ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 лютого 2024 року Справа № 915/118/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖЕМ (вул. Кругова, буд. 47, м. Миколаїв, 54024, )

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Елара (вул. Артилерійська, буд. 18, м. Миколаїв, 54000, )

до відповідача 2: Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (пров. Транспортний, 1а/1, м. Миколаїв, )

про визнання правочину недійсним та повернення рухомого майна,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДЖЕМ звернулося до Господарського суду Миколаївської області із позовною заявою від 02.02.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Елара про визнання правочину недійсним та повернення рухомого майна.

Зокрема, позивач просить суд:

1) відстрочити сплату судового збору;

2) визнати недійсним правочин, викладений в акті прийому-передачі майна № 3, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С. 30.11.2018 року щодо передачі ТОВ «Джем» (код 32754877) в якості внеску до статутного капіталу ТОВ "АГРО ЕЛАРА" (код 42222926) наступних транспортних засобів загальною сукупною вартістю 2 400 000,00 грн.:

- автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968, колір сірий, рік випуску 2013;

- напівпричіп н/пр-контейнеровоз-Е, марка ROSSART-GIFUT, модель №33, 1999 року випуску, колір червоний, номер шасі НОМЕР_2 ;

- причіп бортовий-Е, марка KASSBOHRER, модель D19B, номер шасі НОМЕР_3 , рік випуску 1991;

- вантажний контейнеровоз-С MAN, модель TGA 26.440, номер шасі НОМЕР_4 , об`єм двигуна 10518, колір білий, рік випуску 2007;

- вантажний сідловий тягач-Е, марка DAF, модель XF 95.430, номер шасі НОМЕР_5 , об`єм двигуна 12600, колір білий, рік випуску 2000;

- автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, об`єм двигуна 1968, колір синій, рік випуску 2013, номер кузова НОМЕР_6 ;

3) зобов`язати ТОВ "АГРО ЕЛАРА" повернути ТОВ «Джем» (код 32754877):

- автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968, колір сірий, рік випуску 2013, номерний знак НОМЕР_7 ;

- напівпричіп н/пр-контейнеровоз-Е, марка ROSSART-GIFUT, модель №33, 1999 року випуску, колір червоний, номер шасі НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_8 ;

- причіп бортовий-Е, марка KASSBOHRER, модель D19B, номер шасі НОМЕР_3 , рік випуску 1991, номерний знак НОМЕР_9 ;

- вантажний контейнеровоз-С MAN, модель TGA 26.440, номер шасі НОМЕР_4 , об`єм двигуна 10518, колір білий, рік випуску 2007, номерний знак НОМЕР_10 ;

- вантажний сідловий тягач-Е, марка DAF, модель XF 95.430, номер шасі НОМЕР_5 , об`єм двигуна 12600, колір білий, рік випуску 2000, номерний знак НОМЕР_11 ;

- автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, об`єм двигуна 1968, колір синій, рік випуску 2013, номер кузова НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_12 ;

4) зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області (філія ГСЦ МВС) скасувати перереєстрацію за ТОВ "АГРО ЕЛАРА" (код 42222926) транспортних засобів:

- автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT VARIANT номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968, колір сірий, рік випуску 2013, номерний знак НОМЕР_7 ;

- напівпричіп н/пр-контейнеровоз-Е, марка ROSSART-GIFUT, модель №33, 1999 року випуску, колір червоний, номер шасі НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_8 ;

- причіп бортовий-Е, марка KASSBOHRER, модель D19B, номер шасі НОМЕР_3 , рік випуску 1991, номерний знак НОМЕР_9 ;

- вантажний контейнеровоз-С MAN, модель TGA 26.440, номер шасі НОМЕР_4 , об`єм двигуна 10518, колір білий, рік випуску 2007, номерний знак НОМЕР_10 ;

- вантажний сідловий тягач-Е, марка DAF, модель XF 95.430, номер шасі НОМЕР_5 , об`єм двигуна 12600, колір білий, рік випуску 2000, номерний знак НОМЕР_11 ;

- автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, об`єм двигуна 1968, колір синій, рік випуску 2013, номер кузова НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_12 ;

5) в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України витребувати у Центрального відділудержавної реєстрації актів цивільного стану Управління міністерства юстиції (м.Одеса) інформацію та документи в підтвердження:

- чи є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) родичами та зазначити ступінь рідства вказаних осіб;

- чи перебувають у шлюбі або перебували у шлюбі в минулому ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) та зазначити дату реєстрації та розірвання шлюбу;

6) в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України витребувати у Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради документи на підставі яких були проведені наступні реєстраційні дії:

- Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 03.12.2018 09:40:38, 2038204, Зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи. Зміна складу або інформації про засновників. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміни статутного або складеного капіталу, ОСОБА_4 , Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

- Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, 18.12.2018 10:01:33, 3038204, Інші зміни., ОСОБА_5 , Комунальне підприємство "Миколаївський обласний центр реєстрації" Кумарівської сільської ради. - Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 24.01.2019 11:07:12, 4038204, Зміна складу або інформації про засновників. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, ОСОБА_4 , Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/118/24 та передано справу раніше визначеному складу суду на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства та п. 3.3.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу у Господарському суді Миколаївської області.

Як визначено ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Оглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно приписів ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає приписам п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, а саме: до позовної заяви позивачем не додано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Зокрема, зміст позовних вимог, викладених у прохальній частині позовної заяви, свідчить про те, що позивачем фактично заявлено дванадцять немайнових позовних вимог (визнання недійсним правочину та зобов`язання скасувати перереєстрацію щодо кожної з одиниць транспортних засобів окремо) та шість майнових вимог (зобов`язання повернути зазначені транспортні засоби окремо).

Статтею 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору становить, 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет на 2024 рік установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року у розмірі 3028,00 грн.

Позивачем не надано суду доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, що не відповідає приписам п.2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Разом з тим, позивач просить суд відстрочити сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України Про судовий збір. З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України Про судовий збір, норма якої є спеціальною.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України Про судовий збір), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Насамперед варто зауважити, що Законом України Про судовий збір визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України Про судовий збір чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію суд, враховуючи майновий стан сторони, може…, тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово або, не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України Про судовий збір перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом даної справи, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстав для розгляду судом питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору немає.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі Пелевін проти України).

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги до позовної заяви визначено ст. 162, 164 ГПК України.

Суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду… Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі).

Отже, встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення з позовною заявою до суду, у порядку та розмірі, що встановлені Законом України Про судовий збір, є допустимим обмеженням у доступі до суду та не становить порушення гарантованого йому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на суд.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до приписів ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Зазначені вище недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині даної ухвали.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 ГПК України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖЕМ від 02.02.2024 залишити без руху.

3. Встановити позивачу 10-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О.Ржепецький