ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 лютого 2024 рокуСправа № 912/369/24

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Глушков М.С., розглянувши матеріали заяви Селянського (фермерського) господарства "ГЕЯ" (вул. Залізнична, б. 108, м. Зміїв, Зміївський район, Харківської області, 63401)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська Торговельна компанія" (Кудрявський Узвіз, б. 7, м. Київ, 04053)

про стягнення 5 920 667,37 грн,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства "ГЕЯ" з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська Торговельна компанія" 5 920 667,37 грн заборгованості за неналежне виконання зобов`язань по Договору поставки № РР/01157 від 19.02.2021 в частині оплати отриманого товару.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд враховує наступне.

За приписами ч. 1-2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визнання підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська Торговельна компанія" є Кудрявський Узвіз, б. 7, м. Київ, 04053.

Приписами ст. 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у ч. 5 ст. 29 ГПК України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем проживання відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але й в інших судах.

Визначена ч. 5 ст. 29 ГПК України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору та можливої зміни ними свого місця проживання, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Разом з тим, у даному випадку предметом вимог є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати товару за Договором поставки № РР/01157 від 19.02.2021 та не стосується саме поставки такого товару.

Спір про стягнення заборгованості, безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договорів, оскільки, предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про надання послуг за вказаним у договорі місці. Зобов`язання з оплати за отримані послуги по договору не є такими, які належить, через їх особливість, виконувати тільки в певному місці.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Зокрема, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Правила ст. 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532) та не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Отже, сплата заборгованості не містить прив`язки до певного конкретного місця, в тому числі і до місця виконання договору, оскільки така заборгованість, за наявності достатніх правових підстав для її стягнення, буде оплачена відповідачем в добровільному порядку шляхом переказу коштів на рахунок позивача, або буде стягнута виконавцем (державним чи приватним) у примусовому порядку.

Підстав, визначених приписами ст. 29, 30 ГПК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи, що зобов`язання зі сплати заборгованості не є такими, що можуть виконуватись лише в певному місці (ч. 5 ст. 29 ГПК України), а також враховуючи те, що юридичною адресою відповідача є м. Київ, то суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі матеріалів позовної заяви з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду м. Києва.

Частиною 3 ст. 31 ГПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 27, 31, 176, 234-235, 255 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Селянського (фермерського) господарства "ГЕЯ" з додатками передати за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали надіслати сторонам у системі "Електронний суд".

Суддя М.С. Глушков