ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2024 р. м. Київ Справа № 911/3784/23

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства «Обухіврайтепломережа», м. Обухів Київської області

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Обухівське», м. Обухів Київської області

про стягнення 111 179,48 грн.

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - Комунальне підприємство «Обухіврайтепломережа», м. Обухів Київської області (далі за текстом КП «Обухіврайтепломережа») 15.12.2023 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом вих. 308-04 від 12.12.2023 до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Обухівське», м. Обухів Київської області (далі за текстом ПрАТ «Обухівське»), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №410 на постачання теплової енергії від 01.01.2010 в сумі 111 179,48 грн., з яких:

91 591,55 грн. - основний борг за спожиту теплову енергію за період березень-квітень 2020 року, листопад 2020 - квітень 2021 року;

19 587,93 грн. - пеня, нарахована за період 01.06.2023 - 01.12.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 01.01.2010 між КП «Обухіврайтепломережа» (теплопостачальна організація) та ПрАТ «Обухівське» (споживач) був укладений договір №410 на постачання теплової енергії, за умовами якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Протягом березеня-квітня 2020 року, листопада 2020 - квітня 2021 року позивач постачав теплову енергію до приміщення відповідача, яку відповідач оплатив частково, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість у розмірі 91 591,55 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача у судовому порядку із врахування нарахованої відповідно до п.8.10 договору пені.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3784/23 у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідача у строк 15 днів з дати отримання ухвали надати суду докази оплати за поставлену теплову енергію (платіжні документи та/або банківські виписки та/або довідку банківської установи по контрагенту) за Договором №410 на постачання теплової енергії від 01.01.2010 за актами надання послуг виставлених за спірні періоди березень-квітень 2020 року, листопад 2020 - квітень 2021 року (частина 2 ст. 74 ГПК України).

Вказану копію ухвали, відповідно до вимог процесуального закону, було надіслано відповідачу ПрАТ «Обухівське»:

1) засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням №450 на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 08701, Київська обл., м. Обухів, мікрорайон Яблуневий, буд. 26.

2) на електронну адресу, зазначену у позовній заяві - .

Як свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач копію ухвали від 19.12.2023 про відкриття провадження у справі отримав 25.01.2024. Гарантований статтею 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву сплив 10.02.2024.

02.01.2024 позивач разом із супровідним листом №322-04 від 27.12.2023 подав суду витребувані ухвалою від 19.12.2023 документи - додатки №1 від 01.01.2020 та від 01.01.2021 до Договору №410.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 14.02.2024 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов КП «Обухіврайтепломережа» до ПрАТ «Обухівське» про стягнення 111 179,48 грн., дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

01.01.2010 між КП «Обухіврайтепломережа» (теплопостачальна організація) та ПрАТ «Обухівське» (споживач) був укладений договір №410 на постачання теплової енергії (далі Договір), за умовами якого:

- теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п.1 Договору);

- теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору і максимальних теплових навантажень у вигляді гарячої води на такі потреби (максимальне навантаження): опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону 0,06559 Гкал/год (п.2.1 Договору);

- Додаток №1 поновлюється щорічно (п.2.2 Договору);

- споживач, що має прилади обліку, щомісячно до 28 числа подає теплопостачальній організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни передбачені в додатку 1 до договору (п.6.3 Договору);

- розрахунковим періодом є календарний місяць (п.7.3 Договору);

- всі розрахунки по даному договору провадяться на основі актів про відпуск теплової енергії та рахунків, що виписуються теплопостачальною організацією споживачу (п. 7.4 Договору);

- споживач за 10 днів до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації вартість зазначеної у договорі кількості теплової енергії, передбаченої розрахунковим періодом, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця (п.7.5 Договору);

- різниця між заявленою та фактичною спожитою енергією сплачується не пізніше 15-го числа, місяця, наступного за розрахунковим (п.7.7. Договору);

- за несвоєчасний розрахунок за теплову енергію споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення (п. 8.10 Договору);

- цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2010. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде заявлено однією із сторін (п. 11.1, 11.5 Договору).

Сторони погодили та підписали:

Додаток №1 від 01.01.2010 до Договору (обсяги постачання теплової енергії споживачу), відповідно до якого орієнтовна вартість теплової енергії, що постачається споживачу, за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладення договору становить в загальному розмірі 99 909,17 грн. Всього на рік постачається споживачу 137,0 Гкал.;

Схему теплотраси, що перебуває на балансі споживача, що є Додатком №2 від 01.01.2010 до Договору.

Довідку про будівлі та споруди ВАТ «Обухівське» від 01.01.2010, що є Додатком №3 до Договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.2.2 Договору Додаток №1 поновлюється щорічно.

Додатком №1 від 01.01.2020 сторони передбачили, що теплопостачальна організація постачає споживачу в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 теплову енергію в гарячій воді в межах 76,6 Гкал/рік, у тому числі

у І кварталі 45,8 Гкал (січень 17,5, лютий 16,4, березень 11,9),

у ІІ кварталі 3,5 Гкал (квітень 3,5, травень 0, червень 0),

у ІІІ кварталі 0,

у ІV кварталі 27,3 Гкал (жовтень 3,5, листопад 10,5, грудень 13,3)

Орієнтовна вартість теплової енергії за поточний рік становить 162 667,76 грн. (разом з ПДВ);

Додатком №1 від 01.01.2021 сторони передбачили, що у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 теплопостачальна компанія постачає споживачу теплову енергію в гарячій воді в межах 76,6 Гкал/рік,

у І кварталі 45,8 Гкал (січень 17,5, лютий 16,4, березень 11,9),

у ІІ кварталі 3,5 Гкал (квітень 3,5, травень 0, червень 0),

у ІІІ кварталі 0,

у ІV кварталі 27,3 Гкал (жовтень 3,5, листопад 10,5, грудень 13,3)

Орієнтовна вартість теплової енергії за поточний рік становить 162 667,76 грн. (разом з ПДВ);

Всі розрахунки по даному договору провадяться на основі актів про відпуск теплової енергії та рахунків, що виписуються теплопостачальною організацією споживачу (пункт 7.4 Договору).

До матеріалів справи позивач надав Акти надання послуг:

№410-220 від 31.03.2020 за березень 2020 року на суму 18 815,14 грн.;

№410-220 від 30.04.2020 за квітень 2020 року на суму 5 393,95 грн.;

№410-220 від 30.11.2020 за листопад 2020 року на суму 30 728,54 грн.;

№410-220 від 16.12.2020 за грудень 2020 року на суму 36 717,11 грн.;

№410-220 від 31.01.2021 за січень 2021 року на суму 29 687,99 грн.;

№410-220 від 28.02.2021 за лютий 2021 року на суму 34 381,15 грн.;

№410-321 від 31.03.2021 за березень 2021 року на суму 28 498,76 грн.;

№410-421 від 30.04.2021 за квітень 2021 року на суму 7 368,90 грн.

Відповідно до вказаних документів, загальна вартість поставленої теплової енергії за спірний період становить 191 591,54 грн.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги визначені статтею 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами договору (пункти 7.3, 7.5 та 7.7) споживач за 10 днів до початку розрахункового періоду (яким є календарний місяць) має сплатити вартість теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Різниця між заявленою та фактично спожитою енергією сплачується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Тобто договором передбачено авансування оплати із остаточним розрахунком за результатами фактичного споживання не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За таких обставин, суд встановив, що датою кінцевого розрахунку

за Актом надання послуг за березень 2020 року є 15.04.20, а з 16.04.20 настало прострочення.

за Актом надання послуг за квітень 2020 року є 15.05.20, а з 16.05.20 настало прострочення.

за Актом надання послуг за листопад 2020 року є 16.12.20, а з 17.12.20 настало прострочення.

за Актом надання послуг за грудень 2020 року є 15.01.21, а з 16.01.21 настало прострочення.

за Актом надання послуг за січень 2021 року є 15.02.21, а з 16.02.21 настало прострочення.

за Актом надання послуг за лютий 2021 року є 15.03.21, а з 16.03.21 настало прострочення.

за Актом надання послуг за березень 2021 року є 15.04.21, а з 16.04.21 настало прострочення.

за Актом надання послуг за квітень 2021 року є 17.05.21, а з 18.05.21 настало прострочення.

До матеріалів позовної заяви позивач надав Довідку про рівень розрахунків ПрАТ «Обухівське» за договором №410.

Як вбачається з наданої довідки, за період березень-квітень 2020 року, листопад 2020 - грудень 2021 року відповідач здійснив часткове погашення наявної заборгованості у лютому 2021 на суму 50 000,00 грн. та у грудні 2021 на суму 50 000,00 грн.

Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

ПрАТ «Обухівське» доказів оплати за надані послуги у розмірі більшому, ніж визнає та доводить суду позивач, суду не подав, у тому числі на вимогу пункту 4 ухвали суду від 19.12.2023 про відкриття провадження, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 91 591,55 грн. (191 591,55 грн. - 100 000,00 грн.), строк оплати якої настав, є обґрунтованою, доведеною належними письмовими доказами та підлягає задоволенню повністю.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач відповідно до п.8.10 Договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню, нараховану за період з 01.06.2023 по 01.12.2023 в сумі 19 587,93 грн. Щодо вказаних вимог суд зазначає таке.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.10 Договору встановлено, що за несвоєчасний розрахунок за теплову енергію споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Інше договором не встановлено. Суд звертає увагу, що визначення у п. 8.10 Договору «за кожен день прострочення» є порядком нарахування пені, а не строком її нарахування в розумінні ч.1 статті 251 та ч.1 статті 252 ЦК України.

Відтак, пеня має розраховуватися з дати, наступної за останнім днем строку оплати та до переддня фактичної оплати, або до відповідної дати через шість місяців після спливу строку оплати.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення пені за період, визначений позивачем (01.06.2023-01.12.2023), є необґрунтованою та такою, що суперечить положенням чинного законодавства, позаяк за останнім Актом надання послуг №410-421 від 30.04.2021, який мав бути оплачений до 17.05.2021, період нарахування пені становить з 16.05.2021 по 16.11.2021.

Відтак, суд встановив, що позивач заявив до стягнення пеню, нарахувавши її за неналежний період.

Суд при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог (частина 2 ст. 237 ГПК України) та розраховувати пеню за період, який позивачем не заявлений, відтак вимогу про стягнення з відповідача пені за період 01.06.2023-01.12.2023 у розмірі 19587,93 грн. залишає без задоволення.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов КП «Обухіврайтепломережа» частково та ухвалює рішення про стягнення з ПрАТ «Обухівське» 91 591,55 грн. основного боргу.

У зв`язку з тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, який не здійснював оплату за спожиту теплову енергію вчасно та у повному обсязі, що призвело до необхідності позивачу звертатися до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у мінімальному встановленому законом розмірі 2 684,00 грн. повністю.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Обухіврайтепломережа» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Обухівське» (08701, Київська обл., м. Обухів, мікрорайон Яблуневий, буд. 26, ідентифікаційний код 00857284)

на користь Комунального підприємства «Обухіврайтепломережа» (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Володимира Чаплінського, буд. 3, ідентифікаційний код 32724676)

91 591,55 грн. (дев`яносто одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня п`ятдесят п`ять копійок) основного боргу,

2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх