ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2024 р. Cправа № 902/1008/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,

за участю секретаря судового засідання Зеленюк О.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К", 04128, місто Київ, вулиця Берковецька, будинок 6-К, ідентифікаційний код юридичної особи 32490244

до Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд), company № 4792268, United Kingdom, 651а, Mauldeth Road West, Chorlton Manchester, M21 7SA

про стягнення 2000 євро

за участю представників:

від позивача - адвокат Надточій Д.В. згідно довіреності (у режимі відеоконференції)

від відповідача - не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 12.10.2022 року надійшла позовна заява № б/н від 07.10.2022 року (вх.№1011/22 від 12.10.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" до Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд) про стягнення заборгованості у розмірі 2000,00 євро.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" вказує, що належним чином виконало свої зобов`язання за договором-заявкою № 291121/3 від 29.11.2021 року з перевезення вантажу за маршрутом Virginal-Samme (Бельгія) - м. Вінниця (Україна), свідченням чого є міжнародна товарно-транспортна накладна (СМR) № 1192623 від 02.12.2021 року з підписами вантажоодержувача про отримання та надав 17.12.2021 р. замовнику усі необхідні документи щодо здійснення оплати останнім. Проте Capital Industrial Machinery Ltd частково виконано свої зобов`язання з оплати здійсненого перевезення вантажу, у зв`язку з чим у відповідача наявний борг за вказаним договором у розмірі 2000,00 євро.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2022 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Стаття 366 ГПК України визначає, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 31 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів вчиненої 19 травня 1956 року в м. Женеві та до якої Україна приєдналась 01.08.2006 року в усіх судових провадженнях, які виникають у зв`язку із перевезенням, яке здійснюється відповідно до цієї Конвенції, позивач може звернутися до будь-якого суду або арбітражу договірної країни, визначеної угодою між сторонами, і на додаток до цього, до судів або арбітражів країни, на території якої: a) відповідач має звичайне місце проживання або основне місце розташування свого підприємства або відділення чи агентства, за допомогою яких був укладений договір перевезення, або b) знаходиться місце отримання вантажу перевізником, або місце передбачене для його доставки, і не може звертатися до будь-яких інших судів або арбітражів.

Враховуючи, що місцем виконання договору, адресою доставки (розвантаження) товару за договором № 291121/3 від 29.11.2021 року є Україна, м. Вінниця, спір підсудний Господарському суду Вінницької області.

Ухвалою від 17.10.2022 суд постановив позовну заяву №б/н від 07.10.2022 року (вх.№1011/22 від 12.10.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" залишити без руху та встановив позивачу спосіб та строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

18.10.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" надійшла виправлена позовна заява з додатками.

24.10.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 17.10.2022 року.

Ухвалою суду від 31.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №902/1008/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 27 квітня 2023 року о 10:00 год., зобов`язано позивача у строк до 30.11.2022 надати до суду нотаріально завірені копії перекладу на англійську мову ухвали Господарського суду Вінницької області від 31.10.2022, позовної заяви та доданих до неї документів, судового доручення від 31.10.2022 у трьох примірниках для направлення відповідачу - Capital Industrial Machinery Ltd у порядку встановленому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15.11.1965 року), провадження у справі зупинено.

30.11.2022 на виконання вимог ухвали суду від 31.10.2022 від позивача надійшли нотаріально завірені копії перекладу на англійську мову ухвали Господарського суду Вінницької області від 31.10.2022, позовної заяви та доданих до неї документів, судового доручення від 31.10.2022 у визначеній судом кількості примірників.

Відповідно до статті 80 Закону України "Про міжнародне приватне право" у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

На виконання вимог п. 2.5., 2.6. "Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 1092/5/54 від 27.06.2008, супровідним листом № 902/1008/22/1793/22 від 12.12.2022 на адресу Міністерства юстиції України направлено судове доручення № 902/1008/22/1559/22 про вручення документів з додатками.

Разом з тим 26.01.2023 судове доручення № 902/1008/22/1559/22 про вручення документів з додатками повернуто на адресу Господарського суду Вінницької області без вручення.

Ухвалою суду від 08.02.2023 поновлено провадження у справі № 902/1008/22 для вирішення питання щодо направлення відповідачу документів по справі, призначено справу № 902/1008/22 до розгляду у судовому засіданні на 17.02.2023 року о 10:30 год., зупинено провадження у справі № 902/1008/22 до 17.02.2023.

Ухвалою суду від 17.02.2023 провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 17.02.2023 судом зобов`язано позивача у строк до 07.03.2023 надати до суду належним чином нотаріально завірені копії перекладу на англійську мову ухвал Господарського суду Вінницької області від 08.02.2023 та від 17.02.2023, направити на адресу відповідача - Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд), company № 4792268, United Kingdom, 651а, Mauldeth Road West, Chorlton Manchester, M21 7SA - один примірник нотаріально засвідченого перекладу англійською мовою позовної заяви з додатками, ухвал Господарського суду Вінницької області від 31.10.2022, 08.02.2023 та 17.02.2023 та надати до суду докази отримання відповідачем вказаних документів, зупинено провадження у справі № 902/1008/22 до 27.04.2023 року.

15.03.2023 до суду від представника позивача надійшла заява № б/н від 14.03.2023 (вх. № 01-34/2443/23 від 15.03.2023) із нотаріально засвідченим перекладом англійською мовою документів на виконання вимог суду.

24.03.2023 судом надіслано на адресу ТОВ "Епіцентр К" документи для виконання вимог суду щодо вручення процесуальних документів відповідачу.

27.04.2023 до суду від представника позивача надійшла заява № б/н від 26.04.2023 (вх. № 01-34/4067/23 від 27.04.2023) у якій останній повідомляє про направлення на адресу відповідача документів по справі на виконання вимог суду, однак повідомляє, що станом на 26.04.2023 докази направлення до позивача не повернулись та просить відкласти підготовче засідання на іншу дату, провести судове засідання 27.04.2023 за відсутності представника позивача, надіслати копії документів на адресу позивача та зупинити провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.04.2023 провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 27.04.2023 судом відкладено підготовче засідання у справі № 902/1008/22 на 26.10.2023 о 10:00 год., зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" невідкладно направити на адресу відповідача примірник нотаріально засвідченого перекладу англійською мовою позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" з додатками, ухвал Господарського суду Вінницької області від 31.10.2022, 08.02.2023, 17.02.2023, 27.04.2023, докази направлення вказаних документів надати суду, зупинити провадження у справі № 902/1008/22 до 26.10.2023.

15.06.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" надійшли до суду нотаріально завірені копії перекладу на англійську мову ухвал Господарського суду Вінницької області від 27.04.2023.

21.06.2023 судом надіслано на адресу ТОВ "Епіцентр К" документи для виконання вимог суду щодо вручення процесуальних документів відповідачу.

31.08.2023 до суду повернена кореспонденція (вх. № 01-34/8062/23 від 31.08.2023), що була надіслана Товариством з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" до Royal Courts of Justice.

20.10.2023 до суду від позивача надійшла заява № б/н від 19.10.2023 (вх. № 01-34/9933/23) про долучення до матеріалів справи доказів отримання відповідачем - Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд), company № 4792268, United Kingdom, 651а, Mauldeth Road West, Chorlton Manchester, M21 7SA примірника нотаріально засвідченого перекладу англійською мовою позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" з додатками та відповідних ухвал суду. Ідентичну заяву надіслано представником позивача через підсистему "Електронний суд" 23.10.2023 за вх. № 01-34/9946/23.

Ухвалою суду від 26.10.2023 провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 26.10.2023 судом закрито підготовче провадження у справі №902/1008/22, призначено справу № 902/1008/22 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 25.01.2024 року о 10:00 год., зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" у строк до 26.11.2023 надати до суду належним чином нотаріально засвідчену копію перекладу на англійську мову ухвал Господарського суду Вінницької області від 26.10.2023 року, невідкладно направити на адресу відповідача - Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд), company № 4792268, United Kingdom, 651а, Mauldeth Road West, Chorlton Manchester, M21 7SA - примірник нотаріально засвідченого перекладу англійською мовою ухвал Господарського суду Вінницької області від 26.10.2023 року та зобов`язано позивача не пізніше 23.01.2024 надати до суду докази отримання відповідачем - Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд), company № 4792268, United Kingdom, 651а, Mauldeth Road West, Chorlton Manchester, M21 7SA примірника нотаріально засвідченого перекладу англійською мовою ухвал Господарського суду Вінницької області від 26.10.2023 року, зупинено провадження у справі № 902/1008/22 до 25.01.2024 року.

29.11.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" надійшли до суду нотаріально завірені копії перекладу на англійську мову ухвал Господарського суду Вінницької області від 26.10.2023.

08.12.2023 судом надіслано на адресу ТОВ "Епіцентр К" документи для виконання вимог суду щодо вручення процесуальних документів відповідачу.

15.01.2024 до суду від позивача надійшла заява № б/н від 15.01.2024 (вх. № 01-34/465/24) про долучення до матеріалів справи доказів отримання відповідачем - Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд), company № 4792268, United Kingdom, 651а, Mauldeth Road West, Chorlton Manchester, M21 7SA примірника нотаріально засвідченого перекладу англійською мовою ухвал суду від 26.10.2023.

Положеннями частини 1 статті 367 ГПК України передбачено, що у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судом вжито заходів щодо направлення судового доручення № 902/1008/22/1559/22 про вручення документів з додатками відповідачу шляхом надіслання вказаного судового доручення Міністерству юстиції України (лист № 902/1008/22/1793/22 від 12.12.2022).

Разом з тим 26.01.2023 судове доручення № 902/1008/22/1559/22 про вручення документів з додатками повернуто Міністерством юстиції України на адресу Господарського суду Вінницької області без вручення.

Міжнародним договором, яким регулюється порядок вчинення певних процесуальних дій на території іншої держави, є Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року (далі - Конвенція).

Держава Україна приєдналася до Конвенції 19 жовтня 2000 року відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19 жовтня 2000 року № 2052-ІІІ.

Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії підписало Конвенцію 10 грудня 1965 року, ратифікація (приєднання) була здійснена 17 листопада 1967 року, набрання чинності 10 лютого 1969 року.

Відповідно до частини першої статті 1 Конвенції ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно з частиною першою статті 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6.

За приписами статті 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до положень статті 5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документа, що підлягає врученню, вручається разом із документом.

Стаття 6 Конвенції передбачає, що Центральний Орган запитуваної Держави або будь-який орган, який вона може призначити для цього, складає підтвердження відповідно до формуляра, доданого до цієї Конвенції. У підтвердженні підтверджується факт вручення документа і зазначається спосіб, місце та дата вручення, а також особа, якій документ було вручено. Якщо документ не був вручений, в підтвердженні зазначаються причини, які перешкодили врученню. Запитуючий орган може вимагати, щоб підтвердження, яке було складене не Центральним Органом або судовим органом, було скріплено підписом представника одного з цих органів. Підтвердження направляється безпосередньо запитуючому органу.

Згідно зі статтею 10 Конвенції, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

З положень статті 10 Конвенції вбачається, що у разі відсутності заперечень з боку запитуваної Держави (відсутності зроблених запитуваною Державою застережень до відповідних пунктів статті 10 Конвенції), вручення судових документів особам, які перебувають за кордоном, може відбуватись шляхом надсилання таких документів безпосередньо поштою без застосування процедури, передбаченої статтями 3, 5, 6 Конвенції.

За інформацією, яка міститься на інтернет-сторінці за посиланням: https://www.hcch.net/en/states/authorities/details3/?aid=278, Великобританія не заперечувала проти застосування статті 10 (а) Конвенції.

З викладеного вбачається, що суд під час розгляду справи не обмежений у можливості надсилати судові документи безпосередньо на адресу відповідача, який є іноземним суб`єктом господарювання та перебуває у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії.

Судом також враховано положення статті 15 Конвенції, які визначають умови, без дотримання яких судове рішення не може бути прийнято.

Відповідно до частини першої вказаної статті Конвенції, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території, b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Частиною 2 вказаної статті Конвенції встановлено, що кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Пунктом 6 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2052-ІІІ "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" встановлено застереження до статті 15 Конвенції, відповідно до якого, якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 Конвенції, суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Судом враховано, що у матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем - Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд), company № 4792268, United Kingdom, 651а, Mauldeth Road West, Chorlton Manchester, M21 7SA примірників нотаріально засвідченого перекладу англійською мовою позовної заяви з додатками та ухвали суду про відкриття провадження у справі від 31.10.2022, ухвал від 08.02.2023, 17.02.2023, 27.04.2023, ухвали про закриття підготовчого провадження у справі № 902/1008/22 від 26.10.2023 та про призначення справи до судового розгляду по суті (квитанції, трекінги поштового відправлення (т. 2 а.с. 64-66, 87 зворотна сторона - 89)).

Відзиву відповідачем до суду не надано, будь-яких заяв, клопотань не надходило.

За приписами частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що учасників справи було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу учасникам справи створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач не скористався наданим йому правом участі у розгляді справи і його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

На визначену судом дату у судове засідання 25.01.2024 з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся ухвалою суду від 26.10.2023 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (квитанція, трекінг поштового відправлення (т. 2 а.с. 87 зворотна сторона - 89)).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

За наслідками розгляду справи, суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі та орієнтовний час повернення.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники учасників справи не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" звернулось до Господарського суду Вінницької області із позовом до Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд) про стягнення 2000,00 євро заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що заявлена до стягнення заборгованість виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором-заявкою № 291121/3 від 29.11.2021 року з перевезення вантажу за маршрутом Virginal-Samme (Бельгія) - м. Вінниця (Україна), в частині здійснення повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Позивач зазначає, що на підставі укладеного між сторонами договору позивачем було надано послуги з перевезення відповідачу на загальну суму 3700,00 євро.

За отриманий товар відповідач розрахувався частково на суму 1700,00 євро.

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення 2000,00 євро заборгованості.

Відповідач своїм процесуальним правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань або заперечень щодо заявлених вимог за час розгляду справи не заявляв.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

29 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (далі - позивач, перевізник) та Capital Industrial Machinery Ltd (далі - відповідач, замовник) укладено договір-заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 291121/3 (далі - договір) (т. 1 а.с. 44-46).

За умовами преамбули договору сторони, уклали цей договір про наступне: предмет договору: замовник доручає, а перевізник приймає на себе зобов`язання протягом всього строку дії цього договору здійснити перевезення автомобільним транспортом на внутрішньому та міжнародному сполучені.

Згідно абзацу 2 преамбули договору сторони погодили, що у своїй діяльності сторони керуються положеннями цього договору, Цивільного кодексу України, Закону України «Про автомобільний транспорт», правил Конвенції про Договір міжнародного перевезення вантажів, підписаної в Женеві 19 травня 1956 р. та Протоколу до КДПВ 1978р., Митної конвенції МДП, Конвенції про перевезення небезпечних вантажів (АDR), Європейської угоди про режим праці і відпочинку водіїв (ЕSTR), вимогами міжурядових угод про міжнародні автомобільні перевезення та іншими законами та нормативно-правовими актами, які відносяться до перевезень вантажів автомобільним транспортом у міських, міжміських та міжнародних сполученнях.

Відповідно до абзацу 3 договору сторонами погоджено наступні умови перевезення: замовник - Capital Industrial Machinery Ltd, конт. особа: Ірина, ; перевізник - ТОВ "Епіцентр К"; маршрут - Virginal-Samme (Бельгія) - м. Вінниця (Україна); дата і час завантаження: 01.-02.12.2021; адреса завантаження: Rue dAsquempont 2, 1460, Virginal-Samme (Бельгія); найменування вантажу - обладнання; вага (на один автомобіль) - брутто до 22 т.; кількість і тип транспортних засобів: 1 тент; замитнення; перехід митниці; дата доставки - 03.12.2021; розмитнення; адресу розвантаження: м. Вінниця, вул. Північна, 52; ціну замовлення - 3700 євро за кожен автомобіль; порядок оплати: 14 б.н. по отриманню оригіналів документів по безготівковому розрахунку; номер автомобіля: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; ПІП водія, телефони: Самборський Василь Афанасійович, НОМЕР_3 .

Також за умовами договору сторонами погоджено, що підтвердженням факту надання послуги є оригінал товарно-транспортної накладної/СМR встановленого зразка з відмітками вантажовідправника, перевізника, одержувача вантажу, а також акт наданих послуг, який підписується двома сторонами договору, рахунок/інвойс на оплату наданих послуг.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє доки одна із сторін не заявить в письмовій формі про свій намір розірвати його. Також сторони домовились, що факсимільна копія заявки має юридичну силу оригіналу (п. 5 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, підписи яких скріплено печатками сторін.

Як вбачається з СМR № 1192623 перевізник отримав від відправника Capital Industrial Machinery Ltd вантаж для перевезення 02.12.2021 (графа 1-4, 6-13, 16, 21, 22, 23 СМR), перевіз та передав вантажоотримувачу 09.12.2021 р. (графа 24 СМR). Відправник згідно вказаної накладної - Capital Industrial Machinery Ltd, перевізник ТОВ "Епіцентр К", автомобільний транспорт АА 7654 НН / НОМЕР_2 , вантажоотримувач - ТОВ "Картонно-паперова фабрика "Торгтехніка" (т. 1 а.с. 47).

Вартість перевезення згідно інвойсу № 324 від 09.12.2021 складає 3 700,00 євро (т. 1 а.с. 49).

Документи для оплати наданих послуг перевезення за твердженням позивача ним надано відповідачу 17.12.2021 року (т. 1 а.с. 15-17).

Як зазначено позивачем між ним та відповідачем було укладено ряд договорів-заявок на перевезення вантажу автомобільним транспортом та позивачем на підтвердження вказаного до позову додано також інвойс № 325 від 10.12.2021 на суму 3 700,00 євро (т.1 а.с. 50).

Як вбачається зі змісту виписки про оплату, відповідач оплату за надані послуги здійснив частково у сумі 5 400,00 євро, сплативши 09.05.2022 - 5 400,00 євро, з яких позивачем зараховано 1 700,00 євро у рахунок погашення заборгованості за надані послуги перевезення згідно інвойсу № 324 від 09.12.2021 на суму 3 700,00 євро (т. 1 а.с. 51).

За твердженням позивача, вартість наданих послуг перевезення у розмірі 2000,00 євро відповідачем не сплачено.

З огляду на не оплату відповідачем наданих послуг позивачем надіслано відповідачу претензію № 1465/ТВ від 25.05.2022 з вимогою оплатити надані послуги перевезення (т. 1 а.с. 18-23).

Відповіді на претензію, доказів оплати заборгованості матеріали справи не містять.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг перевезення вантажу позивач звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення 2000,00 євро заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Предметом спору у цій справі є матеріально - правова вимога позивача про стягнення з відповідача за договором-заявкою на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 291121/3 від 29.11.2021 року 2000,00 євро заборгованості.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд враховує таке.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України від 23.06.2005 р. № 2709-IV "Про міжнародне приватне право" цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом:

1) визначення застосовуваного права;

2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб;

3) підсудність судам України справ з іноземним елементом;

4) виконання судових доручень;

5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про міжнародне приватне право" при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 32 Закону України "Про міжнародне приватне право" зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

У разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок із правочином.

Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов`язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.

Згідно статті 43 Закону України "Про міжнародне приватне право" сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Положеннями частини 1 статті 44 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є: зокрема, перевізник - за договором перевезення.

Судом враховано, що у преамбулі договору сторонами погоджено застосування права України.

Окрім того, приймаючи до уваги, що за укладеним договором перевезення виконавцем договору є перевізник, місцезнаходженням якого є Україна та місцем виконання договору є Україна, до спірних правовідносин з урахуванням вимог статей 32, 44 Закону України "Про міжнародне приватне право" застосовується матеріальне право України.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно частини 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (стаття 909 ЦК України).

Частиною 1 статті 307 ГК України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до частини 1 статті 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Отже, транспортне експедирування є видом господарської діяльності, спрямованої на організацію процесу перевезення вантажів. Експедитор є таким суб`єктом господарювання, функціональне призначення якого полягає в організації та сприянні здійсненню процесу вантажів. Експедитором може бути, як суб`єкт господарювання (транспортно-експедиційна організація), так і безпосередньо перевізник. Транспортне експедирування - це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях.

Основні умови здійснення транспортно-експедиційного обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів визначено у Законі України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Положеннями абзаців 2, 3 статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Згідно приписів статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. При перевезенні вантажів автомобільним транспортом складається міжнародна автомобільна накладна (CMR).

Як вже було зазначено у 2006 році Україна приєдналась до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 (далі-Конвенція), яка застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Згідно статті 5 Конвенції вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника. Вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником (стаття 9 Конвенції).

Відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем на замовлення відповідача надано послугу з перевезення вантажу за маршрутом Virginal-Samme (Бельгія) - м. Вінниця (Україна).

Перевезення та передача вантажу вантажоодержувачу підтверджується оформленою належним чином міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № 1192623 (т. 1 а.с. 47).

Умовами договору-заявки № 291121/3 від 29.11.2021 року сторони погодили, що оплата товару здійснюється на протязі 14 банківських днів по отриманню оригіналів документів по безготівковому розрахунку.

Вартість перевезення відповідно до договору-заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 291121/3 від 29.11.2021 року та інвойсу № 324 від 09.12.2021 року складає 3 700,00 євро.

Відповідачем на користь позивача 09.05.2022 року сплачено 5 400,00 євро, з яких позивачем зараховано 1 700,00 євро у рахунок погашення заборгованості за надані послуги перевезення згідно договору-заявки № 291121/3 від 29.11.2021 року та інвойсу № 324 від 09.12.2021 року.

З огляду на не оплату відповідачем наданих позивачем послуг позивачем надіслано відповідачу претензію № 1465/ТВ від 25.05.2022 з вимогою оплатити надані послуги перевезення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач свої зобов`язання щодо поставки товару виконав, у той же час відповідач свої зустрічні зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати за отриманий товар у строк визначений договором належним чином не виконав, внаслідок чого було допущено прострочення у виконанні грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від договору, пропозицій щодо розірвання договору до здійснення позивачем перевезення, пред`явлення відповідачем позивачу будь-яких претензій щодо неналежного виконання умов договору.

Докази сплати основного боргу у розмірі 2 000,00 євро у матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Порушенням зобов`язання згідно зі статтею 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 202 ГК України та статті 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином

Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором щодо сплати заборгованості за надані послуги перевезення у сумі 2 000,00 євро (3700,00 євро - 1700,00 євро = 2000,00 євро), суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору-заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 291121/3 від 29.11.2021 року в частині повної та своєчасної оплати послуг перевезення, а тому позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу у розмірі 2000,00 євро.

Судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц, згідно якої гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству. Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц (провадження №14-134цс18), від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц (провадження №14-446цс18) та від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц (14-360цс19).

Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Враховуючи викладене, викладена у позовній заяві вимога позивача про стягнення суми боргу у валюті договору - євро є правомірною.

Приймаючи до уваги, що розмір заявленої до стягнення суми основного боргу відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 2000,00 євро є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 2000,00 євро.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України однією із основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні до суду позивачем згідно платіжного доручення № 209641 від 29.09.2022 сплачено судовий збір у розмірі 2500,00 гривень.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при зверненні із цією позовною заявою, необхідно було оплатити судовий збір виходячи зі ставки заявленої вимоги майнового характеру, встановленої законом. Позивачем мав бути сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 гривень.

Відповідно до вимог частини 1 статті Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин сплачена частина судового збору у розмірі 19,00 гривень (2500,00 гривень - 2481,00 гривень) підлягає поверненню платнику.

Враховуючи, що від Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" не надходило відповідного клопотання про повернення судового збору, питання про повернення переплаченої суми судового збору (19,00 гривень) під час ухвалення рішення у справі судом не вирішується.

В силу приписів пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 гривень покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Capital Industrial Machinery Ltd (Кепітал Індастріал Машинері Лтд) (company № 4792268, United Kingdom, 651а, Mauldeth Road West, Chorlton Manchester, M21 7SA) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (04128, місто Київ, вулиця Берковецька, будинок 6-К, ідентифікаційний код юридичної особи 32490244) 2 000,00 євро (дві тисячі євро) заборгованості та 2 481,00 гривень (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) судових витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник судового рішення направити сторонам по справі.

Повний текст рішення складено 05 лютого 2024 р.

Суддя Шамшуріна М.В.