ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" січня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3519/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Арнаутова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Приватного підприємства "Нові Технології" (30602, Хмельницька обл., смт. Теофіполь, вул. Шевченка, будинок 67, корпус Є)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкан Плюс" (68723, Одеська обл., Болградський район, с. Калчева, вул. Центральна, буд. 81)

про стягнення 2 095 321,46 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Браніцький О.М. ордер АІ №1437383 від 06.08.2023

від відповідача: Лобанов Р.М. ордер ВН №1290788 від 09.10.2023

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Приватне підприємство "Нові Технології" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкан Плюс", в якій просить суд стягнути з відповідача 2 095 321,46 грн, з яких сума основної заборгованості становить 1 810 958,62 грн, сума 3 % річних становить 56 132,44 грн, сума пені становить 228 230,40 грн, а також просить суд стягнути з відповідача судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 21.08.2023 відкрито провадження у справі №916/3519/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Протокольною ухвалою від 20.09.2023 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів.

09.10.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.52-53), при поданні якого останнім було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву, обґрунтоване тим, що отримання правової допомоги було ускладнено, а договір про надання такої допомоги був укладений лише 2.10.2023.

10.10.2023 позивачем подано до суду заперечення на заяву про поновлення строку на подання відзиву.

Протокольною ухвалою від 25.10.2023 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 20.11.2023 о 15:15. Крім того, протокольною ухвалою від 25.10.2023 судом також було поновлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 20.11.2023 представником позивача було заявлено клопотання в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України.

23.11.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкан Плюс" надійшла зустрічна позовна заява, в якій останній просить суд визнати недійсним договір про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур від 17.06.2022 №17/06-2022.

У прохальній частині зустрічної позовної заяви товариством також заявлено клопотання про поновлення строку звернення із зустрічною позовною заявою, обґрунтоване тим, що у позивача за зустрічним позовом не було можливості раніше подати до суду зустрічний позов, оскільки у зв`язку із військовою агресією, в тому числі на території Одеської області, отримання завчасно правової допомоги було ускладнене.

Ухвалою від 27.11.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання ТОВ "Балкан Плюс" про поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви та повернув зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкан Плюс", подану у справі №916/3519/23, та додані до неї документи заявнику.

03.01.2024 відповідачем подано до суду заяву про відкладення розгляду справи та витребування доказів, одночасно з яким відповідачем також подано нові докази для залучення їх до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.01.2024 суд зауважив, що у заяві відповідача відсутні належні докази обґрунтування неможливості подання доказів у строк, встановлений законом, з причин, що не залежали від відповідача, у зв`язку з чим докази до розгляду судом не приймається у відповідності до ч.8 ст.80 ГПК України.

Крім того суд протокольною ухвалою поновив строк на звернення з клопотанням про витребування доказів, водночас, відмовив у задоволенні такого клопотання, з урахуванням неприйняття розписки як доказу, відсутності як фактичних, так і юридичних підстав для витребування такого документа, як заяви свідка, з огляду на розподіл законодавцем обов`язку доведення обставин, на які посилаються сторони.

Представник позивача у судовому засіданні 29.01.2024 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Приватного підприємства "Нові Технології".

17.06.2022 між сторонами укладено договір про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур № 17/06-2022, відповідно до якого вартість наданих послуг виконавцем обраховується в доларах США.

30.06.2022 сторонами було підписано Акт прийому-передачі виконаних робіт №1 де зафіксовано надання ПП "Нові технології" послуг по збиранню зернових культур на загальну суму 51 018,00 доларів США. У Акті також визначено, що витрачено пального на суму 1 495, 77 доларів США. Відтак до оплати сторонами зафіксовано суму у розмірі 49522, 23 доларів США.

Строк виконання зобов`язання з оплати послуг настав 30.07.2022, натомість виставлений позивачем рахунок на оплату суми у розмірі 1 448 761,15 грн відповідачем не оплачено.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 524, 533, 901 ЦК України.

3% річних позивачем нараховано на суму заборгованості у валюті з урахуванням позиції ВП ВС, наведеної у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц.

Пеня відповідачу нарахована на підставі положень ст. 549 ЦК України, ст. 343 ГК України та положень договору.

Вимоги заявлені в національній валюті з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.06.2017 у справі №910/2031/16.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкан Плюс".

Умовами договору встановлено строк виконання зобов`язання з оплати наданих послуг по збиранню врожаю 30-ти денний термін з моменту підписання акту виконаних робіт.

Наданий позивачем акт №1 прийому-передачі виконаних робіт від 30.06.2022 не є належним доказом, оскільки такий акт не містить зазначення посади відповідальної особи з боку виконавця, яка підписала цей акт, натомість містить підпис невстановленої особи.

Крім того в акті загальна сума по акту вказана у гривнях.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

17.06.2022 між Приватним підприємством "Нові Технології" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балкан Плюс" (Замовник) укладено договір про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур №17/06-2022 (а.с.13-15), предметом якого відповідно до п.1.1. є послуги Виконавця з проведення сільськогосподарських робіт: збирання зернових і технічних культур врожаю 2022 року на земельних площах Замовника, які виконуються технікою Виконавця за наведеними нижче умовами та в наступних обсягах: вартість послуг за 1 зібраний гектар в т.ч. ПДВ (грн) складає 60,00 доларів США.

Виконавець забезпечує виконання сільськогосподарських робіт, передбачених цим договором, власною або орендованою технікою на площах Замовника в термін з 17.06.2022 по 18.07.2022 (п.2.1.1. договору).

Відповідно до п. 3.1., 3.3. договору за надані Виконавцем послуги по збиранню урожаю Замовник розраховується шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день оплати, протягом 30 календарних днів після підписання акту виконаних робіт. Остаточна сума договору вказується в акті виконаних робіт.

Згідно п. 4.2. договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань Замовник несе відповідальність в формі сплати пені у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від суми простроченого грошового зобов`язання за кожний день прострочення.

Строк дії договору встановлюється з моменту його підписання до 31.12.2022, а в частині взаєморозрахунків до повного його виконання. У випадку відсутності письмового повідомлення жодної із сторін протягом місяця, що передує даті, вказаній у цьому пункті про припинення дії договору, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, на яких був укладений.

На підтвердження надання послуг за договором та прийняття їх відповідачем позивачем надано суду підписаний та скріплений печатками сторін акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 30.06.2022 (а.с.16), яким сторони підтвердили виконання Виконавцем робіт по збиранню зернових культур згідно договору №17/06-2022 від 07.06.2022 на суму 51 018 доларів США (з урахуванням передоплати у розмірі 1 495,77 доларів США загальна сума по акту становить 49 522,23 дол. США). Також акт містить запис про виконання робіт в повному обсязі та відсутність претензій.

Доказів оплати наданих послуг матеріали справи не містять.

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Так у підтвердження виконання робіт позивачем надано суду акт прийому-передачі виконаних робіт, досліджуючи який, з огляду на заперечення відповідача щодо неналежності такого доказу, суд вказує наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, надання позивачем послуг із збирання зернових культур, в розумінні положень Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" є господарською операцією, підставою для бухгалтерського обліку якої є первинні документи, які повинні мати певні реквізити.

Досліджуючи наявний в матеріалах справи акт, суд встановив відсутність одного з обов`язкових реквізитів первинного документа - посади відповідальної особи, що підписала акт від Замовника, водночас встановлено наявність усіх інших обов`язкових реквізитів - таких, як дата складання, назва підприємства, від імені якого складено документ і який є Замовником, назва Виконавця, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, кількість, ціна, прізвища та особисті підписи уповноважених осіб сторін (підписи яких були засвідчені відтисками печатки товариств). Поряд з цим, суд також враховує, що відповідно до положень ст. 581 ГК України використання у своїй діяльності печатки є правом, а не обов`язком суб`єкту господарювання.

З урахуванням наведених норм, за висновком суду відсутність в акті назви посади особи, яка підписала такий документ, за наявності її підпису, який засвідчений відтиском печатки Замовника, яка в даному випадку використовувалася, а також наявність усіх інших обов`язкових реквізитів первинного документу, не може свідчити про те, що такий акт є неналежним доказом у справі, а також не є підставою для невизнання господарської операції виконання роботи). Відтиск печатки на акті є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції.

Крім того, встановивши наявність відбитку печатки відповідача на акті, та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, накладних, суд зауважує, що відповідачем жодних доказів на підтвердження того, що печатка була загублена Товариством з обмеженою відповідальністю "Балкан Плюс", викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа, суду не надано.

Не надано відповідачем також жодних доказів того, що особа, яка підписала від ТОВ "Балкан Плюс" акт, не перебуває з товариством в трудових чи інших правовідносинах.

З урахуванням означеного, суд зазначає, що обставина, що є предметом доведення в рамках даної справи, а саме: факт надання послуг відповідачу на загальну суму 49 522,23 дол. США (з урахуванням передоплати), визнається судом встановленою.

При цьому враховуючи погодження сторонами у договорі валюти розрахунку долари США, а також з огляду на те, що таблиця у акті наданих послуг містить графу щодо суми у доларах США, доводи відповідача щодо зазначення в кінці акту валюти гривні, не заслуговують на увагу.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи підтвердження матеріалами справи обставини надання позивачем послуг, з огляду на те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості, відповідач, згідно приписів ст. 74, 76-77 ГПК України, не надав, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу.

При цьому враховуючи, що умовами договору сторонами погоджено вартість послуг у доларах США, суд вказує наступне.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

При цьому, як вбачається з висновків пленуму Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти, ціна позову визначається в іноземній або національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову.

З урахуванням вищевказаних приписів, перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок основного боргу, суд зазначає про його вірність, з огляду на що задовольняє вимоги позивача в цій частині в повному обсязі у сумі 1 810 958,62 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд вказує наступне.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Враховуючи наведені приписи Закону, суд зазначає про можливість нарахування відсотків річних на прострочену суму заборгованості в іноземній валюті. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд при розгляді справи № 373/2054/16.

Натомість, перевіривши неведений позивачем у позовній заяві розрахунок 3% річних, суд встановив його помилковість з огляду на неврахування позивачем положень ч.5 ст. 254 ЦК України, яка визначає, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З огляду на викладене, за допомого системи "Ліга 360", суд було зроблено власний розрахунок 3% річних.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 02/08/2022 до 10/08/2023 49 522,23 x 3 % x 374 : 365 : 1003741 522,30
Таким чином сума 3% річних за спірний період становить 1 522,30 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на день подачі позову становить 55 668,38 грн, з огляду на що вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

За приписами частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Таким чином, максимальний розмір пені пов`язаний із розміром облікової ставки Національного банку України, оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні (такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 07.04.2018 по справі №916/1435/17).

В даному випадку позивач, хоча й заявив до стягнення пеню в гривні, проте безпідставно розрахував пеню в доларах США з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, а не в національній валюті України в еквіваленті до долару США.

Визначення ж суми простроченого платежу (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань"), на яку нараховується пеня, має здійснюватися у гривні за курсом НБУ на день прострочення, а не на час пред`явлення позову. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд при розгляді справи №916/2393/17.

З урахуванням наведеного, суд зазначає про відмову у задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача пені у сумі 228 230,40 грн.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно.

Керуючись ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкан Плюс" (68723, Одеська обл., Болградський район, с. Калчева, вул. Центральна, буд. 81, ) на користь Приватного підприємства "Нові Технології" (30602, Хмельницька обл., смт. Теофіполь, вул. Шевченка, буд. 67, корпус Є, ) основну заборгованість у сумі 1 810 958 /один мільйон вісімсот десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім/ грн 62 коп., 3 % річних у сумі 55 668 /п`ятдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят вісім/ грн 38 коп., судовий збір у сумі 27 999 /двадцять сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять/ грн 40 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08 лютого 2024 р.

Суддя Ю.М. Щавинська