УХВАЛА

06 лютого 2024 року

м. Київ

cправа №910/21426/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Добробут."

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді: Чебикіна С.О.

від 02.08.2023

та на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Алданова С.О., Євсіков О.О., Корсак В.А.

від 04.12.2023

у справі за позовом 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Добробут."

про визнання недійсними рішень загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі - Позивачка) звернулись до Господарського суду міста Києва до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Добробут." (далі - Відповідач, Скаржник) про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів Відповідача від 30.11.2017, які оформлені протоколом позачергових загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, щодо затвердження змін до статуту Відповідача та затвердження кошторису на обслуговування будинку та прибудинкової території, внеску до ремонтного фонду та внеску до резервного фонду та визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 27.12.2018 року з питання №3 порядку денного, про затвердження кошторису Відповідача на 2019 рік та про затвердження розміру внесків і платежів співвласників, оформленого протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням 27.12.2018 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі №910/21426/21 позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів Відповідача від 30.11.2017 року, які оформлені Протоколом позачергових Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 30.11.2017 щодо затвердження змін до Статуту Відповідача та затвердження кошторису на обслуговування будинку та прибудинкової території, внеску до ремонтного фонду та внеску до резервного фонду. Визнано недійсним рішення загальних зборів Відповідача вiд 27.12.2018 з питання номер 3 (три) порядку денного про затвердження кошторису Відповідача на 2019 рік та про затвердження розміру внесків і платежів співвласників, оформленого Протоколом Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 27.12.2018.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у справі №910/21426/21 стягнуто з Відповідача на користь Позивача 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у справі №910/21426/21.

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 ГПК України.

Повний текст оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у справі №910/21426/21 складено 21 грудня 2023 року, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на вищевказану постанову було 10 січня 2024 року, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений. Скаржник надіслав касаційну скаргу з використанням засобів поштового зв`язку 12 січня 2024 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті, тобто після закінчення встановленого ГПК України строку для подання касаційної скарги.

Частиною першою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Отже, для поновлення процесуального строку Суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим Скаржник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Скаржник у тексті касаційної скарги просить поновити строк на касаційне оскарження, з огляду на те, що повний текст постанови був отриманий ним 29 грудня 2023 року, що підтверджується копією конверту та роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти про надходження поштового відправлення, в якому надійшла постанова суду апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене, Верховний Суд вважає, що Скаржником обґрунтовано та надано Суду докази на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

Також, відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У тексті касаційної скарги Скаржник стверджує, що судами першої та апеляційної інстанції не враховані висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 31.05.2021 у справі №911/132/14, від 16.04.2018 у справі №923/631/15, від 23.01.2020 у справі №910/20089/17 (Скаржник наводить висновки Верховного Суду).

Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

З огляду на зазначене, Верховний Суд звертає увагу, що Скаржник чітко не наводить підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, визначену (визначені) у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу) та не вказує, які саме норми права (пункт, частина, стаття) були застосовані судами попередніх інстанцій без урахування наведених у тексті касаційної скарги висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Також, відповідно до пункту 2 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною шостою статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до Відповіді №420723 від 15.01.2024 у Скаржника відсутній зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 174 ГПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд у такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, Скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме:

- чітко вказати підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, визначену (визначені) у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу);

- у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, чітко вказати норму права (пункт, частина, стаття), висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах;

- надати Суду документ, що підтверджує наявність зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Скаржника на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у справі №910/21426/21 без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Скаржник у тексті касаційної скарги заявляє клопотання про зупинення виконання додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у справі №910/21426/21.

Верховний суд звертає увагу Скаржника, що розгляд зазначеного клопотання відбудеться після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 6, 119, 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження, наведені Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Добробут." на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у справі №910/21426/21.

2. Поновити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Добробут." строк на подання касаційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у справі №910/21426/21.

3. Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Добробут." на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 у справі №910/21426/21 залишити без руху.

4. Надати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Добробут." строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

5. Роз`яснити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Добробут.", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова