ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" лютого 2024 р. Черкаси справа №925/145/24

Суддя Господарського суду Черкаської області Кучеренко О.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОКЛІНЕР» (вулиця Шевченка, 12, місто Умань, Черкаська область, 20308, ідентифікаційний код 39153528) про видачу судового наказу за грошовими вимогами до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів №-тпв від 01.10.2015 у сумі 5712,73 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОКЛІНЕР» звернулося у Господарський суд Черкаської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів №-тпв від 01.10.2015 у сумі 5712,73 грн . У своїй заяві про видачу судового наказу заявник також просить суд стягнути з боржника на свою користь судовий збір у сумі 302,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

06.02.2023 Господарським судом Черкаської області було видано судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОКЛІНЕР» про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів №-тпв від 01.10.2015 у сумі 5712,73 грн та судових витрат у розмірі 302,80 грн.

Розглянувши заяву в частині стягнення з боржника витрат на правничу допомогу у сумі 1000,00 грн, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II «Наказне провадження».

Відповідно до частин 1-3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, який укладений у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом (стаття 154 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз наведених приписів процесуального законодавства, свідчить, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер. Заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право і сам факт подання заяви боржником є достатньою підставою для скасування судового наказу, так як закон не зобов`язує суд на цій стадії перевіряти обґрунтованість заперечень боржника. Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Отже, розгляд заяви про видачу судового наказу в порядку наказного провадження не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність безспірність заявлених вимог. Крім того, приписам розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України не передбачено розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви.

У статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, які у цьому випадку не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження можуть бути враховані та розподілені лише за результатами розгляду даного спору у порядку позовного провадження.

За таких обставин та враховуючи, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено розподілу судових витрат за результатами розгляду заяви про стягнення у порядку наказного провадження, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення витрат на правову допомогу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 152, 153, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКОКЛІНЕР» (вулиця Шевченка, 12, місто Умань, Черкаська область, 20308, ідентифікаційний код 39153528) ) у видачі судового наказу у частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрат на правову допомогу у сумі 1000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і протягом десяти днів може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко