ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення скарги без розгляду

12.02.2024м. ДніпроСправа № 10/267-10

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О., розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" на постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.08.2023 про закінчення виконавчого провадження, у справі:

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" (м. Київ)

до Фізичної особи-підприємця Кучерявого Григорія Івановича ( м. Дніпро)

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Страхове товариство "Гарантія" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кучерявого Григорія Івановича про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики від 01.10.2008 у розмірі 129430,58грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2010 позов задоволено, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кучерявого Григорія Івановича на користь Відкритого акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" 129430,58грн основного боргу, витрати по сплаті державного мита в розмірі 1294,31грн, 236грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

18.10.2010 на виконання зазначеного рішення Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ.

06.02.2024 від Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" до суду надійшла скарга на постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.08.2023 про закінчення виконавчого провадження, у якій скаржник просить:

- поновити стягувачу Приватному акціонерному товариству "Страхове товариство "Гарантія" строк для звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра ПМУМЮ, так як він пропущений с поважних причин;

- прийняти скаргу стягувача Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" на постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра ПМУМЮ від 10.08.2023 та відкрити провадження;

- постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра ПМУМЮ Григорішена Б.С. від 10.08.2023 про закінчення виконавчого провадження №33814352 скасувати, як таку, що не відповідає нормам чинного законодавства та винесена передчасно.

За розпорядженням керівника апарату суду №46 від 06.02.2024, у зв`язку зі звільненням з посади судді Кощеєва І.М., призначений повторний автоматизований розподіл справи №10/267-10.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.02.2024, розгляд скарги у справі №10/267-10 призначено судді Татарчуку В.О.

Дослідивши подану позивачем (скаржником) скаргу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За змістом ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України містить чітку норму щодо моменту, з якого відраховується десятиденний строк на подання скарги. Аналогічні положення містить Закон України «Про виконавче провадження».

Звертаючись до суду зі скаргою на дії посадових осіб органу ДВС, скаржник повинен зазначити у скарзі та обґрунтувати належними доказами, що скарга подається ним у строк, встановлений у ст. 341 Господарського процесуального кодексу України (у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав).

Суд зазначає, що встановлення законом строків для оскарження дій/бездіяльності органів ДВС має на меті забезпечення прав усіх учасників виконавчого провадження та стабільності і правової визначеності правовідносин, які виникають при виконанні рішення суду, а тому положення норми ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України щодо встановлення строку для реалізації права на оскарження рішень, дій (бездіяльності) органів ДВС, повинні розумітись саме як обов`язок скаржника з доведення вказаних обставин.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Мушта проти України», №8863/06, від 18.11.2010, згідно з якою, право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, але ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (рішення у справі "Мельник проти України" №23436/03 від 28.03.2006).

Постанова про закінчення виконавчого провадження від 10.08.2023 у виконавчому провадженні №33814352, яку скаржник просить скасувати, постановлена 10.08.2023.

Скаржник зазначає, що про існування постанови про закінчення виконавчого провадження від 10.08.2023 у ВП №33814352 дізнався із Автоматизованої системи виконавчого провадження лише 16.11.2023.

Враховуючи викладене, саме з цієї дати належить відраховувати 10-денний строк, встановлений ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, на звернення зі скаргою.

За таких обставин, зважаючи на встановлений статтею 115 Господарського процесуального кодексу України порядок обчислення процесуальних строків, звернення заявника зі скаргою до суду мало бути не пізніше 27.11.2023 (26.11.2023 є вихідним днем).

Скарга Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" датована 02.02.2024 та надійшла до суду 06.02.2024, тобто з пропуском встановленого ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України строку для звернення до суду з відповідною скаргою.

Відповідно до ч. 2 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

В якості обґрунтування поважності пропуску строку на звернення до суду зі скаргою, заявник зазначає про те, що ним не було отримано оскаржувану постанову ні поштовою кореспонденцією, ні електронною поштою. Зазначає, що можливість ненадходження оскаржуваної постанови та пропуску строку на її оскарження може ґрунтуватися на тих обставинах, що головний офіс Страхового товариства «Гарантія» знаходиться у м. Чернігів, вул. Шевченка, а в період активних бойових дій РФ проти України у серпні 2023 року у значній мірі був пошкоджений, пошкоджені окремі документи в тому числі і документи пов`язані з виконанням судових рішень, що унеможливило своєчасно та у повній мірі здійснювати контроль за виконанням судових рішень органами державної виконавчої служби. Відповідно до довідки Чернігівської обласної прокуратури в результаті ракетного обстрілі центральної частини м. Чернігова, були пошкоджені цивільні об`єкти в т.ч. і будівля Страхового товариства «Гарантія», за вказаним фактом розпочато досудове розслідування, а Страхове товариство «Гарантія» визнано потерпілою особою.

Крім того, зазначає, що зазначені обставини, вплинули на роботу працівників страхового товариства, обмежений доступ до матеріалів виконавчих проваджень, відсутність стабільного доступу до мережі Інтернет, необхідність в упорядкуванні, як архівних документів, так і документів поточного використання, в значній мірі вплинуло на пропуск процесуальних строків по вчиненню дій пов`язаних з підготовкою та оскарженням незаконних рішень.

Суд звертає увагу скаржника на положення частин 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Надані скаржником докази на підтвердження поважності пропуску строку на звернення зі скаргою не підтверджують поважність пропуску такого строку з 16.11.2023 по 02.02.2024, а стосуються лише періоду з 10.08.2023 (дати ухвалення постанови) по 16.11.2023 (дати коли скаржник довідався про постанову).

Таким чином, господарський суд критично ставиться до підстав та доказів зазначених скаржником та не вбачає підстав для поновлення судом строку на подання скарги.

Господарський суд зазначає, що поновлення строку за обставин, викладених у скарзі, може бути розцінено іншими учасниками провадження, як порушення принципу змагальності сторін або прояв упередженості.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, скарга Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" залишається судом без розгляду.

Суд роз`яснює скаржнику, що він не позбавлений права на повторне звернення до господарського суду зі скаргою на дії органу ДВС з одночасним поданням заяви про поновлення встановленого ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України строку для звернення до суду з відповідною скаргою та належним її обґрунтуванням.

Крім того, господарський суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до частини 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином, у разі смерті боржника, стягувачу необхідно вирішити питання щодо наявності правонаступника та здійснити відповідні процесуальні дії.

Керуючись статтями 118, 234, 235, 341 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" на постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.08.2023 про закінчення виконавчого провадження залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в десятиденний строк у порядку, встановленому статтями 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.О. Татарчук