ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/678/23
Господарський суд Одеської області у складі: Судді Гут С.Ф.,
секретар судового засідання Борисова Н.В.,
у справі № 916/678/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ.
до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Державний заклад СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ (СПЕЦІАЛЬНИЙ) КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ ІМЕНІ В.П. ЧКАЛОВА Міністерства охорони здоров`я України, Міністерство охорони здоров`я України,
про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
за участю представників сторін:
від позивача: Байдерін О.А.,
від відповідача: не з`явився,
від третьої особи 1: не з`явився,
від третьої особи 2: не з`явився,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ. звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, в якій просить:
зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях внести до бази даних інформаційно-пошукової підсистеми Фонду державного майна України Етап Оренда інформацію про зміст проведених Товариством з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ. невід`ємних поліпшень частини нежитлових приміщень окремо стоячої одноповерхової будівлі приймального відділення (літера В), інв. № 10310008, площею 245,6 кв.м., за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, що обліковується на балансі Державного закладу СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ (СПЕЦІАЛЬНИЙ) КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ ІМ. В.П. ЧКАЛОВА МОЗ України, та перебувають у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ. згідно з договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, укладеного 17.05.2018 р., з урахуванням договору № 1 про внесення змін, укладеного 23.11.2020 р., та договору № 2 про внесення зміни до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, укладеного 17.05.2018 р., а також внести інформацію про витрати на поліпшення в загальному розмірі 769053,25 грн та джерело їх фінансування (за рахунок власних коштів орендаря Товариства з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ.).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 17.02.2023 р. позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ. присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/678/23 та визначено суддю Гута С.Ф. для розгляду справи.
Ухвалою суду від 22.02.2023 року прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ. до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/678/23, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.09.2023 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ. задоволено в повному обсязі.

10.10.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ. звернулось до господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення (зареєстрована за вх. № 2-1532/23), посилаючись на те, що до ухвалення рішення представлено до матеріалів справи докази понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24000,00 грн, а саме договір про надання професійної правничої допомоги № 154, детальний опис наданої правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг та платіжну інструкцію від 18.05.2023 р. № 18/05/202317.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ. про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.10.2023 р.

У той же час, господарським судом з`ясовано, що 18.10.2023 р. в Єдиному державному реєстрі судових рішень опубліковано ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 р. у справі № 916/678/23, якою відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на рішення Господарського суду Одеської області від 07.09.2023 р. у справі № 916/678/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду та у зв`язку із цим доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи № 916/678/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

20.10.2023 р. до Господарського суду Одеської області надійшла вказана ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 р. у справі № 916/678/23.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2023 р. зупинено провадження у справі № 916/678/23 в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ. до повернення матеріали справи з суду апеляційної інстанції.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 р. рішення Господарського суду Одеської області від 07.09.2023 р. залишено без змін.

25.01.2024 р. матеріали справи отримано Господарським судом Одеської області.

Ухвалою суду від 29.01.2024 року розгляд заяви було поновлено та призначено на 08.02.2024 року о 12:00.

Як зазначає заявник, господарським судом Одеської області розглянуто справу № 916/678/23 за позовом ТОВ «НАТУРЕЛЬ.» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, за участю третіх осіб - Державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» МОЗ України та безпосередньо Міністерство охорони здоров`я України, про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.

07.09.2023 Господарським судом Одеської області винесено рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «НАТУРЕЛЬ.».

Проте, як вбачається з повного тексту відповідного судового акту, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат по справі щодо професійної правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з положеннями п. З ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи № 916/678/23, у липні представником ТОВ «НАТУРЕЛЬ.» (до винесення судового рішення) було подано клопотання про надання (приєднання) додаткових доказів на підтвердження понесених судових витрат та про їх розподіл за результатами розгляду справи. До такого клопотання були надані відповідні докази, а саме: належним чином засвідчену копію платіжної інструкції № 18/05/202317 від 18.05.2023, детальний опис наданої АО «СІ.ЕЛ.ЕС.» професійної правничої (правової) допомоги на користь ТОВ «НАТУРЕЛЬ.» за договором № 154 про надання професійної правничої допомоги, а також належним чином засвідчену копію акту приймання-передачі наданих послуг, підписаного 06.07.2023 між АО «СІ.ЕЛ.ЕС.» та ТОВ «НАТУРЕЛЬ.».

Відтак заявник просить стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (ідентифікаційний код (ЄДРПОУ): 43015722, місцезнаходження: Україна, 65048. м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТУРЕЛЬ.» (ідентифікаційний код (ЄДРПОУ): 41376506, місцезнаходження: Україна, 65122, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 79) судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 24 000,00 грн.

Від відповідача та третіх осіб до суду не надходило заперечень щодо заявленої заяви.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після ухвалення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України. Якщо спірні відносини, в тому числі за участю іноземної особи, не врегульовані законодавством, суд застосовує звичаї, які є вживаними у діловому обороті. Якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у правосудді з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 16 ГПК України, Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із частинами 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи;

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох Формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 р. усправі № 910/4201/19).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на не співмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Відповідно до сформованої автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідки до електронного кабінету Відповідача 29.01.2024 р. доставлено ухвалу про призначення розгляду заяви.

Приписами частини 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Також відповідно до п.1 ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дані витрати є обґрунтованими, підтвердженими документально та такими що пов`язані із розглядом даної справи.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача додатково підлягають стягненню судові витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій у розмірі 24 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 129, 238, 240, 244, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ. про ухвалення додаткового рішення по справі № 916/678/23 задовольнити.

2. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НАТУРЕЛЬ. (65122, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 79, Код ) 24 000,00 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп. фактично понесені судові витрати при розгляді справи №916/678/23.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 13.02.2024 року.

Суддя С.Ф. Гут