ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1100/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Сегін І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті

вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03135

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Агро 1111"

вул. Винниченка, 38, м. Снятин,

Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., 78301

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 3 077,95 грн.

За участю:

від позивача: Крайник О. В.

ВСТАНОВИВ:

Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Агро 1111" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 3 077,95 грн. Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", ст. 48, 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак направив суду клопотання про зупинення провадження у справі б/н від 08.02.2024 (вх. № 1090/24 від 08.02.2024) до прийняття Івано-Франківським окружним адміністративним судом рішення у справі № 300/3072/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Агро 1111" до Західного Міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови № 314228 від 26.10.2021.

В судовому засіданні представник позивача щодо зупинення провадження у справі заперечила та звернула увагу суду на те, що адміністративно-господарський штраф та плата за проїзд є різними за своєю правовою природою, оскільки адміністративно-господарський штраф застосовано до відповідача за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в той час як плата за проїзд великоваговим транспортним засобом не є штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Водночас, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд відмовляє у його задоволенні з огляду на те, що постановою № 314228 від 26.10.2021, яка оскаржується в Івано-Франківському окружному адміністративному суді, застосовано адміністративно-господарський штраф за вчинення правопорушення за перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а підставою для звернення з даним позовом є несплата відповідачем 3 077,95 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом. Отже, скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу не скасовує плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Пунктом 1 частини 1 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Статтею 251 Господарського процесуального кодексу України визначено особливості подання заяв по суті у спрощеному позовному провадженні, зокрема частиною 1 цієї статті вказано, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Станом на 08.02.2024 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні норми містяться в частині 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги: - приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку; - норми частин 1 та 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника; - належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, явка якого не визнавалась судом обов`язковою; - наявність у суду всіх необхідних матеріалів (доказів) для вирішення спору по суті - спір вирішується у відсутності представника відповідача за наявними матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Фактичні обставини справи вказують на те, посадовою особою Укртрансбезпеки, а саме головним спеціалістом Іванюком С. В. 02.09.2021 на підставі направлення на рейдову перевірку № 013725 від 30.08.2021 на а/д Н-10 "Стрий-Чернівці", с. Чукалівка, 106 км, проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки DAF реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Працівником Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у результаті якого було виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме фактичне навантаженій на одиничну вісь складало 12,5 т при допустимих 11 т.

За результатами перевірки було складено довідку № 0009379 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02.09.2021; акт № 0011481 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.09.2021; акт № 301209 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.09.2021, яким зафіксоване порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" перевищення вантажу згідно ТТН № 0011787 від 02.09.2021 без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Дім Агро 1111" нараховано 3 077,95 грн (курс НБУ станом на 02.09.2021 за 1 євро = 31,9323), про що складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 98 від 02.09.2021.

Нараховану плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, до цього часу не відшкодовано. Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Предметом судового розгляду є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 3 077,95 грн.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладено на перевізників.

За змістом частин 1 та 4 статті 48 Закону "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі - Порядок № 879).

Пунктом 3 Порядку встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Згідно з п. 22.1 Правил дорожнього руху, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначаються окремими актами законодавства.

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до положень пункту 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

При цьому, пунктом 31 Порядку № 879 врегульовано, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно пункту 31-1 Порядку № 879 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортною засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник мав намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Матеріалами справи підтверджено, що транспортний засіб марки DAF реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Дім Агро 1111" та використовувався для здійснення перевезень.

Отже, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

На підставі викладеного, Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Дім Агро 1111" здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд в сумі 96,39 євро, що еквівалентно 3 077,95 грн.

Відповідно до пунктів 26 та 27 Порядку № 879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до Державного бюджету. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Пунктом 31-1 Порядку № 879 передбачено, що перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Окрім того, Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки скеровувався лист-повідомлення № 73415/2524-21 від 07.09.2021 про необхідність внесення плати за проїзд автомобільними дорогами великоваговим транспортним засобом DAF реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 автомобільними дорогами загального користування у розмірі 96,39 євро.

Однак, відповідач у визначений п. 31-1 Порядку № 879 габаритно-вагового контролю строк, плату за проїзд автомобільними дорогами великоваговим транспортним засобом не здійснив.

Пунктами 37, 41 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Доказів оскарження відповідачем дій посадових осіб Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо проведення габаритно-вагового контролю та складання розрахункової саме плати за проїзд суду не подано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при проведенні габаритно-вагового контролю транспортного засобу працівник Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки діяв на підставі та у спосіб, встановлені чинним законодавством, а також з дотриманням його вимог.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідач факт перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який належить йому на праві власності не спростував, нараховану плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 077,95 грн плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом до суду позивачем згідно платіжної інструкції № 4361 від 22.11.2023 сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 грн.

За правилами, встановленими п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову в повному обсязі, враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 13, 86, 123, 129, 165, 178, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Агро 1111" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 3 077,95 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Агро 1111" (вул. Винниченка, 38, м. Снятин, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., 78301; ідентифікаційний код 44164936) на користь Державного бюджету України (одержувач: ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./22160100, , Казначейство України, р/р UA0009612, призначення платежу: плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні) 3 077,95 грн плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім Агро 1111" (вул. Винниченка, 38, м. Снятин, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., 78301; ідентифікаційний код 44164936) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 39816845; р/р UA0092021, Державна казначейська служба України у місті Києві) 2 684,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.02.2024.

Суддя С. М. Кобецька