Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1107/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад-Транс Компані",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Галич-ІФ",

про стягнення боргу за надані послуги з перевезення товару в сумі 63 000,00 грн.

установив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Влад-Транс Компані" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Галич-ІФ" (далі - відповідач) про стягнення боргу за надані послуги з перевезення товару в сумі 63 000,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо здійснення повної оплати на підставі Міжнародних товарно-транспортних накладних від 16.08.2022 та рахунків-інвойс №АГ00-001 та №АГ00-002 від 15.08.2022, рахунків-фактур №СФ0000001 та СФ0000002 від 02.09.2022, внаслідок чого у відповідача утворився борг у сумі 63 000,00 грн.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 11.12.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та ухвалив здійснювати розгляд справи відповідно до приписів ст.252 ГПК України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та встановив сторонам строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням. Вказаною ухвалою надано відповідачу строк подачі суду (протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня вручення цієї ухвали) відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду).

Копії вказаної вище ухвали судом направлено сторонам по справі, про факт отримання якої свідчать долучені до матеріалів справи Довідка про доставку електронного листа від 13.12.2023 (доказ отримання процесуального документа позивачем по справі) та поштове повідомлення (судова повістка) №777 (доказ отримання процесуального документа відповідачем по справі).

Відповідач відзив на позов не подав.

З урахуванням ч. 2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем по справі відзиву на позов, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи

Як вбачається із ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Влад-Транс Компані" (перевізник/позивач) та товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Галич-ІФ" (відпрвавник/відповідач) підписано Міжнародні товарно-транспортні накладні на перевезення товару (пшениці) від 16.08.2022. Перевезення здійснюється за маршрутом: м. Галич Івано-Франківського району (Україна)-Люблін (Польща); на перевезення надані транспортні засоби НОМЕР_1 /НОМЕР_3 та НОМЕР_2 /НОМЕР_4.

Вказані Міжнародні товарно-транспортні накладні та рахунки-інвойс №АГ00-001 та №АГ00-002 від 15.08.2022 підписані сторонами та скріплені печатками.

02.09.2022 позивачем виставлено до оплати рахунки-фактури №СФ0000001 та СФ00000002 від 02.09.2022 врозмірі 91 500,00 грн. кожен. Загальна сума по двох рахунках складає 183 000,00 грн.

На виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за надані послуги відповідач розрахувався частково, зокрема на загальну суму 120 000,00 грн, зокрема;

- 08.09.2022 здійснено часткову оплату за вказані вище послуги, зокрема 60 000,00 грн по рахунку №СФ0000001;

- 19.09.2022 здійснено часткову оплату за вказані вище послуги, зокрема 60 000,00 грн по рахунку №СФ0000002.

Решта заборгованості на суму 63 000,00 грн. залишилась не погашеною.

Вказана обставина зумовила позивача звернутись із позовом до суду.

За наведеного, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частинами 1, 3 статті 181 Господарського Кодексу України визначено, що допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У відповідності до частини 1 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Частиною 3 ст. 909 Цивільного кодексу України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Таким чином, з наведеного вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини з перевезення вантажу, що в сукупності підтверджується підписанням (належним чином оформленнням) Міжнародних товарно-транспортних накладних від 16.08.2022 та рахунками-інвойс №АГ00-001 та №АГ00-002 від 15.08.2022, копії яких долучені до матеріалів справи.

Факт надання позивачем послуг з перевезення підтверджується саме вказаними вище документами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач взятих на себе договірних зобов`язань щодо оплати за надані позивачем послуги перевезення не здійснив в повному обсязі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення боргу в сумі 63 000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За наведених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Згідно з приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову судовий збір в сумі 2 684 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 86, 123, 129, 191, 231, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад-Транс Компані" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Галич-ІФ" про стягнення боргу за надані послуги з перевезення товару в сумі 63 000,00 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Галич-ІФ" (майдан Різдва, буд. 11, офіс 28, м. Галич, Івано-Франківська область,77101, код 41838260) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад-Транс Компані" (вул. Мельника, буд.10, корп.5, приміщення 174, м. Івано-Франківськ, 76018, 44737446) 63 000,00 грн. (шістдесят три тисячі гривень) - боргу за надані послуги з перевезення товару та 2 684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Фанда