ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Справа№ 927/1027/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кацалапа Сергія Григоровича

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.09.2023

у справі № 927/1027/23 (суддя Ноувен М.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів"

до Фізичної особи - підприємця Кацалапа Сергія Григоровича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Чернігівобленерго"

про стягнення 58 719,45 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" (далі - позивач, ТОВ "Енера Чернігів") звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Кацалапа Сергія Григоровича (далі - відповідач, ФОП Кацалапа Сергія Григоровича, скаржник) про стягнення 58 719,45 грн заборгованості, з яких 55 805,48 грн заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію, 821,03 грн - 3% річних, 2 092,94 грн - інфляційних втрат.

Свої вимоги позивач заявляє через неналежне виконання публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.09.2023 у справі № 927/1027/23 задоволено позовні вимоги повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Кацалапа Сергія Григоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 55 805,48 грн. Стягнуто з Фізичної особи -підприємця Кацалапа Сергія Григоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" 821,03 3% річних, 2 092,94 грн інфляційних, судовий збір в сумі 2 684 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що за відповідачем обліковувалась електроустановка, яка знаходилась за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру (зона бульвару напроти "ЦУМ" біля дитячого майданчику), при цьому в матеріалах справи відсутні докази, що споживач, за наявності діючого договору постачання електричної енергії, повідомляв постачальника електричної енергії про припинення своєї діяльності на території, де знаходилась належна йому електроустановка та про припинення споживання електричної енергії у відповідності до п.13.6 Договору.

Водночас, перевіривши надані розрахунки 3% річних та інфляційних втрат суд першої інстанції встановив, що такі нарахування відповідають вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склались між сторонами, арифметично обчислення здійснені вірно.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа - підприємець Кацалап Сергій Григорович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.09.2023 у справі № 927/1027/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні в позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема скаржник посилається на те, що позивачем не доведено споживання безпосередньо ним електроенергії в кількості 8505 кВт на суму 55 805,48 грн, оскільки, за твердженнями скаржника ліміт споживання складає 830 кВт на місяць.

Зокрема скаржник зазначає, що у листопаді 2022 року у місті Чернігові були аварійні та планові відключення електроенергії, що також спростовує споживання 8505 кВт електроенергії.

Також скаржник зазначає, що з 2016 року не надає послуги з організації дитячого дозвілля, для чого і замовлялись послуги з електропостачання.

Крім того, скаржник зазначає, що з серпня 2021 року він перебуває за межами України і не міг споживати електроенергію.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2023 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/1027/23; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Кацалапа Сергія Григоровича на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.09.2023 у справі № 927/1027/23 до надходження даної справи з суду першої інстанції.

06.12.2023 супровідним листом № 927/1027/23/10-07/1441/23 від 01.11.2023 матеріали справи № 927/1027/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Кацалапа Сергія Григоровича на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.09.2023 у справі № 927/1027/23. Справу № 927/1027/23 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Кацалапа Сергія Григоровича на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.09.2023 вирішено розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Роз`яснено учасникам справи, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

20.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду від третьої особи надійшли письмові пояснення зі змісту яких вбачається, що третя особа підтверджує, що обставини, викладені в рішенні Господарського суду Чернігівської області від 26.09.2023 у справі № 927/1027/23 відповідають фактичним обставинам справи, а апеляційна скарга є безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню.

Також третя особа зазначає таке:

- споживач ФОП Кацалап С.Г. в порушення своїх обов`язків, передбачених п. 3.4. Договору та п. 8.6.7.,8.6.8. ККОЕ протягом 2022 року не надавав Товариству звіти про покази лічильників за розрахунковий місяць, внаслідок чого обсяги його споживання визначалися на підставі умов Договору та п. 8.6.1.,8.6.9. ККОЕ на підставі зчитаних Товариством показів лічильника;

- зчитування показів лічильника Товариством проводились під час контрольних оглядів (або технічних перевірок) вузла обліку споживача, оскільки лічильник не обладнаний засобами дистанційної передачі даних;

- у лютому 2022 року проведено технічну перевірку вузла обліку відповідача та зафіксовано покази лічильника, які склали 019874,4 кВт. У листопаді 2022 року проведено контрольний огляд вузла обліку ФОП Кацалап та зафіксовано покази лічильника 027851 кВт;

- протягом року відповідачем спожито електроенергію в кількості 8505 кВт;

- 03.01.2023 Товариством було складено Акт № 003084 про припинення електропостачання у зв`язку з тим, що відповідачем не сплачувалась заборгованість за електричну енергію.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 26.12.2018 Фізичною особою - підприємцем Кацалапом Сергієм Григоровичем шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, укладено з ТОВ "Енера" (постачальник, позивач) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (надалі - Договір) на умовах договору про постачання електричної енергії № 4261 від 03.01.2012, укладеного з ПАТ "Чернігівобленерго". У заяві-приєднання (копію додано до матеріалів справи) зокрема, зазначені адреса об`єкту та ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживання.

Відповідно до п.2.1. Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.5.1., п.5.8., п.5.9., п.5.10., п.6.2. Договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Оплата вартості електроенергії здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника.

Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 (п`яти) робочих днів строку оплати, зазначеної у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до "Комерційної пропозиції", що є додатком № 3 до Договору про постачання електричної енергії, постачальником універсальних послуг, оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. У графі "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та терміни його оплати" комерційної пропозиції (додаток № 3 до Договору) сторонами погоджено, що рахунок надається споживачу не пізніше десятого календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунку Постачальника за договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку. Але не більше 5 робочих днів від дати його отримання Споживачем.

На підтвердження фактичного споживання відповідачем активної електричної енергії у лютому 2022 року позивач подав до суду акт прийняття передавання товарної продукції активної електричної енергії № 3132207/133853/1 від 30.11.2022, відповідно до якого відповідачем спожито 8505кВт/год на загальну суму 55 805,48 грн.

На оплату спожитої активної електроенергії в заявленому періоді позивачем виставлено відповідачу до сплати рахунок-фактуру № 3132207/133853/1 від 30.11.2022 на суму 55 805,48 грн.

Акт прийняття передавання товарної продукції активної електричної енергії та рахунок-фактуру направлено позивачем відповідачу 04.01.2023 рекомендованим листом № 250.

Відповідно до роздруківки трекінгу відправлення з сайту ДП "Укрпошта" рекомендований лист № 250 повернутий відправнику як неодержаний з відміткою від 23.01.2023 "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Листом № 24/880/01-14 від 30.01.2023 АТ "Чернігівобленерго" надано інформацію щодо помісячних обсягів розподілу електричної енергії по споживачу ФОП Кацалап С.Г., відповідно до якої останній спожив у листопаді 2022 року 8505 кВт/год електроенергії.

Станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача становила 55 805,48 грн.

За прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті вартості отриманої електроенергії позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 2092,94 грн інфляційних за період з лютого 2023 року по червень 2023 року та 821,03 грн 3% річних за період з 21.01.2023 по 18.07.2023.

Крім того, матеріали справи місять заяву приєднання від 01.01.2019, підписану ФОП Кацалапом С.Г., відповідно до якої останній приєднався до умов договору споживача про розподіл електричної енергії за технічними даними Паспорту точки розподілу за об`єктом споживача за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру, зона бульвару напроти "ЦУМ2, ЕІС код точка розподілу 62Z204, Акт технічної перевірки збереження пломб вузла обліку № 165273 від 22.02.2022, Акт контрольного огляду вимірювальної техніки вузла обліку, встановленого на об`єкті від 14.11.2022 № 053495, Акт про припинення (обмеження) електропостачання електроустановок споживача.

Дані документи надані третьою особою в підтвердження факту споживання відповідачем електроенергії.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по договору.

Розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кацалапа Сергія Григоровича, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до Законів України "Про ринок електричної енергії", "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" ТОВ "Енера" є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) згідно з постановою № 839 від 14.06.2018.

Учасники ринку електричної енергії за статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

За приписами частин 1-4 статті 276 ГК України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди. Пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей в енергопостачальника. Показники якості енергії узгоджуються сторонами шляхом погодження переліку (величини) показників, підтримання яких є обов`язком для сторін договору. Строки постачання енергії встановлюються сторонами в договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила).

У п.2 вказаної постанови зазначено, що укладання договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку до цієї постанови.

Відповідно до п.1.2.15. Правил для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

За п.3.1.7. Правил, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Наведене узгоджується з умовами п.3.2.5. Правил, за яким укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується в передбаченому договором порядку (п.3.2.13. Правил).

Відповідно до частини 1 статті 202 та частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Положення частини 1 статті 634 ЦК України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За частинами 1 та 3 статті 641 та частинами 1, 2 статті 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною в разі її прийняття. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане в пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем був складений акт прийняття-передавання товарної продукції № 3132207/133853/1 від 31.11.2022, відповідно до якого відповідач спожив станом на листопад 2022 року 8505 кВт/год електроенергії на загальну суму 55 808,48 грн.

Рахунок на оплату 3132207/133853/1 від 31.11.2022 на суму 55 808,48 грн. відповідач у встановлені строки не оплатив, що самим скаржником не спростовується.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінка доказів має свій зміст: визнання допустимості, належності, достовірності, вірогідності, достатності і взаємозв`язку всієї сукупності доказів.

Статтею 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил, ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 2.3.11 ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та цих Правил.

Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п. 2.3.14 ПРРЕЕ).

Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків визначаються Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі - ККОЕЕ).

Відповідно до пп.6.1 п.6 Розділу XIII "Перехідні положення" ККОЕЕ, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору.

Згідно пп.7.1 п. 7 Розділу XIII "Перехідні положення" ККОЕЕ, до моменту запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб функції АКО по веденню реєстрів ТКО, обробці даних комерційного обліку, адміністрування процесів зміни електропостачальника, припинення електропостачання та визначення обсягів електричної енергії для поточних розрахунків на ринку виконують ОМ у межах своєї відповідальності.

З огляду на викладене вище колегія суддів констатує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" не здійснює функції з обліку електричної енергії та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами. В силу покладених на електропостачальника функцій та обов`язків, позивач не здійснює фіксацію (зйом) показників електролічильників, не визначає обсяг проданої електричної енергії.

Отже, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого та правомірного висновку, що саме на АТ "Чернігівобленерго", як оператора системи розподілу, покладений обов`язок здійснювати комерційний облік електроенергії, спожитої відповідачем. АТ "Чернігівобленерго" здійснює щомісячний розрахунок обсягів спожитої відповідачем електричної енергії. Результати здійснених АТ "Чернігівобленерго" розрахунків обсягів спожитої відповідачем електричної енергії передаються електропостачальнику для подальшого нарахування грошових коштів до сплати за спожиту електричну енергію.

Пунктом 4.3 ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Позивач зазначає, що відповідно до п.4.3 ПРРЕЕ третьою особою, як оператором системи розподілу та адміністратором комерційного обліку, було надано позивачу інформацію про обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії відповідачем за листопад 2022 року в кількості 8505 кВт.

На підставі отриманих даних від третьої особи даних позивач сформував та виставив до сплати відповідачу рахунок-фактуру за спожиту електричну енергію за листопад 2022 року в кількості 8505 кВт на суму 55 805,48 грн зі строком оплати до 07.12.2022.

Верховний Суд у справі № 923/1056/21 зробив висновок про те, що наявність факту споживання електричної енергії та його обсяги не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування окрім інформації, отриманої від оператора.

Відтак, судом першої інстанції правомірно прийнято як належний та допустимий доказ інформаційний лист АТ "Чернігівобленерго" від 31.01.2023 щодо обсягу споживання ФОП Кацалапом С.Г. електроенергії.

У контексті вищевикладеного, а також відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 6.5.18. ККО у разі сумніву споживача у правильній роботі вузла обліку він може звернутися до оператора системи або ППКО для забезпечення проведення позачергового контрольного огляду, технічної перевірки вузла обліку або експертизи ЗКО, проте, як вбачається із матеріалів справи відповідачем не надано доказів оскарження вказаного у рахунку позивача обсягу спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставленого рахунку та обсягів споживання електроенергії, зазначених у рахунках у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання електроенергії.

Твердження скаржника на те, що відповідачем не споживалася електрична енергія за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру (парк напроти ЦУМ), оскільки не ним здійснювалася господарська діяльність, колегія суддів оцінює критично з огляду на те, що дані твердження не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Більше того, матеріалами справи спростовуються дані твердження скаржника, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, у матеріалах справи наявні наступні угоди, що укладені відповідачем після 2016 року:

- заява приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, підписана відповідачем 26.12.2018;

- договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого відповідач приєднався 01.01.2019;

- додаткова угода № 1 від 15.07.2021 про внесення змін та доповнень до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 4261-Р від 01.01.2019, що свідчить про те, що відповідачем споживалась електроенергія за адресою м. Чернігів, пр-т Миру (зона бульвару напроти "ЦУМ" біля дитячого майданчику).

Водночас, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що останнім не могло здійснюватись споживання електроенергії на об`єкті, оскільки він з серпня 2021 року перебуває за межами країни, з огляду на таке.

По-перше колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази того, що фізична особа підприємець Кацалап С.Г. припинив свою підприємницьку діяльність.

І як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до норм чинного законодавства фізичні особи-підприємці можуть мати найманих працівників і здійснювати свою діяльність через них.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, що Відповідач, відповідно до п. 3.4 Договору від 01.01.2019, щомісячно подавав звіти третій особі про покази засобів обліку за розрахунковий місяць, навіть у випадку, якщо покази не змінювались.

Також, дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що за відповідачем обліковувалась електроустановка, яка знаходилась за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру (зона бульвару напроти "ЦУМ" біля дитячого майданчику), при цьому в матеріалах справи відсутні докази, що споживач, за наявності діючого договору постачання електричної енергії, повідомляв постачальника електричної енергії про припинення своєї діяльності на території, де знаходилась належна йому електроустановка та про припинення споживання електричної енергії у відповідності до п.13.6 Договору з Позивачем від 26.12.2018 та п.4.27 ПРРЕЕ, де передбачено, що у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Показники споживання електричної енергії, зазначені в рахунку-фактурі та в акті за листопад 2022 року, фактично спожито відповідачем у 2022 році, оскільки відповідач не звітував за спожиту електричну енергію кожного місяця.

Оператором подавались покази засобів обліку саме під час контрольних перевірок.

Відтак, посилання скаржника на кількість спожитої електроенергії та безпідставність заявленого боргу в рахунку саме за листопад 2022 року не знаходить свого підтвердження, інших доказів матеріали справи не містять, водночас скаржником не підтверджено та не заперечено споживання електричної енергії в інших обсягах, ніж ті, що підтверджені інформацією, отриманої від оператора.

Щодо нарахованих та пред`явлених до стягнення 3% річних та інфляційних.

Позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 2092,94 грн інфляційних за період з лютого 2023 року по червень 2023 року та 821,03 грн 3% річних за період з 21.01.2023 до 18.07.2023.

Перевіривши надані розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що такі нарахування відповідають вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склались між сторонами, арифметично обчислення здійснені вірно.

Підсумовуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 55 805,48 грн боргу, 821,03 грн 3% річних та 2092,94 грн інфляційних втрат.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кацалапа Сергія Григоровича на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.09.2023 у справі № 927/1027/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.09.2023 у справі № 927/1027/23 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу № 927/1027/23 повернути до Господарського суду Чернігівської області області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко