповідними тарифами, встановленими в м. Запоріжжя. Показники лічильників фіксують на дату, що передує даті здійснення компенсаційних оплат, у присутності обох сторін.

Згідно із п. 4.9. договору, компенсація за утримання прибудинкової території відбувається за відповідними рахунками, наданими правлінням ОСББ «Кращий дім», якому належить багатоповерхова будівля, протягом 10 календарних днів.

При цьому, судом враховано, що позивачем за первісним позовом не надано суду жодних доказів (рахунків, квитанцій, тощо) щодо суми компенсації відповідачем за первісним позовом за комунальні послуги у відповідності до умов договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23.

А тому, з підстав викладених вище, судом відмовляється позивачу за первісним позовом у задоволені суми заборгованості у розмірі 13 613,86 грн.

Щодо зустрічної позовної заяви.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Вказані положення ЦК України кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України (ГК України).

Згідно з ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори (господарські договори) та інші правочини (угоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 та ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановлено судом, звертаючись до суду із позовом у цій справі про розірвання договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23 позивач за зустрічним позовом просить суд розірвати договір у зв`язку із тим, що питання із належним забезпеченням електроенергією орендованого приміщення в повній мірі не було вирішено, а також у зв`язку з неспроможністю сплачувати орендну плату у розмірі 9 180,00 грн на місяць, та як у зв`язку з війною об`єми торгівлі знизились, доходи значно впали.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

При вирішенні питання щодо розірвання договору з підстави, передбаченої договором, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в ін. випадках, встановлених договором або законом.

Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.19 у справі № 927/877/17).

З аналізу змісту ст. 651 ЦК України вбачається, що йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.18 у справі № 910/3568/18, від 17.04.19 у справі № 910/6381/18, від 14.08.19 у справі № 910/8819/18.

Крім того, оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Наведена правова позиція викладена у постанові у постанові Верховного Суду від 17.04.19 у справі № 910/6381/18, від 28.08.19 у справі № 910/5381/18.

Із вказаного вбачається, що для встановлення можливості розірвання спірного договору необхідно визначити:

- чи були допущені ФОП Шкарупою М.В. (відповідач за зустрічним позовом) саме істотні порушення умов такого договору;

- чи наявна шкода і її розмір внаслідок дій (бездіяльності) ФОП Шкарупи М.В., а також співвіднести очікуваний результат від укладеного договору та фактичні обставини внаслідок неналежного його виконання.

Таким чином, звертаючись із позовними вимогами щодо розірвання договору, на позивача (в даному випадку за зустрічним позовом) покладається обов`язок зазначити істотні порушення умов спірного договору та шкоду, яка завдана йому (їм) відповідачем (в даному випадку за зустрічним позовом).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові у постанові Верховного Суду від 29.10.19 у справі № 911/2755/18.

Судом у справі № 908/2741/23 встановлено, що умови договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23 не містять умов розірвання або дострокового припинення в односторонньому порядку вказаного договору.

Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною вказаного договору.

Позивач за зустрічним позовом істотними порушеннями з боку відповідача за зустрічним позовом умов договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23 вважає,:

- питання із належним забезпеченням електроенергією орендованого приміщення в повній мірі ФОП Шкарупою М.В. не було вирішено;

- позивач за зустрічним позовом не спроможний сплачувати орендну плату у розмірі 9 180,00 грн на місяць, та як у зв`язку з війною об`єми торгівлі знизились, доходи значно впали.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.11. договору, підписаного сторонами без заперечень, приміщення, що орендується, забезпечене електроенергією, опаленням, водопостачанням, каналізацією. Сторони визнають, що постачання електроенергії, опалення, водопостачання, каналізації здійснюється відповідними постачальниками комунальних послуг та не може залежати від Орендодавця.

У відповідності до ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством (ч. 1). Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч. 2). Суб`єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів малого підприємництва, у тому числі до суб`єктів мікропідприємництва, середнього або великого підприємництва. Суб`єктами мікропідприємництва є: фізичні особи, зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи - підприємці, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 10 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 2 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України; юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 10 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 2 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України. Суб`єктами малого підприємництва є: фізичні особи, зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи - підприємці, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України; юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України. Суб`єктами великого підприємництва є юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) перевищує 250 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України. Інші суб`єкти господарювання належать до суб`єктів середнього підприємництва (ч. 3). Суб`єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції у цьому Кодексі та інших законах (ч. 4). Суб`єкти господарювання - господарські організації, які діють на основі права власності, права господарського відання чи оперативного управління, мають статус юридичної особи, що визначається цивільним законодавством та цим Кодексом ч. 5). Суб`єкти господарювання, зазначені у пункті першому частини другої цієї статті, мають право відкривати свої філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без створення юридичної особи (ч. 6).

Статтею 42 ГК України унормовано, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що:

- з боку відповідача за зустрічним позовом (виходячи із наданих у цю справу доказів) відсутні будь-які істотні порушення умов договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23 щодо не належного забезпеченням електроенергією орендованого приміщення, оскільки у відповідності до п. п. 3.11. договору сторони визнали, що постачання електроенергії, опалення, водопостачання, каналізації здійснюється відповідними постачальниками комунальних послуг та не може залежати від Орендодавця;

- відповідач за зустрічним позовом не може впливати на економічну діяльність позивача за зустрічним позовом та не може істотно порушувати умови договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23, у зв`язку з неспроможністю ФОП Бірюковим Р.М. сплачувати орендну плату за вищезазначеним договором.

А тому, як наслідок, судом визнаються безпідставними у заявленому вигляді доводи позивача за зустрічним позовом та відмовляється в задоволенні зустрічної позовної заяви.

Оскільки сторонами не надано доказів внесення змін чи доповнень до наведеного в тексті цього рішення договору оренди (майнового найму) нежитлового приміщення від 01.01.23 № 01/23, судом, через не обґрунтованість, відхиляються твердження позивача за зустрічним позовом про будь-які усні домовленості щодо корегування умов договору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір:

- за первісним позовом покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам;

- за зустрічним позовом на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 123, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бірюкова Романа Михайловича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь фізичної особи - підприємця Шкарупи Миколи Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) - 63 082 (шістдесят три тисячі вісімдесят дві) грн 78 коп. основного боргу та 2 207 (дві тисячі двісті сім) грн 32 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині первісного позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 08.02.2024р.

Суддя В.Л. Корсун