РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2024Справа № 910/17034/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп"

до Державної установи "Інститут охорони ґрунтів України"

про стягнення 205455,41 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державної установи "Інститут охорони ґрунтів України" про стягнення 205455,41 грн.

Позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 07-07/12/2021 від 07.12.2021.

Ухвалою суду від 13.11.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк на подання відзиву.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом до електронного кабінету відповідача.

Згідно повідомлення про доставку електронного листа ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.11.2023 була отримана відповідачем 13.11.2023.

З урахуванням 15 денного строку з дня отримання ухвали суду від 13.11.2023 встановленого судом для подання відзиву, відповідач мав подати відзив до 28.11.2023 включно.

31.01.2024 до канцелярії суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (зданий до пересилання 25.01.2024).

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідачем не вказано причини пропуску подання відзиву, як і не заявлено клопотання про поновлення відповідного строку.

Оскільки, відповідач пропустив, встановлений судом строк на подання відзиву, не вказав причини такого пропуску та не заявив клопотання про поновлення йому строку на подання відзиву, суд залишає відзив відповідача без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов у встановлений судом строк, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (постачальник) та Державною установою "Інститут охорони ґрунтів України" (споживач) було укладено Договір № 07-07/12/2021 про постачання електричної енергії, відповідно до п. 1.1 якого цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Згідно п. 2.1-2.4 договору, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу товар - електричну енергію за кодом ДК 021-2015:0931000-5 "Електрична енергія", КЕКВ 2273, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість товару у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримати послугу з розподілу електричної енергії. Плановий обсяг продажу електричної енергії за договором становить 116100 кВт*год. Період постачання з 01 грудня по 31 грудня 2021.

Обсяг переданої (спожитої) електричної енергії за розрахунковий період (п. 5.9 договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності на підставі даних лічильників. Визначення фактичного обсягу поставленої (спожитої) електроенергії між сторонами здійснюється в наступному порядку: за підсумками розрахункового періоду споживач до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленої електричної енергії споживачу за розрахунковий період, що складений між ОСР та споживачем. На підстав отриманих від споживача даних та/або даних ОСР постачальник протягом 3 робочих днів готує два примірника акта приймання-передачі електричної енергії за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом 5 днів з дати одержання акта приймання-передачі електроенергії зобов`язується повернути постачальнику 1 примірник оригіналу акта приймання-передачі електроенергії, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обгрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі електроенергії. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акта приймання-передачі електроенергії, або не надання письмової обгрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних ОСР (п. 3.3, пп. 3.5.1-3.5.5 п. 3.5 договору).

Згідно п. 5.1, 5.2, 5.4-5.6 договору, розрахунки за поставлену споживачеві електроенергію здійснюються за цінами, що встановлюються за підсумками проведеної процедури закупівлі, передбаченої Законом. Ціна електроенергії становить 4,08 грн за 1 кВт*год, з урахуванням вартості передачі такої електроенергії до точки розподілу, крім того ПДВ 0,82 грн, всього з ПДВ - 4,90 грн. Ціна електроенергії має зазначатись постачальником у рахунку про оплату електричної енергії та актах приймання-передачі електроенергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Місячна вартість електричної енергії визначається як добуток ціни та загального обсягу фактично поставленої (спожитої) електроенергії, визначеного згідно з розділом 3 цього договору. Загальна сума договору складається із місячних сум вартості електроенергії, поставленої споживачеві за цим договором, але в будь-якому випадку не може перевищувати суму, яка визначена за підсумками тендерної процедури. Загальна сума договору на момент укладення становить 568890,00 грн з ПДВ.

Пунктами 5.8, 5.9.2 договору передбачено, що розрахунковий період за договором становить 1 календарний місяць. Оплата вартості фактично спожитої електроенергії здійснюється споживачем протягом 10 робочих днів з дня підписання сторонами акта приймання-передачі.

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами договору (п. 6.4.1 договору).

Згідно п. 12.1 договору, він набуває чинності з 01 грудня і діє до 31 грудня 2021, а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

До матеріалів справи долучено технічне завдання (додаток № 2 до договору № 07-07/12/2021, в якому вказано потреби в електричній енергії відповідача окремо по його філіям, які загалом складають 163300 кВт*год.

Відповідачем було сплачено позивачу грошові кошти за договором № 07-07/12/2021 від 07.12.2021 загальною сумою 568889,53 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями: № 712 від 30.12.2021 на суму 300000,00 грн, та № 713 від 30.12.2021 на суму 268889,53 грн.

Отже відповідачем у повному обсязі було сплачено кошти, обумовлені договором між сторонами.

В підтвердження обставин поставки відповідачу електроенергії за договором № 07-07/12/2021 від 07.12.2021, до матеріалів справи долучено відповідні акти: акт № 2 приймання-передачі електричної енергії від 31.12.2021 на постачання 116100 кВт*год електроенергії на загальну суму 568889,53 грн; корегуючий акт № 5 від 31.12.2021 до акту приймання-передачі електричної енергії № 22 від 31.12.2021 на постачання загалом електричної енергії у кількості: -116100 кВт*год електроенергії на загальну суму -568889,53 грн, 146971 кВт*год вартістю 720157,31 грн, загалом 30871 кВт*год вартістю 151267,78 грн. Долучені до матеріалів справи акти підписані та скріплені печаткою позивача, з боку відповідача підпис відсутній. До матеріалів справи долучено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 111 та опис вкладення в цінний лист, якими підтверджується отримання відповідачем 10.06.2022 від позивача зазначених вище актів.

Крім того, обсяги фактично спожитої відповідачем електричної енергії у грудні 2021 року загальним обсягом 146971 кВт*год підтверджуються долученими до матеріалів справи листами операторів систем розподілу (ОСР): № 06.35-4779 від 16.03.2023, № 41/41-2040 від 06.03.2023, № 52998/1001 від 25.10.2023, № 154-25/7071 від 25.08.2023, № 39-33/22 від 20.03.2023, № 08/100/3833 від 08.03.2023, № 1150/05/07 від 09.03.2023, № 151-07/1726 від 13.03.2023, № 01.01/01-22-1250 від 08.03.2023, № 21/173 від 13.03.2023, № 04.33/8627 від 23.03.2023, № 50015285/24 від 14.03.2023, № 20-21/6104 від 11.08.2023, № 85/4647 від 15.03.2023, № 1671/33 від 14.03.2023, № 15-37/1227 від 10.03.2023, № 01-002820 від 04.08.2023, № 4/12-3610-03.11/23 від 10.03.2023, № 1299/03-01-01/2023 від 07.03.2023, № 6-02/1023 від 08.03.2023, № 43.1/2260/01-14 від 14.03.2023, № 1/04/5720 від 23.02.2023.

Отже, матеріалами справи підтверджено споживання відповідачем електроенергії у кількості 146971 кВт*год на загальну суму 720157,31 грн, які були частково оплачені відповідачем у кількості 116100 кВт*год електроенергії на загальну суму 568889,53 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема договір про постачання електричної енергії споживачу.

Частинами першою та другою статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

За приписом пункту 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ) постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до Законів України "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та "Про ринок електричної енергії" Товариство з обмеженою відповідальністю "Енержі Трейд Груп" (позивач) є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з постановою НКРЕКП №1409 від 13.11.2018.

Спір у даній справі виник у зв`язку із не дотриманням відповідачем встановленого у Договорі порядку розрахунків за електроенергію, спожиту в період чинності Договору, а саме в грудні 2021 року.

Згідно з п. 4.7 ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

За змістом пунктів 4.8 ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

За приписами частин першої та другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З п. 5.9.2 договору вбачається, що оплата вартості фактично спожитої електроенергії здійснюється споживачем протягом 10 робочих днів з дня підписання сторонами акта приймання-передачі.

До матеріалів справи долучено акти № 2 приймання-передачі електричної енергії від 31.12.2021 на постачання 116100 кВт*год електроенергії на загальну суму 568889,53 грн; корегуючий акт № 5 від 31.12.2021 до акту приймання-передачі електричної енергії № 22 від 31.12.2021 на постачання загалом електричної енергії у кількості: -116100 кВт*год електроенергії на загальну суму -568889,53 грн, 146971 кВт*год вартістю 720157,31 грн, загалом 30871 кВт*год вартістю 151267,78 грн. Зазначені акти не підписані з боку відповідача.

Згідно п. 3.5.5 договору, у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акта приймання-передачі електроенергії, або не надання письмової обгрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних ОСР.

Суд відзначає, що відповідач оплатив у повному обсязі суму у розмірі 568890,00 грн, яка передбачена умовами договору. Натомість різниця у фактичному споживанні та обумовленому сторонами споживанні становить 151267,78 грн, які не були оплачені відповідачем.

Суд наголошує на обов`язку позивача виставляти відповідачу рахунок на оплату спожитої електричної енергії (п. 6.2.2 договору).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 111 та опис вкладення в цінний лист, рахунок на оплату, акт та корегуючий акт були отримані відповідачем лише 10.06.2022. Інших доказів направлення відповідачу рахунку на оплату та актів суду надано не було. Тобто відповідач був повідомлений про різницю між вартістю обумовлених обсягів споживання електричної енергії та вартістю фактично спожитої електричної енергії лише 10.06.2022.

Умовами договору передбачено строки оплати вартості електричної енергії залежно від дати підписання акту приймання-передачі (п. 5.9.2 договору). Відповідний акт хоч і не був підписаний сторонами, проте вартість електричної енергії, зазначена саме в акті приймання-передачі була оплачена відповідачем своєчасно у повному обсязі. Натомість, не оплаченою, лишилась електрична енергія вартість якої вказана у корегуючому акті, складання якого і форма якого не обумовлені умовами договору. Відповідно відповідач вважається обізнаним про наявність неоплаченої вартості спожитої електричної енергії саме з 10.06.2022 - дати отримання ним акту приймання-передачі та коригую чого акту, та рахунку.

Відповідач не заперечив обставин щодо наявності у нього боргу у розмірі 151267,78 грн за спожиту електричну енергію.

З огляду на вище зазначене, суд вважає, що обов`язок оплатити вартість спожитої електричної енергії на суму 151267,78 грн виник у відповідача після отримання ним рахунку, акту та корегуючого акту з зазначенням вартості, необхідної до сплати (з 11.06.2022, після отримання 10.06.2022 первинних документів (враховуючи приписи ст. 253 ЦК України щодо початку перебігу строку)).

З вищезазначеного вбачається, що відповідач оплатив спожиту ним електричну енергію у сумі 568889,53 грн з 720157,31 грн, в зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем з 12.06.2022 становить 151267,78 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів погашення грошових зобов`язань за Договором матеріали справи не містять.

Відтак, оскільки невиконання грошового зобов`язання відповідачем за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу у повному обсязі відповідач не надав, суд встановив наявність у нього перед позивачем заборгованості в загальному розмірі 151267,78 грн, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 8180,89 грн суми 3% річних за період з 11.01.2022 по 30.10.2023 та 46006,74 грн суми інфляційних втрат за період з січня 2022 по вересень 2023.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як уже було зазначено вище, прострочення відповідача настало з 12.06.2022, а отже, позивачем невірно було визначено період нарахування втрат від інфляції та 3% річних. Згідно перерахунку суду з відповідача підлягають стягненню 3% річних за період з 12.06.2022 по 30.10.2023 у сумі 6291,08 грн та втрати від інфляції за період з червня 2022 по вересень 2023 у розмірі 21961,95 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, про наслідки був повідомлений належним чином ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову в частині.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної установи "Інститут охорони ґрунтів України" (03190, м. Київ, провулок Бабушкіна, буд. 3, ідентифікаційний код 25835792) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (01010, м. Київ, вулиця І.Мазепи, буд. 6, ідентифікаційний код 36716332) суму боргу в розмірі 151267 (сто п`ятдесят одну тисячу двісті шістдесят сім) грн 78 коп., суму 3% річних в розмірі 6291 (шість тисяч двісті дев`яносто одну) грн 08 коп., суму втрат від інфляції в розмірі 21961 (двадцять одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну) грн 95 коп. та суму судового збору в розмірі 2692 (дві тисячі шістсот дев`яносто дві) грн 81 коп.

3. В частині позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 1889,81 грн та втрат від інфляції у розмірі 24044,79 грн - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко