ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2024 м. Дніпро Справа № 904/6367/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-88", м. Харків

до Приватного підприємства "АПРЕЛЬ ПЛЮС", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-88" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного підприємства "АПРЕЛЬ ПЛЮС" про стягнення збтків за Договором поставки № ДГ-0000011 від 11.01.2020 в загальній сумі 495 014, 67 грн, з яких: основна заборгованість у розмірі 178 614, 74 грн, пеня у розмірі 213 358, 86 грн, 3% річних у розмірі 14 831, 22 грн, інляційні втрати у розмірі 88 209, 85 грн.

Ухвалою суду від 07.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

25.01.2024 від позивача надійшли письмові пояснення.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження. Ухвала суду від 07.12.2023 була надіслана відповідачу на його адресу, вказану в ЄДР, а саме: 49130, м. Дніпро, пр-т Миру, буд. 87, кв. 54.

Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, частина 7 статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

03.01.2024 на адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 07.12.2023, до яких відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Направлення судом рекомендованої кореспонденції на дійсну адресу позивача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах КГС у складі ВС від 25.01.2021 у справі № 910/9359/20, від 19.09.2022 у справі № 916/939/15-г.

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором № ДГ-0000011 від 11.01.2020 в частині сплати заборгованості за поставлений товар.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

11.01.2020 між Приватним підприємством «АПРЕЛЬ ПЛЮС» (далі Покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-88» (далі Постачальник, позивач) було укладено Договір поставки № ДГ-0000011 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити даний товар.

Найменування товару: продукція птахівництва - тушка куряча, субпродукти курячі заморожені. Кількість кожної партії товару визначається відповідно окремою видатковою накладною, яка є невід`ємною частиною цього договору. Загальний об`єм продукції, що поставляється за цим Договором визначається видатковими накладними. Сторони домовились, що на всі накладні, за якими Постачальник поставив Покупцю товар протягом строку дії цього Договору, поширюються всі норми цього Договору, в том числі відносно умов поставки та оплати продукції, яка поставляється (пункти 2.1 2.3 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору ціна за одиницю та загальна вартість товару визначаються сторонами у відповідності з видатковими накладними на даний товар. Всі видаткові накладні, за якими Постачальником був поставлений товар Покупцю протягом строку дії цього договору, є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктами 3.2 3.3 договору ціна товару вважається узгодженою між сторонами з дати прийняття товару Покупцем. Загальна сума Договору визначається загальною сумою всіх видаткових накладних на відпуск товару Покупцю за весь період дії цього Договору.

Відповідно до пункти 3.4 договору розрахунки за товар, який поставляється у відповідності до умов цього договору, здійснюються шляхом оплати на банківський рахунок Постачальника, але в будь-якому разі не пізніше 3-х (трьох) днів після фактичного відвантаження товару. У випадку прострочення оплати за товар, що поставляється, застосовуються положення про санкції, передбачені розділом 6 цього договору.

Поставка товару здійснюється партіями протягом строку дії цього договору. Після отримання замовлення Постачальник повідомляє Покупця про наявність або відсутність замовленого товару. Термін поставки - протягом 3 робочих днів від дати здійснення Покупцем замовлення. У випадку надходження заявки на товар, відсутній на складі, або у випадку здійснення попередньої оплати такого товару, дата поставки узгоджується сторонами додатково. Відпуск товару здійснюється на підставі видаткових накладних. Датою поставки партії товару та датою прийняття партії товару вважається дата видаткової накладної на відпуск товарів Покупцю. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ (склад Покупця, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Запасна, б.7, Україна) відповідно до умов ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року (пункти 4.1 4.5 договору).

У випадку прострочення здійснення оплати за товар в строки, зазначені в пункті 3.4. цього Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно перерахованих грошових коштів за кожен день прострочення (пункт 6.2 договору).

Пунктом 6.11 сторони передбачили, що штрафні санкції за даним договором нараховуються за весь період прострочення виконання зобов`язань. Позовна давність за всіма вимогами, пов`язаними з проведенням розрахунків за товар за даним договором, включаючи вимоги про сплату пені, штрафу і т.д., складає п`ять років.

Даний договір набирає чинності від дати його підписання Сторонами та діє до 31.12.2020 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань заданим договором (пункт 9.5 договору).

На виконання умов договору позивач поставив товар на загальну суму 618 804, 14 грн, що підтверджується підписаною в односторонньому порядку видатковою накладною № РН-000171 від 12.02.2022.

Також позивачем було виставлено рахунок-фактура № СФ-0000143 від 12.02.2022 на суму 618 804, 14 грн разом з ПДВ. Рахунок дійсний до сплати до 12.02.2022.

Як зазначає позивач, відповідачем було частково оплачено поставлений товар в сумі 440 189, 40 грн.

Для досудового врегулювання позивачем надіслано досудову вимогу № 08/11-2 від 08.11.2023 про сплату заборгованості.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом, в якому позивач, окрім суми основного боргу в розмірі 178 614, 74 грн, просить суд стягнути з відповідача також пеню в розмірі 213 358, 86 грн, три відсотки річних у розмірі 14 831, 22 грн та інфляційні втрати у розмірі 88 209, 85 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Щодо суми основного боргу

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем поставлено відповідачу товар на суму 618 804, 14 грн.

Натомість, відповідач лише частково виконано зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 46 184 грн.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 618 804, 14 грн.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням того, що сторонами в рахунку визначено, що граничний строк оплати є 12.02.2022 (включно), строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 178 614, 74 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойка (пеня, штраф) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.5 договору, у разі домовленостей сторін щодо оплати за товар по факту або надання відтермінування, та наявності заборгованості у Покупця перед Постачальником за товар за затримку оплати поставленого Товару Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику: суму боргу; пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. що діяла у період, за який сплачується пеня від суми неоплаченого Товару за кожний день прострочення та штраф 10 (десять) відсотків річних від прострочення суми в порядку ст. 625 ЦК України. Сторони домовилися, що штрафні санкції (пеня та річні відсотки) за прострочення виконання зобов`язання по сплаті за Товар нараховуються з дня порушення терміну оплати до дати повного погашення боргу та штрафних санкцій відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, згода підтверджується фактом підписання даного Договору. При цьому, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику визначену суму боргу та штрафні санкції протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання письмового повідомлення (претензії) від Постачальника.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 14 457, 97 грн, з яких за період з 29.03.2021 по 08.04.2021 у розмірі 668, 16 грн та за період з 30.06.2021 по 24.10.2022 у розмірі 13 789, 81 грн.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі несвоєчасної оплати поставленої продукції, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Перевіривши розрахунок пені, суд зазначає, що він є невірним.

У випадку прострочення здійснення оплати за товар в строки, зазначені в пункті 3.4. цього Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно перерахованих грошових коштів за кожен день прострочення (пункт 6.2 договору).

Пунктом 6.11 сторони передбачили, що штрафні санкції за даним договором нараховуються за весь період прострочення виконання зобов`язань. Позовна давність за всіма вимогами, пов`язаними з проведенням розрахунків за товар за даним договором, включаючи вимоги про сплату пені, штрафу і т.д., складає п`ять років.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 213 358, 86 грн, з яких за період з 19.02.2022 по 23.05.2023 у розмірі 173 202, 36 грн та за період з 24.05.2023 по 30.11.2023 у розмірі 40 156, 50 грн.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі несвоєчасної оплати поставленої продукції, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Перевіривши розрахунок пені, суд зазначає, що він є невірним.

Позивачем при здійсненні розрахунку пені неправильно визначено початкову та кінцеву дату виконання відповідачем грошового зобов`язання за період з 19.02.2022 по 23.05.2023 та 24.05.2023 по 30.11.2023.Оскільки останнім не враховано часткову оплату 23.05.2023. Отже, період нарахування становить з 19.02.2022 по 22.05.2023 на суму 318 804, 14 грн та з 23.05.2023 по 30.11.2023 на суму 178 614, 74 грн.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума пені, яка підлягає задоволенню становить 213 358, 86 грн. В частині стягнення пені в розмірі 192, 03 грн, слід відмовити.

Щодо сум 3 % річних та інфляційних втрат

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач вимагає стягнення суми боргу з урахуванням 3% річних за загальний період з 19.02.2022 по 23.05.2023 на суму 12 027, 21 грн та з 24.05.2023 по 31.10.2023 на суму 2 804, 01 грн та інфляційні втрати у розмірі 88 209, 85 грн за той самий період.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд встановив, що при нарахуванні 3 % річних позивачем допущені ідентичні помилки, як і при нарахуванні пені.

Нарахування 3 % річних здійснюється наступним чином з 19.02.2022 по 22.05.2023 на суму 318 804, 14 грн та з 23.05.2023 по 30.11.2023 на суму 178 614, 74 грн.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову підлягають частковому задоволенню в розмірі 14 819, 70 грн. У позовних вимогах про стягнення 3 % річних у розмірі 11, 52 грн слід відмовити.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Щодо індексу інфляції слід також зазначити, що показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих). Отже, застосування у розрахунку індексу інфляції (сукупного індексу інфляції) з округленням до сотих є неправомірним.

Дослідивши наданий розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що заявлена до стягнення сума у розмірі 88 29, 85 грн є вірною.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 7 425, 06 грн.

Позивач заявив вимогу про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яку викладено в прохальній частині позовної заяви, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відкласти вирішення питання про розподіл таких витрат.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «АПРЕЛЬ ПЛЮС» (49000, м. Дніпро, пр. Миру, буд. 87, кв. 54; ідентифікаційний код 35862039) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-88» (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, офіс 802; ідентифікаційний код 38157186) основний борг у розмірі 178 614, 74 грн, пеню у розмірі 213 358, 86 грн, 3 % річних у розмірі 14 819, 70 грн, інфляційні втрати у розмірі 88 209, 85 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 7 425, 06 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відкласти вирішення питання про розподіл витрат відповідача на професійну правничу допомогу до моменту подання ним доказів понесення цих витрат у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко