РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024Справа № 910/17196/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Газ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Танос Текнолоджи"

про стягнення 8 137 424,66 грн.

Суддя Борисенко І. І.

Секретар судового засідання Шилін Є. О.

представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Газ" (далі - ТОВ "Захід Газ", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Танос Текнолоджи" (далі - ТОВ "Танос Текнолоджи", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 8 137 424,66 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про надання безпроцентної позики № 11/04-2022 від 06.04.2022 в частині своєчасного та повного повернення наданих коштів, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

У позові ТОВ "Захід Газ" просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 8 000 000,00 грн., 3 % річних у сумі 137 424,66 грн., що разом становить 8 137 424,66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Вказана ухвала була відправлена 30.11.2023 в електронний кабінет відповідача та того ж дня останньому доставлена.

Також Ухвали Господарського суду міста Києва від 27.11.2023, від 26.12.2023, від 16.01.2024 були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 27), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, поштовий конверт № 749 було повернуто суду 05.01.2024, конверт 808 було повернуто суду 22.01.2024 з відміткою пошти: "ТОВ не знаходиться".

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом/

У визначений законом строк відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позов не надав.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч.2 ст 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 підготовче провадження у справі було закрите, призначений розгляд справи по суті.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав та обґрунтував заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи до суду не подав.

За наслідком дослідження матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 06 лютого 2024 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2022 між ТОВ "Захід Газ" (позикодавець) та ТОВ "Танос Текнолоджи" (позичальник) був укладений договір про надання безпроцентної позики № 11/04-2022 (далі - договір позики), відповідно до умов якого позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством, зобов`язується надати позичальнику безпроцентну позику, а останній зобов`язується прийняти позику, і повернути її позикодавцеві у визначений цим договором строк.

Відповідно до п. 2.1 договору позикою за цим договором є сума коштів у розмірі 20 000 000,00 грн.

Безпроцентна позика надається позичальнику на безоплатній основі (плата за користування грошовими коштами не стягується) (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору позикодавець зобов`язується надати безпроцентну позику позичальникові у розмірі та формі визначеній цим договором протягом 20 банківських днів з дня укладання цього договору.

Строк використання позики встановлюється до 05.04.2023 (п. 2.5 договору). В останній день строку, визначеного в п. 2.5 цього договору, позичальник зобов`язується повернути позику позикодавцеві у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позикодавця (п. 2.6, 2.7 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання зобов`язань позичальника (п. 4.1).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору ТОВ "Захід Газ" надало відповідачу безпроцентну позику у сумі 8 000 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 11 від 21.04.2022.

Однак, відповідач свої зобов`язання щодо повернення суми наданої допомоги у строки, передбачені договором, не виконав та кошти позивачу не повернув.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частиною 1 ст. 202 ГК України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів повернення суми фінансової допомоги відповідач суду не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 8 000 000,00 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просив стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 137 424,66 грн. за прострочене зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

За результатами здійсненої судом перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення 3% річних судом встановлено, що їх розмір відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства і є арифметично вірним, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 137 424,66 грн.- 3% річних за період з 06.04.2023 по 31.10.2023, підлягає задоволенню в заявленій Позивачем сумі.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, доводи Позивача, викладені у його позовній заяві підтверджені належними та допустимими доказами, а Відповідачем не надано доказів на спростування доводів і тверджень позивача чи сплати наявної суми боргу.

За таких обставин позов ТОВ "Захід Газ" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-237 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Газ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Танос Текнолоджи" про стягнення 8 137 424,66 грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Танос Текнолоджи" (01054, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 27, ідентифікаційний код 43885773) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Газ" (79057, Львівська область, місто Львів, вулиця Антоновича, будинок 102в, ідентифікаційний код 37362780) основний борг у сумі 8 000 000 (вісім мільйонів) грн. 00 коп., 3 % річних у сумі 137 424 (сто тридцять сім тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 66 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 122 061 (сто двадцять дві тисячі шістдесят одна) грн. 37 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14 лютого 2024

Суддя Борисенко І. І.