ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 лютого 2024 року Черкаси справа №925/160/24

Суддя Господарського суду Черкаської області Спаських Н.М., розглянувши матеріали ( вх. № 2250/24 від 05.02.2024) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигазінвест" ( с. Степанки, Черкаський район, Черкаська область) до Житлово-будівельного кооперативу "Хімік-27" (м. Черкаси) про визнання договору продовженим

визнав подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання договору оренди нежитлового приміщення площею 178 м.кв. в будинку розташованому за адресою: 18028, м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 91/1 (що був укладений між житлово-будівельним кооперативом "Хімік-27" та товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасигазінвест"), продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме - 12 місяців, починаючи з 01.01.2024 до 01.01.2025.

Підстави для залишення позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигазінвест" без руху, повернення її чи відмови у відкритті провадження, відсутні.

Справу можливо розглядати за правилами спрощеного позовного провадження на підставі ч. 1 ст. 249 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, в яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається позовна заява (302 800,00 грн. на 2024 рік) або справи незначної складності, які визнані судом малозначними з ціною позову менше 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 514 000,00 грн. на 2024 рік).

Чинним ГПК України не передбачено заборон на розгляд немайнових спорів у спрощеному позовному провадженні.

Проаналізувавши позовні матеріали суд враховує, що спір не становить складності, відносини сторін унормовані договором, розгляд справи не становить значний суспільний інтерес.

Суд за власною ініціативою вирішує розгляд справи проводити з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 252 ГПК).

Одночасно позивачем подано суду заяву від 05.02.2024 про забезпечення позову, в якій просить суд вжити передбачених пунктом 5 частини 1 статті 137 ГПК України заходів забезпечення позову до житлово -будівельного кооперативу "Хімік-27" у спорі про визнання договору оренди нерухомого майна продовженим на той самий строк і на тих самих умовах шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - наказу Господарського суду Черкаської області № 925/253/23, виданого 15.12.2023.

За правилами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін (п7) ч. 2 ст. 176 ГПК).

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання про забезпечення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України, судове рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції (абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 N 18-рп/2012).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін" (Жовнер проти України, N 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29.06.2004 року).

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зупиняє виконавчі дії у випадку зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Як вбачається із доводів позивача, в даний час здійснюється примусове виконання рішення у справі № 925/253/23 за наказом від 15.12.2023 (абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Таким чином, враховуючи норми п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", зупинення виконавчого провадження є виключним правом державного виконавця. Суд не може підміняти повноваження державного виконавця, а лише здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку, визначеному розділом VI ГПК України.

Також, відповідно до ст. 338 ГПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Порядок зупинення виконання судового рішення встановлений ст. 332 ГПК України, згідно ч. 1 якої, суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Норма п5) ч. 1 ст. 137 ГПК України про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, стосується лише документів, за якими стягнення здійснюється у безспірному порядку.

До таких документів наказ у справі № 925/253/23 не відноситься.

Отже, чинним ГПК України зупинення виконання судового рішення у справі № 925/253/23 віднесено до повноважень суду касаційної інстанції в межах провадження у цій справі.

З цих підстав позивачу слід відмовити в задоволенні заяви від 05.02.2024 про забезпечення позову.

Суд вирішує розгляд справи проводити із повідомленням сторін.

Керуючись ч. 2 ст. 2, ст. 121, 176, 234, 250, 252 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

3. Перше судове засідання у справі призначити на 11:00 год. 06 березня 2024.

Відмовити позивачу в задоволенні заяви від 05.02.2024 про забезпечення позову.

4. Встановити відповідачу строк для надіслання (надання) господарському суду заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та проти територіальної юрисдикції (підсудності) спору до 06 березня 2024 року.

Відзив відповідачами подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч.1 ст. 251 ГПК). Відповідачі, направте свій відзив позивачу одночасно із направленням його до суду.

Позивач також має право подати до суду та відповідачам відповідь на відзив, а відповідачі - заперечення до 06 березня 2024 року, ознайомившись із відзивом та відповіддю на відзив, зокрема, за матеріалами справи.

5. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

6. Роз`яснити сторонам, що за загальним правилом, в силу положень п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання учасника справи без повідомлення про причини неявки не є підставою для відкладення засідання.

7. Повідомити сторони про час і дату проведення засідання у справі. Явку представників сторін в засідання визнати не обов`язковою.

8. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

9. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Оголошення про виклик в засідання відповідача, Житлово-будівельного кооперативу "Хімік-27" розмістити на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України.

Суддя Н.М. Спаських