ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відвід судді

05.02.2024м. СумиСправа № 920/1430/23
Господарський суд Сумської області у складі судді Резніченко О.Ю.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва, 127/2»

про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів .

Суть питання, що вирішується ухвалою суду. Мотиви, з яких суд дійшов вищезазначеного висновку. Законодавство, що підлягає застосуванню.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва, 127/2», оформлене Протоколом Загальних зборів ОСББ «Герасима Кондратьєва, 127/2» від 23 листопада 2018 року, в частині затвердження тарифів на утримання і обслуговування будинку та прибудинкової території, а саме тарифів: 1,60 грн/кв.м. - для житлових приміщень; 4,00 грн/кв.м. для нежитлових офісних приміщень; в частині затвердження тарифів на опалення від дахової котельні у розмірі 1516,30 грн/ГКал. та на підігрівання води у розмірі 88,49 грн/куб.м.

Крім того, просить суд стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 03.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 05.02.2024.

19.01.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву від 19.01.2024 (вх №174), у якому він просить суд позовну заяву залишити без розгляду.

Від позивача 30.01.2024 до суду надійшло клопотання (вх №274 від 29.01.2024) про долучення до матеріалів справи відповіді на відзив.

У судовому засіданні 05.02.2024 під час з`ясування наявності клопотань та оголошення документів, які надійшли по справі, суду стало відомо про те, що серед іншого, у тексті відзиву на позовну заяву від 19.01.2024 (вх №174 від 19.01.2024) відповідачем було викладено і заяву про відвід судді, яка невідкладно була зареєстрована у відділі документального забезпечення та контролю (канцелярії) за вх. №634 від 05.02.2024.

В обґрунтування поданої заяви представник відповідача посилається, зокрема, на ч.1 ст. 36 ГПК України як на підставу звернення з заявою про відвід судді. Заявник наголошує на тому, що Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2023 у справі №920/1261/21 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 в частині залишення без змін рішення Господарського суду Сумської області від 10.04.2023 та рішення Господарського суду Сумської області від 10.04.2023 у справі № 920/1261/21 та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Справу №920/1261/21 по першій інстанції в господарському суді Сумської області розглядала суддя Резніченко О.Ю.

У справі, що розглядається, ОСОБА_1 втретє оскаржує рішення загальних зборів ОСББ від 23.11.2018, причому вдруге в порядку господарського судочинства і з тієї самої підстави, що й у справі №920/1261/21 - з підстав прийняття рішення загальними зборами без дотримання порядку підрахунку голосів.

Відповідно до частини 1 статті 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. В свою чергу, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 175 ГПК України передбачено, що наявність рішення суду, що набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є безумовною підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Представник відповідача зазначає, що справи №920/1430/23 та №920/1261/21 є справами між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Судовий розгляд обох справ здійснює один і той самий суддя Резніченко О.Ю., якій добре відомо і про предмет спору, і про правові позиції сторін, і про скасування касаційним судом її власного рішення по першій інстанції у справі №920/1261/21. Відповідач наголошує, що за таких умов на стадії відкриття провадження у справі №920/1261/21 у судді Резніченко О.Ю. були всі підстави, а також час (!) визначитися (адже спочатку позов було навіть залишено нею без руху) 1) чи приймати справу до свого провадження чи заявити самовідвід або 2) чи відкривати провадження або відмовити у відкритті провадження у справі.

На думку відповідача, обидва питання, суддя Резніченко О.Ю. вирішила у спосіб, який викликає сумнів у її неупередженості або об`єктивності. За таких умов, виходячи не тільки з положень ГПК України, але й з приписів Бангалорських принципів, відповідач вважає за необхідне заявити судді Резніченко О.Ю. відвід на підставі пункту 5 частини 1 статті 35 ГПК України і вважає, що вона не може далі розглядати дану справу.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Зі змісту ч. 2 ст. 39 ГПК України вбачається, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч. 3 цієї ж статті).

Згідно з ч. 8 ст. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Частиною 11 ст. 39 ГПК України передбачено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що суду стало відомо про існування заяви про відвід судді лише 05.02.2024, тобто у день проведення судового засідання, заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 35 ГПК України).

Враховуючи викладене, судом не встановлено визначених ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставин, які є підставою для відводу судді.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді у зв`язку з її необґрунтованістю.

У той же час, як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до рішення від 15.10.2010 Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Європейський суд з справ людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що безсторонність судді презюмується, проте, саме суддя несе тягар доказування своєї безсторонності.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України, no. 21722/11, від 09.01.2013 встановлено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Європейський суд з справ людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що безсторонність судді презюмується, проте, у випадку побоювання учаснику справи щодо упередженості, саме суддя несе тягар доказування своєї безсторонності. В практиці Суду це відомо як «об`єктивний тест»: докази неупередженості, надані суддею у відповідь на сумніві учасника справи, мають переконати сторонню, раціональну людину. На персональному рівні, суддя не в змозі переконати учасника у власної неупередженості. Тому, навіть мінімальні сумніви, висловлені учасником справи відносно суб`єктивної поведінки судді, є підставою для його відсторонення.

Судом встановлено, що в поведінці відповідача вбачається недовіра до виконуваних суддею обов`язків під час розгляду справи № 920/1430/23.

На підставі викладеного вище, суд дійшов до висновку про те, що заявником в обґрунтування та підтвердження обставин, викладених у заяві (вх. №634 від 05.02.2024) про відвід судді Резніченко О.Ю. по справі № 920/1430/23, не подано належних доказів, які є підставою для відводу судді з передбачених ст. 35 ГПК України об`єктивних підстав, а викладено лише суб`єктивну думку заявника щодо упередженості судді.

В той же час, з метою усунення обставин, що можуть викликати сумніви у неупередженості суду під час розгляду справи, виходячи із загальних принципів судочинства, враховуючи суспільний інтерес до діяльності судів, з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості суду при розгляді справи, суддя Резніченко О.Ю. заявляє та задовольняє самовідвід по даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35-39, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви, яка викладена у відзиві на позовну заяву (вх № 634 від 05.02.2024), про відвід судді Резніченко О.Ю. відмовити.

2. Заявити та задовольнити самовідвід у справі № 920/1430/23.

3. Направити справу № 920/1430/23 на повторний автоматизований розподіл у порядку, який визначений Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 06.02.2024.

Суддя О.Ю. Резніченко