ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 Справа № 917/1815/23

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, вул. Старо-Троїцька, 13, м. Лубни, Полтавська область, 37500, , в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Чорнухинська селищна рада Лубенського району Полтавської області, вул. Центральна, 39, смт. Чорнухи, Лубенський район, Полтавська область, 37100, код ЄДРПУО 37959255

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ», вул. Половки, 62, м. Полтава, 36034,

про стягнення заборгованості з орендної плати, пені та штрафних санкцій за користування земельною ділянкою

без виклику представників сторін.

Обставини справи: Заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Чорнухинська селищна рада Лубенського району Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» про стягнення 54 261,82 грн основного боргу за договором оренди землі від 21.12.2021, пеню в сумі 16 439,73 грн та штрафні санкції в сумі 5 426,24 грн.

У позові зазначає, що підставою для звернення до суду стало порушення відповідачем умов договору оренди землі в частині своєчасної та в повному обсязі сплати орендних платежів.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 14517 від 10.11.2023) проти позову заперечує, посилаючись на те, що в межах двох кримінальних проваджень слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва 12.05.2022 у справі № 757/10971/22-к, 12.05.2022 у справі № 757/10969/22-к, 17.05.2022 у справі № 757/11183/22-к, 16.02.2023 у справі № 757/6148/23-к, постановлено ухвали про накладення арешту на майно, грошові кошти, корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ», шляхом заборони учасникам Товариства, його службовим особам, іншим особам, які діють від іх імені, їх представникам, представникам (у тому числі за довіреністю), іншим особам, відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ». Арешт на вказане майно накладено з метою збереження речових доказів.

В подальшому ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2022 у справі № 757/13101/22-к, 10.06.2022 у справі № 757/13105/22-к, від 22.03.2023 у справі № 757/10102/23-к, а також ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2022 у справі № 761/12723/22 арештоване майно (рухоме та нерухоме), яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» та корпоративні права передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) для управління за договорами управління з метою збереження чи збільшення його економічної вартості.

Після винесення вказаних ухвал, господарська діяльність підприємства фактично заблокована.

Отже, позивач позбавлений права вести господарську діяльність і не відповідає за зобов`язаннями, які виникли не з його вини та після винесення вказаних ухвал.

З огляду на викладене просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.10.2023 суд залишив позовну заяву без руху на підставі частини 1статті 174 Господарського процесуального кодексу України, встановив спосіб усунення недоліків позовної заяви та строк усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач, у встановлений судом строк, усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі № 917/1815/23, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

31.10.2023 від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, .

Обґрунтовуючи зазначене клопотання, відповідач вказує, що відповідно до ухвал Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2022 у справах № 757/13105/22-к, 757/13101/22-к та ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2022 у справі № 761/12723/22 все арештоване майно Товариства передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для управління за договором на підставах, у порядку та на умовах, визначених статтями 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів»; зобов`язано Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів забезпечити реєстрацію прав управління та інших речових прав, що виникатимуть на підставі ухвали слідчого судді про передачу Національному агентству в управління майна, на яке накладено арешт.

02.11.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» надійшла заява про залучення третьої особи без самостійних вимог (вх. № 14109), в якій просить залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (, провулок Нестеровський, буд. 3-5, ) та залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерство Оборони України (, 03164, місто Київ-168, проспект Повітрофлотський, буд. 6, E-mail: ).

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» встановлено, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором).

Оскільки корпоративні права у вигляді 88,9745 % статутного капіталу ТОВ «Полтава-Капітал» прямо належать юридичній особі - «ПУБЛИЧНОЕ АКЦИОНЕРНОЕ ОБЩЕСТВО «ТАТНЕФТЬ» ИМЕНИ В. Д. ШАШИНА» (російська федерація, республіка Татарстан, м. Альметьєвськ, вул. Леніна, 75) дія вказаної Постанови КМУ розповсюджуюся на погашення заборгованості ТОВ «Полтава-Капітал» перед кредиторами, в тому числі позивача.

Крім того, пунктом 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.08.2023 № 716-р «Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках» вирішено наступне, а саме:

« 1.3 метою запобігання ризику виникнення надзвичайної ситуації в енергетичній сфері, відповідно до статті 21Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" погодитися з пропозицією Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, щодо передачі в управління публічному акціонерному товариству "Укрнафта" (код згідно з ) активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, згідно з переліком, що додається до оригіналу.

2. Національному агентству з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, забезпечити передачу активів відповідно до пункту 1 цього розпорядження згідно з актами приймання-передачі на період до усунення ризику збою та/або переривання функціонування активів, що може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій, і до завершення здійснення процесуальних заходів.

3. Публічному акціонерному товариству "Укрнафта" та Міністерству оборони вжити відповідно до законодавства всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання ризику збою та/або переривання функціонування активів, що може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій.

Отже, подальші дії, що до стягнення грошових коштів, які належать кредитору - ТОВ «Татнєфть - АЗС-Україна» заборонені.

Відповідно до частини 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Суд відмовляє у задоволенні зазначених клопотань у зв`язку з безпідставністю.

Також 06.11.2023 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні в загальному порядку з повідомленням та викликом сторін (вх. № 14210).

Відповідно до частин 1, 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: 1) про банкрутство; 2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); 4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); 7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; 8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3 - 8 цієї частини (частина 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 250 Господарського процесуального кодексу України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Водночас положенням частини 7 статті 250 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Зважаючи на те, що справа незначної складності, враховуючи характер спірних відносин, склад учасників та предмет доказування, що не вимагають проведення підготовчого провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд вважає за можливе розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Клопотання відповідача про розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження належить залишити без задоволення.

Відповідно до частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Лубенською окружною прокуратурою Полтавської області виявлено факт порушення договірних зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ», а саме несплата орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0001 площею 0,2100 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області.

Встановлено, що 21.12.2021 Чорнухинська селищна рада та ТОВ «ПОЛТАВА-КАШТАЛ» уклали договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0001 площею 0,2100 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (КВЦПЗ 03.07).

Відповідно до пункту 5 вказаного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 875 661,38 грн.

Зазначений договір оренди, згідно з пунктом 8 укладено терміном на 10 років.

Згідно з пунктом 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 5026, 46 грн в рік, в розмірі 4 % від нормативно-грошової оцінки землі.

Згідно з пунктом 10 договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством за затвердженими КМУ формами, що заповняються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до пункту 11 договору орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини орендної плати.

Відповідно до пункту 41 договору оренди землі від 21.12.2021 за невиконання або неналежне його виконання, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього договору), кожна із сторін несе відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Згідно з пунктом 14 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Пунктом 28 договору оренди землі передбачено право Орендодавця вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з пунктом 31 договору обов`язки орендаря зазначено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до вимог пункту 38 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором.

Відповідно до інформації Чорнухинської селищної ради від 10.08.2023 № 02.1-05/1188, ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» має заборгованість за договором оренди земельної ділянки за період з 01.03.2022 по 30.06.2023 в сумі 54 261,82 грн.

За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував відповідачеві 16 439,73 грн пені та штрафних санкцій за невиконання умов договору в сумі 5 426,24 грн за період березень 2022 року - червень 2023 року.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди землі.

Правовідносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України Про оренду землі, іншими законами України та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Згідно зі статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1 Земельного кодексу України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

У статті 3 Земельного кодексу України зазначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Крім того, згідно зі статтею 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтями 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 1 статті 288 Податкового кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», статей 96, 206 використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частинами 3 - 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» у разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендодавця (крім випадків розірвання договору у зв`язку з неналежним виконанням орендарем своїх обов`язків) орендар має право на відшкодування витрат на поліпшення орендованої земельної ділянки, здійснених за згодою орендодавця, та збитків, завданих розірванням договору. У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону.

В порушення умов договору оренди земельної ділянки від 21.12.2021, кадастровий номер :00:002:0001 площею 0,2100 га відповідач не виконує зобов`язання щодо сплати орендної плати з початку 2022 року.

Як установив суд, заборгованість відповідача з орендної плати складає 54 261,82 грн за період березень 2022 року - червень 2023 року.

Факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань зі сплати орендних платежів підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовується.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 54 261,82 заборгованості з орендної плати за період березень 2022 року - червень 2023 року є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позов, суд відхиляє, виходячи з наступного.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося наслідок випадку або непереборної сили.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Також відповідач заявив до стягнення з відповідача 16 439,73 грн пені за невиконання умов договору щодо сплати орендних платежів за період березень 2022 року - червень 2023 року.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, що передбачено статтею152 Земельного кодексу України.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У частині 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як роз`яснено в пункті 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 №14 щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

В пункті 14 договору сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

За розрахунком, здійсненим позивачем, розмір пені за період з березня 2022 року по червень 2023 року складає 16 439,73 грн

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог про стягнення пені.

Також, позивач заявив до стягнення з відповідача штрафні санкції за невиконання умов договору в сумі 5 426,24 грн за період березень 2022 року - червень 2023 року.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позову без розгляду від 09.10.2023 щодо обґрунтування правових підстав для стягнення штрафних санкцій в сумі 5 426,24 грн прокурор процитував пункт 41 договору, статті 230, 231 Господарського кодексу України та статтю 124.1 Податкового кодексу України.

Зокрема, прокурор зазначив що керуючись статтями 230, 231 Господарського кодексу України та статтею 124.1 Податкового кодексу України проведено нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату відповідачем орендної плати за землю за період з 01.03.2022 по 30.06.2023 в сумі 5 426,24 грн.

Відповідно до пункту 41 договору оренди землі від 21.12.2021 за невиконання або неналежне його виконання, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього договору), кожна із сторін несе відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір штрафних санкцій Сторонами не встановлено у договорі оренди земельної ділянки від 21.12.2021.

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частин 4, 6 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як убачається з розрахунку, наданого прокурором на виконання вимог ухвали суду (а. с. 41) нараховані штрафні санкції за своєю правовою природою є штрафом (визначений у відсотковому відношенні до суми зобов`язання) - 10 % від суми заборгованості з орендної плати.

Відповідно до статті 124.1 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Проте предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості з орендної плати, а не стягнення узгодженої суми грошового зобов`язання (податкового боргу), тому посилання прокурора на Податковий кодекс, як на правову підставу для нарахування штрафних санкцій, суд вважає безпідставним.

Відповідно до статті 1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на те, що розмір штрафних санкцій не встановлено договором оренди землі від 21.12.2021, як це передбачено статтею 551 Цивільного кодексу України та статтею 231 Господарського кодексу України, ураховуючи те, що суд позбавлений права змінювати предмет спору за власною ініціативою та стягувати інший відсоток штрафу ніж визначено позивачем, суд відмовляє в стягненні штрафних санкцій.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» (вул. Половки, 62, м. Полтава, 36034, ) на користь Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області (вул. Центральна, 39, смт. Чорнухи, Лубенський район, Полтавська область, 37100, код ЄДРПУО 37959255, р/р UA0016656, отримувач ГУК у Полтавській області/тг смт Чорнухи/ 18010900, код отримувача (ЄДРПОУ)37959255 заборгованість з орендної плати згідно з договором оренди землі від 21.12.2021 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:002:0001)) 54 261,82 грн основного боргу, 16 439,73 грн пені за період з 01.03.2022 до 30.06.2023.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» (вул. Половки, 62, м. Полтава, 36034, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100 річчя Полтави, 7, р/р № UA0006160, банк ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати на сплату судового збору в сумі 2 492,69 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Дмитро СІРОШ