ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2024 р. Справа№ 910/13169/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Цалованська-Луференко Я.Л. за довіреністю;

від відповідача 1: Большаков Д.В. за ордером;

від відповідача 2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Альянс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 (повний текст складено 05.06.2023)

у справі №910/13169/22 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Банк Альянс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілот"

та фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 718 838,69 грн,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Акціонерне товариство "Банк Альянс" (далі - позивач, Банк або гарант) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілот" (далі - відповідач 1, Товариство або принципал) та фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач 2 або поручитель) в якому просило суд стягнути солідарно з відповідачів 718 838,69 грн, у тому числі: 493 020,73 грн відшкодування по сплачені вимозі, 42 548,38 грн заборгованість за процентами, 95 550,73 грн суму заборгованості за комісією, 67 537,09 грн пеню за прострочення сплати відшкодування по сплаченій вимозі, 1 953,38 грн пеню за прострочення сплати процентів та 18 228,37 грн пеню за прострочення сплати комісії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 1 укладений договір про надання банківської гарантії №12918-21 від 06.10.2022 на користь Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту (далі - бенефіціар), в забезпечення виконання між сторонами укладений договір поруки №12918-21/П від 07.10.2021. Позивачем була видана банківська гарантія №12918-21 від 06.10.2021 та на підставі вимоги Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту від 03.06.2022 була здійснена гарантійна виплата в сумі 493020,73грн, однак, відповідачі не виконали свої зобов`язання за договором про надання банківської гарантії та договором поруки, у зв`язку із чим утворилась заявлена до стягнення заборгованість.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач 1 посилався на те, що вимога про виплату по банківській гарантії не є достовірною та не відповідає вимогам банківської гарантії, зокрема вона містить ряд недоліків у частині найменування боржника, реквізитів банківської гарантії та строку виконання основного зобов`язання Товариством, а також не містить інформації про порушення останнім своїх зобов`язань, забезпечених гарантією. Крім того, Товариство послалось на факт порушення позивачем своїх зобов`язань щодо належного повідомлення Товариства про настання гарантійного випадку, у зв`язку з чим нарахування процентів, а також штрафних санкцій за прострочення сплати відшкодування по гарантії є неправомірними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25 травня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілот" та фізичної особи ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" 95 550,73 грн заборгованості по комісії, 18 228,37грн пені за несвоєчасну сплату комісії, а також 1 706,88 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Акціонерне товариство "Банк Альянс" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні 493020,73 грн основної заборгованості, 42548,38 грн заборгованості по процентам, 67537,09 грн пені, нарахованої на основну заборгованість, 1953,39 грн пені, нарахованої на заборгованість за прострочення сплати процентів, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що судом, у частині відмовлених вимог, порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки Банк сплатив кошти у зв`язку із наявністю підстав для оплати вимоги, а саме: настав гарантійний випадок, оскільки вимога є належно представленою, достовірною, отримана Банком до закінчення строку дії гарантії; гарантією не встановлено обов`язок бенефіціара додавати до вимоги докази (підтвердження) порушення принципала, а банку вимагати такі документи та встановлювати наявність/відсутність порушення принципалом обов`язком за договором, стороною якого банк не є; Банк належним чином виконав свої обов`язки гаранта та встановив відповідність вимоги умовам гарантії; про відсутність порушення зобов`язання, забезпеченого гарантією, банк міг дізнатись лише від принципала, який про це Банк не повідомив; наявність в вимозі недоліків (описок, помилок) не може бути підставою для відмови у виплаті коштів за гарантією.

Відповідач 1 у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що Банк був зобов`язаний направити вимогу бенефіціара принципалу з метою перевірки достовірності, однак він не зробив це, оскільки цей обов`язок не визначений договором; недоліки у вимозі є підставою для виплати гарантії, зокрема: відсутній чіткий строк виконання зобов`язань, у вимозі зазначено інше товариство, наявні посилання на реквізити іншої гарантії; Банк не дотримався свого обов`язку перевірити достовірність вимоги та оплатив кошти поза межами дії даної банківської гарантії; Банк не направляв принципалу вимогу з додатками, тому у Товариства була відсутні можливість аргументовано викласти заперечення щодо вимоги, оскільки остання містить перелік загальних назв договорів, проте не зазначено ні конкретних договорів, ні конкретних пунктів цих договорів, як порушені принципалом.

Сторони належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (позивачу) та рекомендованими поштовими відправленнями (відповідачам).

Ухвали суду, направлені за адресою реєстрації відповідача 2, повернуті поштою з довідкою "Адресат відсутній за вказаною адресою", тому, згідно п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України ухвали вважаються врученими відповідачу 2. При цьому апеляційним господарським судом також враховано, що відповідач 2 - ОСОБА_1 є директором Товариства.

На підставі ч.12 ст. 270 ГПК України суд ухвалив здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

За клопотанням представника відповідача 1 судове засідання проводилось в режимі відеоконференції.

Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, просила її задовольнити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників позивача і відповідача 1, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 06 жовтня 2021 року між Акціонерним товариством "Банк Альянс", як гарантом (Банком) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пілот", як принципалом, було укладено договір про надання банківської гарантії №12918-21 (далі - договір гарантії), за умовами якого гарант зобов`язався надати принципалу гарантію у відповідності до умов цього договору на підставі заяви принципала на користь Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту, що діє через своє представництво в Україні (ІАТА, бенефіціар) (пункти 1.1 та 4.2.1 договору гарантії).

За умовами пунктів 1.2 та 1.3 договору гарантії гарантійним випадком є невиконання або неналежне виконання принципалом своїх обов`язків перед бенефіціаром відповідно до договору про надання агентських послуг з продажу пасажирських перевезень № б/н від 23 червня 1998 року, що був укладений між вказаними сторонами. Надана в межах цього договору гарантія є безумовною та безвідкличною.

Відповідно до пункту 2.1 договору гарантії гранична сума відповідальності гаранта за гарантією складає гривневий еквівалент 150000,00дол. США, який станом на дату укладення цього договору за офіційним курсом Національного банку України складав 3 963 660,00 грн. Розмір грошової суми, що підлягає виплаті бенефіціару, складається з документально підтверджених сум неоплачених принципалом рахунків відповідно до агентського договору.

Згідно з пунктом 2.2 договору гарантії гарантія набуває чинності з 7 листопада 2021 року та діє по 6 листопада 2022 року (включно).

Відповідальність гаранта обмежується граничною сумою гарантії, що обумовлена у пункті 2.1 цього договору (пункт 2.3 договору гарантії).

За пунктом 2.5 договору гарантії гарантія припиняється у разі закінчення строку її дії або сплати гарантом суми гарантії в повному обсязі, або у разі отримання гарантом письмової відмови бенефіціара від гарантії, або у разі підтвердження принципалом отримання повідомлення бенефіціара про необхідність зміни гаранта у випадку введення в Банк тимчасової адміністрації, або відкликання банківської ліцензії у гаранта та прийняття рішення про ліквідацію гаранта, або у разі повернення принципалом або бенефіціаром оригіналу гарантії гаранту.

Вимога бенефіціара повинна бути надана гаранту до закінчення строку дії гарантії, який зазначений в пункті 2.2 цього договору, у письмовій формі на адресу, зазначену в гарантії. Гарант отримує вимогу по гарантії та протягом 3 робочих днів з дати її отримання здійснює перерахування коштів на рахунок, зазначений у вимозі. Гарант має право відмовити в її задоволенні у випадку надходження після закінчення строку дії гарантії (пункти 2.5 та 2.7 договору гарантії).

Згідно з пунктом 2.8 договору гарантії виконання зобов`язань принципала за цим договором забезпечується порукою ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який повинен бути укладений в строк до 7 жовтня 2021 року.

Пунктами 3.1, 3.2. та 3.3 договору гарантії встановлено, що в день її укладення сплачується комісія за супроводження договору гарантії в сумі 11560,68 грн, що є гривневим еквівалентом 437,50 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 6 жовтня 2021 року, без ПДВ. У подальшому, принципал сплачує гаранту комісійну винагороду за супроводження цього договору в загальній сумі, еквівалентній 4 812,50 дол. США, згідно з таким графіком платежів: гривневий еквівалент 437,50 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на: 29 жовтня 2021 року, 30 листопада 2021 року, 31 грудня 2021 року, 31 січня 2022 року, 28 лютого 2022 року, 31 березня 2022 року, 29 квітня 2022 року, 31 травня 2022 року, 30 червня 2022 року, 29 липня 2022 року та 31 серпня 2022 року. Дата здійснення платежу: щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування. Комісія за супроводження зазначеного правочину нараховується в останній робочий день місяця, згідно з наведеним вище графіком платежів.

Гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до принципала в межах суми, сплаченої ним бенефіціару за гарантією (пункт 4.1.4 договору гарантії).

Згідно з пунктами 5.2.10 та 5.2.11 договору гарантії принципал зобов`язаний у разі виплати гарантом грошових коштів бенефіціару по вимозі, відповідно до умов цієї угоди, відшкодувати сплачену гарантом суму протягом 2 робочих днів з дня сплати Банком грошових коштів бенефіціару. У день здійснення гарантом платежу за гарантією на користь бенефіцара у гаранта виникає право регресної вимоги до принципала.

За приписами пунктів 5.2.11.1 та 5.2.11.2 договору гарантії Товариство взяло на себе зобов`язання сплатити Банку в строк, що не перевищує 2 робочих дні з дати отримання відповідного повідомлення від Банку, інші платежі (комісії, штрафи, пені), передбачені договором, у тому числі комісію за супроводження даної угоди (включаючи, але не обмежуючись ними) та у разі виплати Банком грошових сум по гарантії відшкодувати останньому всі зазначені суми в строк та в порядку, визначеному цією угодою, а також сплачувати проценти за користування коштами, сплаченими Банком за гарантією із розрахунку 30% річних.

За невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань, передбачених у розділі 3 та пункті 5.2.11.2 даної угоди, Товариство сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що нараховується до повного виконання Товариством своїх зобов`язань за цим договором (пункт 6.2 договору гарантії).

Згідно з пунктом 7.1 договору гарантії остання є укладеною з моменту її підписання представниками сторін та діє до повного виконання зобов`язань за нею.

У розділі 9 договору гарантії зазначені адреси Товариства: місцезнаходження м.Київ, вул. Лісова, 80, та адреса для листування м.Київ, вул.Жилянська. 59, оф.202.

Договір гарантії зі сторони Банка підписаний першим заступником голови правлення Буркицею В.Г., а зі сторони Товариства - директором ОСОБА_1.

06 жовтня 2021 року Банк видав безвідкличну та безумовну банківську гарантію № 12918-21 на суму 150 000,00 дол. США, зі строком дії з 07 жовтня 2021 року по 06 жовтня 2022 року включно, за умовами пункту 2 якої Банк прийняв на себе зобов`язання сплатити на користь бенефіціара будь-яку суму, що підлягає сплаті за даною гарантією, яка обмежується вищевказаною сумою, після отримання впродовж строку дії даної гарантії від бенефіціара письмової вимоги, що супроводжується підписаним ним повідомленням про невиконання Товариством своїх зобов`язань, передбачених Правилами ІАТА з Продажу пасажирських перевезень для Агентів, та/або агентськими договорами, із зазначенням загальної суми, заборгованої агентом перед авіакомпаніями - членами ІАТА або авіакомпаніями - учасниками BSP Україна, та банківських реквізитів бенефіціара, з надсиланням такої вимоги на адресу Банку.

07 жовтня 2021 року з метою забезпечення виконання Товариством своїх зобов`язань по договору про надання банківської гарантії від 6 жовтня 2021 року № 12918-21 між ним, Банком, як гарантом/кредитором, та ОСОБА_1 , як поручителем, був укладений договір поруки № 12918-21-П (далі - договір поруки), за умовами якого поручитель поручається перед гарантом та зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання принципалом своїх боргових зобов`язань перед гарантом за договором гарантії, в повному обсязі таких зобов`язань.

Пунктом 1.2 договору поруки визначено, що поручитель та принципал відповідають перед гарантом як солідарні принципали. Поручитель відповідає перед гарантом в тому ж обсязі, що і принципал, в тому ж порядку та строки, що і принципал. Гарант має право вимагати виконання боргових зобов`язань частково або в повному обсязі як від принципала та поручителя разом, так і від будь-якого з них окремо.

Представництво Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту звернулось до Банку із заявою від 03.06.2022 про виплату по банківській гарантії, в якій повідомило про настання випадку невиконання Агентством своїх фінансових зобов`язань і, у відповідності з умовами банківської гарантії, просило провести виплату відшкодування у відповідності з наведеними даними: назва агентства - ТОВ Агентство "Пілот"; № гарантії - №12918/21 від 07 листопад 2021р, строк дії до 6 листопад 2022р.; сума гарантії - 150000,00доларів США. дата заяви на відшкодування - 3 червня 2022р.; сума відшкодування - 493 020,73 гривень; дата виплати відшкодування - 10 червня 2022; банківські реквізити IATA: представництво "Інтернешнл Ейр Транспорт Асосіейшн", вул. Боричів Тік, буд. №33/6А, 3-й поверх, м.Київ, 04070, Україна, , IBAN: НОМЕР_2 в ПАТ "Сітібанк", МФО 3000584; детальний опис: "Згідно з агентськими договорами з авіакомпаніями - членами БСП Україна, договору на надання послуг БСПлінк, графіка платежів і Посібника для Агентів - Місцеві Процедури, агентством не сплачено 493 020,73 грн - суми продажів пасажирських авіаперевезень від імені авіакомпаній - членів БСП Україна, включаючи адміністративні штрафи (компенсація вартості послуг за несвоєчасні розрахунки, 2-й випадок) і послугу БСПлінк, у зв`язку з невиконанням агентом своїх фінансових зобов`язань до 31 2022 року відповідно з офіційним повідомленням Агентського Адміністратора (Акредитаційний Центр, Мадрид, Іспанія) від 28 квітня 2022р., дія договору про надання агентських послуг з продажу авіаперевезень (Passenger Sales Agency Agreement) припиняється з 1 червня 2022 року" (у лапках дослівно до текст заяви).

29 липня 2022 року Банк перерахував представництву Міжнародної Асоціації Повітряного Транспорту 493 020,73 грн оплати по гарантії від 6 жовтня 2021 року № 12918-2, що підтверджується копією платіжного доручення від 29.07.2022 №1.

03 серпня 2022 року Банк надіслав на адреси Товариства та ОСОБА_1 вимоги про сплату регресу від 1 серпня 2022 року за вих. №21.2.1/1861 та вих.№21.2.1/1862 про відшкодування суми коштів в розмірі 493 020,73 грн, сплачених Банком за гарантією, а також 31 серпня 2022 року - листи-вимоги від 29 серпня 2022 року вих. №21.2.1/2198 та вих. №21.2.1/2197 про необхідність сплати вищевказаними особами заборгованості у загальному розмірі 611 450,28 грн. Однак вказані вимоги були залишені відповідачами без задоволення.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути солідарно з відповідачів 493 020,73 грн відшкодування по сплачені вимозі, 42 548,38 грн заборгованості за процентами, 95 550,73 грн заборгованості за комісією, 67 537,09 грн пені за прострочення сплати відшкодування по сплаченій вимозі, 1 953,38 грн пені за прострочення сплати процентів та 18 228,37 грн пені за прострочення сплати комісії.

Заперечуючи проти позову, Товариство посилалось на те, що вимога про виплату по банківській гарантії не є достовірною та не відповідає вимогам банківської гарантії, зокрема, вона містить ряд недоліків у частині найменування боржника, реквізитів банківської гарантії та строку виконання основного зобов`язання Товариством, а також не містить інформації про порушення останнім своїх зобов`язань, забезпечених гарантією. Позивачем порушені свої зобов`язання щодо належного повідомлення Товариства про настання гарантійного випадку, у зв`язку з чим нарахування процентів, а також штрафних санкцій за прострочення сплати відшкодування по гарантії є неправомірними.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 95 550,73 грн заборгованості по комісії, 18 228,37 грн пені за несвоєчасну сплату комісії є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення 493 020,73 грн відшкодування по сплачені вимозі, 42 548,38 грн заборгованості за процентами, 67 537,09 грн пені за прострочення сплати відшкодування по сплаченій вимозі та 1 953,38 грн пені за прострочення сплати процентів, то вони не підлягають задоволенню, оскільки вимога бенефіціара не може вважатися такою, що становить належне представлення в розумінні банківської гарантії від 06 жовтня 2021 року №12 918-21, а тому на час її розгляду у Банку були відсутні підстави для виплати гарантійної суми, отже позивачем не доведено підстав для реалізації права на зворотну вимогу (регрес).

Позивач у апеляційній скарзі оскаржує рішення суду виключно в частині позовних вимог, в задоволенні яких судом було відмовлено.

Частинами 1, 2 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч.4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційним господарським судом не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а розрахунок задоволених позовних вимог (заборгованості по комісії та пені за несвоєчасну сплату комісії) позивачем здійснений арифметично та методологічно вірно, у відповідності до умов договору гарантії, фактичних обставин справи і сторонами правильність розрахунку не заперечується.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів відшкодування по сплачені вимозі, заборгованості за процентами, пені за прострочення сплати відшкодування по сплаченій вимозі та пені за прострочення сплати процентів, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі наступних дій осіб та правочинів:

- договору про надання агентських послуг з продажу пасажирських перевезень № б/н від 23 червня 1998 року, що був укладений між Міжнародною Асоціацією Повітряного Транспорту та Товариством, копію якого сторонами до матеріалів справи не надано;

- договору про надання банківської гарантії №12918-21 від 06.10.2022, що був укладений між Банком та Товариством;

- договору поруки №12918-21/П від 07.10.2021, що був укладений між Банком, Товариством та відповідачем 2;

- банківської гарантії №12918-21 від 06.10.2021 року, наданої Банком, яка є одностороннім правочином та одним із видів забезпечення виконання зобов`язань.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми виплаченої гарантії в порядку регресу, суми заборгованості з комісії по договору про надання банківської гарантії, а також застосування наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 200 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 561 ЦК України встановлено, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Частинами 1, 2, 3 ст. 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Загальний порядок, умови надання та отримання банками гарантій/контргарантій та їх виконання урегульований Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України №639 від 15.12.2004 (далі - Положення).

Підпунктом 9 пункту 3 Положення визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку.

Гарантійний випадок - одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин (підпункт 8 пункту 3 Положення).

З аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення зобов`язань з боку принципала, але не у відношенні гаранта, а щодо бенефіціара за основним зобов`язанням.

Тобто, підставою для виконання гарантом своїх зобов`язань є особливий стан сторін в основній угоді, в якій гарант не є суб`єктом. Іншими словами, гарант сплачує відповідну суму бенефіціару при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань.

Статтею 566 ЦК України встановлено, що у випадку, якщо гарант вирішив здійснити виплату за гарантією, обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.

Згідно ч.1 ст. 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

З системного аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що при вирішенні спору про існування обов`язків принципала виплачувати в порядку регресу гаранту сплачену ним бенефіціару суму за гарантією, у предмет доказування входить також дослідження наявності чи відсутності виникнення у самого гаранта відповідного обов`язку з виплати, тобто, чи мав місце гарантійний випадок - порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 04 березня 2021 року у справі № 910/3500/19.

Одержана вимога/повідомлення бенефіціара є достатньою умовою для банку-гаранта сплатити кошти бенефіціару за гарантією, якщо вимога/повідомлення та документи, обумовлені в гарантії, відповідатимуть умовам, які містяться в наданій гарантії, а також отримані банком-гарантом (резидентом) протягом строку дії гарантії і способом, зазначеним у гарантії, натомість якщо суд встановить відсутність умов порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, недостовірність пред`явленої вимоги та/або порушення (недотримання) кредитором умов гарантій, то у такому разі підстави для сплати банком гарантійної суми та відповідно регресний обов`язок принципала та його поручителя відсутні.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 910/2831/20.

Проте, як вірно встановив суд першої інстанції, позивачем не надано доказів та не доведено належними засобами доказування обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, а саме: виникнення належних підстав для виплати гарантійної суми на користь бенефіціара у розмірі 493 020,73 грн та підстави вимагати у відповідачів відшкодування її в порядку зворотної вимоги.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач отримав від бенефіціара письмову вимогу від 03 червня 2022 року, тобто в межах дії банківської гарантії, яка була чинною до 6 жовтня 2022 року включно.

Відповідно до пункту 2.1 договору гарантії розмір грошової суми, що підлягає виплаті бенефіціару, складається з документально підтверджених сум неоплачених принципалом рахунків відповідно до агентського договору.

Однак, ні позивачем, ані бенефіціаром не надано будь-яких доказів на підтвердження факту порушення Товариством на момент отримання позивачем вищевказаної вимоги основного зобов`язання, забезпеченого гарантією, тобто факту настання гарантійного випадку згідно з пунктом 1.2 договору про надання банківської гарантії від 06 жовтня 2021 року №12918-21, а саме: невиконання або неналежне виконання принципалом своїх обов`язків перед бенефіціаром відповідно до договору про надання агентських послуг з продажу пасажирських перевезень № б/н від 23 червня 1998 року, що був укладений між бенефіціаром та принципалом.

Опис вказаного у вимозі бенефіціара порушення Товариством своїх зобов`язань, а саме: неналежне виконання Товариством фінансових зобов`язань: "Згідно з агентськими договорами з авіакомпаніями - членами БСП Україна, договору на надання послуг БСПлінк, графіка платежів і Посібника для Агентів - Місцеві Процедури, зокрема, Товариством не сплачено 493 020,73 грн - суми продажів пасажирських авіаперевезень від імені авіакомпаній - членів БСП Україна, включаючи адміністративні штрафи (компенсація вартості послуг за несвоєчасні розрахунки, 2-й випадок) і послугу БСПлінк; у зв?язку з невиконанням агентом своїх фінансових зобов?язань до 31 може 2022 року відповідно з офіційним повідомленням Агентського Адміністратора (Акредитаційний Центр, Мадрид, Іспанія) від 28 квітня 2022 року, дію договору про надання агентських послуг з продажу авіаперевезень (Passenger Sales Agency Agreement) припиняється з 1 червня 2022 року", - не є конкретизованим, оскільки не визначає, який саме пункт вказаних договорів/положень було порушено Товариством. У зв`язку з цим суд позбавлений можливості встановити, яке саме зобов`язання, забезпечене гарантією, не виконав/виконав неналежним чином принципал.

Крім цього, як вірно зазначив суд першої інстанції, жоден із перелічених у вимозі фактів можливого порушення Товариством своїх зобов`язань не охоплюється визначенням гарантійного випадку в розумінні пункту 1.2 укладеного між Банком і Товариством договору гарантії, оскільки за умовами цього пункту гарантією забезпечується виключно невиконання або неналежне виконання умов договору про надання агентських послуг з продажу пасажирських перевезень № б/н від 23 червня 1998 року, проте до матеріалів справи сторонами взагалі не було надано копію вказаного агентського договору.

Також статтею 564 ЦК України встановлено, що після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - у розумний строк, і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги.

У постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі №910/3500/19 викладена правова позиція про те, що підставою для здійснення виплати грошових коштів за гарантією є належним чином оформлена вимога бенефіціара. Аналіз наведених норм свідчить про те, що ця вимога бенефіціара має бути письмовою та має відповідати умовам, передбаченим у самій гарантії. При цьому, зобов`язання гаранта платити за гарантією не залежить від вимог або заперечень, що випливають з будь-яких відносин поза відносинами між гарантом та бенефіціаром.

Відповідно до пункту 11 частини 2 Положення належне представлення - представлення документів за гарантією/контргарантією, яке відповідає вимогам і умовам такої гарантії/контргарантії; вимогам правил, яким підпорядковується гарантія/контргарантія, а якщо немає відповідного положення в гарантії/контргарантії або правилах, - міжнародній стандартній практиці за гарантіями/контргарантіями.

Зі змісту пунктом 2 виданої позивачем банківської гарантії від 06 жовтня 2021 року вбачаються наступні умови щодо форми та змісту вимоги бенефіціара: надіслана на адресу Банку письмова вимога, що супроводжується підписаним бенефіціаром повідомленням про невиконання Товариством своїх зобов?язань, передбачених Правилами ІАТА з Продажу пасажирських перевезень для Агентів, та/або агентськими договорами, із зазначенням загальної суми, заборгованої агентом перед авіакомпаніями - членами ІАТА або авіакомпаніями - учасниками BSP Україна, та банківських реквізитів бенефіціара.

Проте, в порушення вищевикладеного, до вимоги бенефіціара від 03.06.2022 передбачених банківською гарантією документів (підписане бенефіціаром повідомленням про невиконання Товариством своїх зобов`язань) додано не було.

Окрім того, у вимозі бенефіціар зазначив, що остання направлена на відшкодування коштів відповідно до умов банківської гарантії від 7 листопада 2021 року №12 918-21, тоді як основне зобов`язання Товариства було забезпечене банківською гарантією від 6 жовтня 2021 року № 12 918-21, а принципалом за цією гарантією є ТОВ "Пілот", а не ТОВ Агентство "Пілот", як зазначено бенефіціаром у вимозі.

Таким чином, оскільки ні бенефіціаром, ні Банком під час розгляду вказаної вимоги для вирішення питання про здійснення виплати за банківською гарантією не було подано жодних листів чи пояснень щодо описок, помилок, допущених у зазначеній вимозі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимога бенефіціара від 03.06.2022 року не може вважатися такою, що становить належне представлення в розумінні банківської гарантії від 06 жовтня 2021 року №12918-21, а отже на час її розгляду у позивача були відсутні підстави для виплати гарантійної суми.

Також, при видачі вказаної банківської гарантії, позивачем не були враховані умови пункту 2.1 договору гарантії, які передбачають надання бенефіціаром документального підтвердження сум неоплачених принципалом рахунків відповідно до агентського договору.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені норми чинного законодавства та умови договору, оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем не надано доказів та не доведено належними засобами доказування виникнення підстав для реалізації права на зворотну вимогу (регрес) та її задоволення, заявлені вимоги в частині стягнення 493 020,73 грн гарантійної суми в порядку зворотної вимоги (основна вимога), а також 42 548,38 грн заборгованості по процентам, нарахованим за користування коштами, сплаченими позивачем за гарантією, 67 537,09 грн пені, нарахованої на цю основну заборгованість та 1 953,39 грн пені, нарахованої на заборгованість за прострочення сплати процентів, як похідні вимоги від основної, є необґрунтованими, не доведеними та задоволенню не підлягають.

Таким чином, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив наявні у матеріалах справи докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Альянс" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25 травня 2023 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва .

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06.02.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук