РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2024Справа № 910/13524/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Котиші П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Когорта" про стягнення 482 731,01 грн., за участю представників позивача - Невідомого О.М., відповідача - Ждана В.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 482 731,01 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації на підставі ст.ст. 993, 1166, 1172, 1187, 1188, 1192 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування".

28.09.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

05.10.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2023 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.11.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 відкладено підготовче засідання на 13.12.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.01.2024 року.

У судовому засіданні 17.01.2024 року оголошено перерву на 29.01.2024 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору є стягнення 482 731,01 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну страхувальника позивача завдано матеріальної шкоди, яка відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 10210.

З огляду на вказані обставини, на підставі статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки винна особа - ОСОБА_1 на час скоєння ДТП працював у ТОВ "Агрофірма Когорта", позивач просить стягнути з останнього страхове відшкодування в сумі 482 731,01 грн. в порядку суброгації.

Судом встановлено, що 01.11.2017 року між ОСОБА_2 та ТДВ «СК "Страхова компанія "Віді-Страхування" укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 10210, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Lexus 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

07.09.2018 на вул. Харченка в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю Застрахованого ТЗ та транспортного засобу ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

По факту дорожньо-транспортної пригоди було розпочато кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за № 0007985.

25.01.2019 року до ТДВ «СК "Віді-Страхування" звернувся ОСОБА_2 з заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування.

27.02.2019 року ТДВ «СК "Віді-Страхування" згідно з Договором страхування на підставі зазначеної заяви і страхового акту № 2889 від 05.02.2019, виходячи з рахунку № ЕЛюС-0000867 від 17.01.2019, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 482 731,01 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 885 від 27.02.2019.

Відповідно до довідки від 08.08.2022 № 5 ОСОБА_1 станом на 07.09.2018 року працював у ТОВ «Агрофірма «Когорта» на посаді водія автотранспортного засобу.

Так, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Позивачем не надано до суду, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Когорта" на законних підставах володіє відповідним транспортним засобом (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Таким чином, позивачем не доведено тих обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові слід відмовити.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 08.02.2024 р.

Суддя С.О. Чебикіна