ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2024 р. Справа №914/1622/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів І.Б. Малех

Б.Д. Плотніцького,

секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за № 60-02/1971 від 13.12.2023 (вх. № 01-05/3825/23 від 15.12.2023)

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.11.2023 (м. Львів, суддя З.В. Горецька)

у справі № 914/1622/23

за позовом: фізичної особи-підприємця Тарнавської Наталії Ярославівни, м. Червоноград Львівської області

до відповідача: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

про визнання недійсним та скасування рішення.

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: Оленюк С.Л.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Фізичної особи підприємця Тарнавської Наталії Ярославівни до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення.

Ухвалою від 16.10.2023 закрито провадження по справі та призначено судове засідання для вирішення питання відшкодування витрат на правову допомогу.

В подальшому, 08.11.2023 до місцевого господарського суду надійшла заява щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 13.11.2023 заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Фізичної особи-підприємця Тарнавської Наталії Ярославівни 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Суд першої інстанції при ухвалені вказаного рішення, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи дійшов висновку, що до стягнення з позивача підлягають 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Не погодившись з даним рішенням суду Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України подало апеляційну скаргу № 60-02/1971 від 13.12.2023 (вх. № 01-05/3825/23 від 15.12.2023), в якій просить скасувати рішення додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.11.2023 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заява позивача була подана поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, апелянт вказує, що судові витрати є неспівмірними з складністю справи № 914/1622/23, оскільки, підготовка цієї справи до розгляду в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію Відділення, нормативно - правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося.

У судове засідання 31.01.2024 позивач не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У судове засідання 31.01.2024 з`явився представник відповідача, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає за доцільне зазначити наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Підпункт (в) пункту 4 частини першої статті 282 ГПК України передбачає зазначення у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 123 ГПК України).

За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною восьмою статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 221 ГПК України).

Ухвалою від 16.10.2023 закрито провадження по справі та призначено на 30.10.2023 судове засідання для вирішення питання відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до частини п`ятої статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалу суду від 16.10.2023 надіслано 23.10.2023 на електронну адресу позивача, яку він зазначав в позовній заяві.

Позивач 08.11.2023 надав суду докази на підтвердження понесених судових витрат, тобто з пропуском строку визначеного у статті 129 ГПК України.

Частиною першою статті 119 ГПК України унормовано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивачка у поданій заяві зазначає, що ухвалу суду про закриття провадження по справі отримала 02.11.2023 та в межах встановленого п`ятиденного строку подала докази понесення витрат на правову допомогу.

Однак, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22) сформульовано висновок про те, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то потрібно припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому потрібно виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Відтак, колегія суддів критично оцінює доводи позивача про те, що оскаржуване рішення отримав тільки 02.11.2023.

Суд першої інстанції при постановлені оскаржуваного рішення не дослідив таких обставин справи, не надав їм оцінки, не поновив строк для подання таких доказів, що є підставою для його скасування та прийняття нового, яким в задоволені клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення не відповідає таким критеріям. Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви позивача без ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін, при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення у вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване додаткове рішення скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за № 60-02/1971 від 13.12.2023 (вх. № 01-05/3825/23 від 15.12.2023) - задовольнити.

2. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.11.2023 у справі № 914/1622/23 - скасувати. Прийняти нове додаткове рішення, яким:

В задоволенні клопотання фізичної особи підприємця Тарнавської Наталії Ярославівни про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 09.02.2024.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя І.Б. Малех

Суддя Б.Д. Плотніцький