УХВАЛА

05 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 907/304/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ШБУ-77",

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2023

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ШБУ-77"

до Служби відновлення та розвитку інфраструктури y Закарпатській області

про стягнення 84 043 208,21 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ШБУ-77" (далі - ТОВ "ШБУ-77", позивач, скаржник) звернулося 04.12.2023 безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило: скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2023 (повний текст постанови виготовлено 21.11.2023) зі справи № 907/304/23; рішення господарського суду Закарпатської області від 14.11.2023 залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 11.01.2024 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "ШБУ-77" на зазначену постанову апеляційного господарського суду у справі № 907/304/23 на підставі пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України).

ТОВ "ШБУ-77" повторно звернулося 22.01.2024 безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2023, просивши вказану постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення господарського суду Закарпатської області від 19.07.2023 у справі № 907/304/23 залишити в силі. Крім того скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження спірної постанови апеляційного господарського суду.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури y Закарпатській області (далі - відповідач) звернулася 29.01.2024 через підсистему "Електронний суд" із запереченням проти відкриття касаційного провадження за повторно поданою касаційною скаргою ТОВ "ШБУ-77", мотивованим неналежним обґрунтуванням підстави для повторного звернення з касаційною скаргою на спірну постанову апеляційного господарського суду від 14.11.2023, а також неоплатую судового збору за касаційний розгляд повторно поданої касаційної скарги позивача з іншої підстави.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ "ШБУ-77" від 22.01.2024, щодо форми, змісту та строку на її подання до касаційної інстанції та враховуючи заперечення відповідача, колегія суддів вбачає, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статей 290 та 288 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Між тим, до матеріалів касаційної скарги, поданих 22.01.2024, додано платіжну інструкцію від 01.12.2023 № 6438, яка вже подавалася скаржником при зверненні з касаційною скаргою вперше 04.12.2023.

Разом з тим, хвалою Верховного Суду від 23 січня 2024 року колегія суддів відмовила ТОВ "ШБУ-77" у задоволенні заяви про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2023 у справі № 907/304/23, поданої скаржником 04.12.2023, оскільки ухвалою Верховного Суду від 11.01.2024 у справі № 907/304/23 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "ШБУ-77", але не провадження у справі, що узгоджується з вимогами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, за розгляд касаційної скарги, поданої ТОВ "ШБУ-77" повторно 22.01.2024 з іншої підстави, скаржник має повторно сплатити судовий збір та додати до касаційної скарги новий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. При цьому підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" [у редакції, що діяла на час подання (2023 рік) даної позовної заяви] ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у 2023 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2 684 грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що у 2023 році у справі № 907/304/23 подано позов про стягнення 84 043 208,21 грн боргу за виконані роботи за договором на закупівлю робіт з капітального ремонту автомобільної дороги державного значення М-26 Вилок-Неветленфолу-Контрольно-пропускний пункт "Дяково" на ділянці км 5+150 - км 10+700, Закарпатська область від 07.12.2020 № 58.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 19.07.2023 позов задоволено повністю. При цьому за результатом апеляційного розгляду постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2023 рішення господарського суду Закарпатської області від 19.07.2023 скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

ТОВ "ШБУ-77" оскаржує до касаційної інстанції постанову апеляційного господарського суду від 14.11.2023 повністю. Отже, предметом касаційного розгляду є одна майнова вимога.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги майновий характер спору, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір за одну майнову вимогу, що складає 1 878 800 грн (максимальну ставку судового збору) (84 043 208,21 грн х 1,5% х 200%).

Суд касаційної інстанції зазначає, що ТОВ "ШБУ-77" необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати Верховному Суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме: у сумі 1 878 800 грн за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: ГУК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;

- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Призначення платежу: "Судовий збір за розгляд касаційної скарги …на рішення …у справі №…".

Крім того, у своїй касаційній скарзі позивач просить поновити строк на касаційне оскарження спірної постанови апеляційного господарського суду зі справи № 907/304/23, зазначаючи, що вступна та резолютивна частини судового акта апеляційної інстанції від 14.11.2023 проголошена за відсутності позивача та його представника. Повний текст постанови виготовлено 21.11.2023 і відправлено до "Електронного кабінету" ЄСІТС позивача 24.11.2023 о 15:49. Таким чином скаржник вважає, що останнім днем для оскарження спірної постанови до касаційної інстанції було 11.12.2023. Перевіривши доводи скаржника щодо кінцевої дати для оскарження спірної постанови апеляційного господарського суду, зважаючи на вимоги змісту частини другої статті 288 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що останнім днем для звернення з касаційною скаргою було 14.12.2023. Між тим скаржник, обґрунтовуючи поважність пропуску строку на повторне подання касаційної скарги вказує, що первинно звернувся з касаційною скаргою в строки визначені вимогами статті першої статті 288 ГПК України, а ухвалою про закриття касаційного провадження від 11.01.2024 у справі № 907/304/23 закінчено розгляд вказаної господарської справи без прийняття судового рішення через виявлення після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи (в даному випадку правовідносини у справах, на які послався скаржник, та у справі, що переглядається, не є релевантними за критеріями подібності), тобто остаточного рішення по справі № 907/304/23 не прийнято. А тому скаржник вважає, що фактично пропустив строки на касаційне звернення з причин, що від нього не залежали та просить поновити строк на повторне звернення з касаційною скаргою з іншою підставою (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційну скаргу ТОВ "ШБУ-77" повторно подано до Касаційного господарського суду 22.01.2024, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження вказаної постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження спірної постанови апеляційного господарського суду від 14.11.2023 у справі № 907/304/23 за касаційною скаргою, поданою повторно 22.01.2024 з іншої підстави (пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України), колегія суддів дійшла висновку про таке.

Верховний Суд ухвалою від 11.01.2024 закрив касаційне провадження у зв`язку з тим, що висновки стосовно застосування норми права, викладені у постановах Верховного Суду на які посилався заявник у касаційній скарзі, стосувалися правовідносин, які не є подібними до спірних, а інші доводи касаційної скарги зводилися до переоцінки доказів, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

Отже, скаржником вже подавалася касаційна скарга, провадження за якою було закрито, оскільки наведені у ній підстави касаційного оскарження визнані Верховним Судом такими, що не знайшли свого підтвердження. Вказаним спростовуються доводи ТОВ "ШБУ-77" про поважність пропуску строку на повторне звернення з касаційною скаргою після закриття касаційного провадження у справі № 907/304/23, в результаті якого не прийнято остаточного рішення.

Суд касаційної інстанції вказує на необґрунтованість клопотання позивача про поновлення строку на касаційне оскарження в цій справі, з огляду на відсутність належних доводів поважності пропуску строку на повторне касаційне звернення. Крім того, закриття касаційного провадження Верховним Судом за раніше поданою касаційною скаргою цієї ж особи на те саме судове рішення апеляційної інстанції, не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки не відміняє імперативності змісту частини другої статті 288 ГПК України.

Таким чином, зазначені скаржником причини повторного подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними для поновлення вказаного строку, оскільки вчасне звернення з касаційною скаргою залежало лише від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно існуючих обставин.

При цьому колегія суддів враховує, що право на суд не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням. Так, у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що доводи, наведені в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, є неповажними.

Згідно з частиною третьою статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що касаційна скарга, ТОВ "ШБУ-77" подана після закінчення строків, установлених статтею 288 ГПК України, а підстави, щодо поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд касаційної інстанції в порядку частини третьої статті 292 ГПК України залишає вказану касаційну скаргу на спірну постанову апеляційного господарського суду від 14.11.2023 зі справи № 907/304/23 без руху.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що скаржник протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку та надати докази на підтвердження своїх доводів щодо поновлення строку на оскарження або навести інші підстави для поновлення строку. А неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ШБУ-77" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2023 зі справи № 907/304/23 залишити без руху.

2. Надати товариству з обмеженою відповідальністю "ШБУ-77" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю "ШБУ-77", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова