ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2233/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Гутниковій О.С.

розглянувши справу №916/2233/23

За позовом: Акціонерного товариства ОТП Банк (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43; )

До відповідачів: Приватного підприємства Одесахолод (65005, м. Одеса, вул. Мелницька, 26/2; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 1262633,07 грн.

Представники:

Від позивача: Яшин О.С., довіреність

Від відповідачів: Сторожук Д.І., ордер, представник Сіладі Світлани Степанівни

Встановив: Акціонерне товариство ОТП Банк звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства Одесахолод, ОСОБА_1 про стягнення 1262633,07 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.05.2023р. позовну заяву Акціонерного товариства ОТП Банк від 25.05.2023р. вх. № ГСОО 2309/23 залишено без руху. Позивачу встановлено усунути недоліки позовної заяви, які визначено судом в ухвалі суду. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Акціонерне товариство ОТП Банк, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

05.06.2023р. до господарського суду Одеської області представником позивача були надані докази, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 30.05.2023р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.06.2023р. прийнято позовну заяву Акціонерного товариства ОТП Банк до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2233/23. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено (з урахуванням перебування судді Д`яченко Т.Г. з 28.06.2023р. по 28.07.2023р. у відпустці) на "31" липня 2023 р. о 11:20. Запропоновано відповідачам підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 31.07.2023р. о 11:20.

31.07.2023р. судове засідання не відбулось через збій у роботі мережевого обладнання ТОВ НВП ТЕНЕТ у зв`язку з чим в Господарському суді Одеської області був відсутній доступ до мережі інтернет, що унеможливлює здійснити фіксацію судового процесу та проведення судового засідання.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.07.2023р. підготовче засідання у справі №916/2233/23 призначено на "21" серпня 2023 р. о 12:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 21.08.2023р. о 12:00.

21.08.2023р. до суду від представника відповідача - Сіладі Світлани Степанівни надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого останній просив суд витребувати позивача наступні документи: додаткову угоду про збільшення генерального ліміту за Договором на суму 9300000,00 грн., додаткову угоду про збільшення генерального ліміту за Договором поруки на суму 9300000,00 грн., банківський лист від Банку про згоду Банка на отримання Клієнтом Банківської послуги протягом Періоду фінансування 2, визначений п. 23 Договору, рекомендовані повідомлення про вручення повідомлення про порушення умов Договору від 30.12.2022р. відповідачам.

21.08.2023р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 28.08.2023р. о 09:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.08.2023р. повідомлено учасників справи №916/2233/23: Акціонерне товариство ОТП Банк та Приватне підприємство Одесахолод про судове засідання, яке відбудеться "28" серпня 2023 р. о 09:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.08.2023р. клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів від 21.08.2023р. вх. №ГСОО 28362/23 по справі №916/2233/23 задоволено частково. Витребувано від Акціонерного товариства ОТП Банк: документи (договори, додаткові угоди тощо), на підставі яких Акціонерним товариством ОТП Банк було підвищено ліміт до суми 9300000,00 грн. за Договором про надання банківських послуг СR 21-071/500-2 від 10.02.2021р. та Договором поруки SR 21-091/500; письмові пояснення, з наданням письмових доказів в разі їх наявності, щодо виконання Акціонерним товариством ОТП Банк п. 23 Договору про надання банківських послуг СR 21-071/500-2 від 10.02.2021р., а саме щодо направлення листа, передбаченого цим пунктом договору. В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

28.08.2023р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 25.09.2023р. о 12:45.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.08.2023р. повідомлено відповідача по справі №916/2233/23: Приватне підприємство Одесахолод про судове засідання, яке відбудеться "25" вересня 2023 р. о 12:45.

25.09.2023р. до суду позивачем було надано заяву.

25.09.2023р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.10.2023р. о 09:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.09.2023р. повідомлено учасників справи №916/2233/23 про судове засідання, яке відбудеться "09" жовтня 2023 р. о 09:30.

29.09.2023р. до суду відповідачем - представником ОСОБА_1 було надано відзив на позовну заяву.

09.10.2023р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 30.10.2023р. о 12:20. Встановлено строк позивачу на оформлення відповіді на відзив до 23.10.2023р. включно.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.10.2023р. повідомлено учасників справи №916/2233/23: Акціонерне товариство ОТП Банк та Приватне підприємство Одесахолод про судове засідання, яке відбудеться "30" жовтня 2023 р. о 12:20.

30.10.2023р. судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.10.2023р. підготовче судове засідання призначити на "01" листопада 2023 р. о 10:20. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 01.11.2023р. о 10:20.

01.11.2023р. судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.11.2023р. підготовче судове засідання призначено на "08" листопада 2023 р. о 12:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 08.11.2023р. о 12:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.11.2023р. закрито підготовче провадження по справі №916/2233/23. Призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на "27" листопада 2023 р. о 12:50. Викликано представників учасників справи у судове засідання, призначене на 27.11.2023р. о 12:50.

27.11.2022р. судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.11.2023р. призначено судове засідання по розгляду справи №916/2233/23 по суті на "06" грудня 2023 р. о 11:00. Викликано учасників справи у засідання, призначене на 06.12.2023р. о 11:00.

Судове засідання, призначене на 06.12.2023р., не відбулось у зв`язку з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних мереж і ресурсів суду, що сталося внаслідок хакерської атаки та призупиненням роботи КП Діловодство спеціалізованого суду наказом керівника апарату господарського суду Одеської області від 30.11.2023р. У зв`язку із відновленням роботи КП Діловодство спеціалізованого суду з 08.12.2023р. згідно наказу голови господарського суду Одеської області від 07.12.2023р., суд призначив іншу дату судового засідання у справі №916/2233/23.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.12.2023р. призначити судове засідання по розгляду справи №916/2233/23 по суті на "20" грудня 2023 р. о 15:00. Резервна дата 25.12.2023р. о 12:00. Викликано представників учасників справи у судове засідання, призначене на 20.12.2023р. о 15:00.

25.12.2023р. до суду позивачем було надано клопотання про відкладення розгляду справи.

25.12.2023р. судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.12.2023р. призначено судове засідання по справі №916/2233/23 на "24" січня 2024 р. о 12:30. Викликано учасників справи у засідання, призначене на 24.01.2024р. о 12:30.

24.01.2024р. судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.01.2024р. призначено судове засідання для розгляду по суті справи №916/2233/23 на "07" лютого 2024 р. о 10:00. Викликано учасників справи у засідання, призначене на 07.02.2024р. о 10:00.

31.01.2024р. до суду позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Приватним підприємством Одесахолод відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвал суду. Однак кореспонденція суду повернулась без вручення із зазначенням поштової організації, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі №910/1487/20, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутній за вказаною адресою вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження №12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18.

Представник ОСОБА_1 заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав, що було зазначено у відзив.

У судовому засіданні 07.02.2024 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 12.02.2024р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника ОСОБА_1 за час розгляду справи, суд встановив.

В обґрунтування поданого позову позивачем було зазначено суду, що 10.02.2021р. між Акціонерним товариством ОТП Банк (банк) та Приватним підприємством Одесахолод (позичальник) було укладено Договір про надання банківських послуг №CR 17-247/H00-2 з наступним Договором про зміну №1 від 09.02.2022р.

За умовами кредитного договору, сторони погодили, що банківська послуга - всі та/або будь-яка з послуг, дій банку для, за наказом, або на користь клієнта відповідно до умов чинного законодавства України, банківської ліцензії банку, а також Договору, до яких, зокрема, належить надання банком банківського кредиту (кредит, кредитна лінія, гарантія, аваль), проте, якщо інше прямо не вказано в договорі, до них не належить зобов`язання банку перед клієнтом згідно з договором(ами) банківського рахунку та/або депозитним(ими) договором(ами).

Боргові зобов`язання всі та/або кожне з платіжних (грошових) та/або неплатіжних зобов`язань клієнта перед банком та/або будь-якою(ими) особою(ами) згідно з умовами Договору та/або у зв`язку з ним. До яких, зокрема, належать зобов`язання клієнта щодо повернення кредиту, та/або сплати процентів, та/або сплати комісій, та/або сплати комісійних винагород, та/або сплати пені, та/або сплати штрафів, та/або компенсації (відшкодування) зобов`язань банку за авальованим векселем, та/або гарантією, та/або у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням клієнтом положень Договору, в порядку, розмірі та на умовах, встановлених у Договорі.

Випадок невиконання умов факт(и)/ обставина(и)/умова(и) невиконання та/або неналежного виконання умов(и)/положень(ня) документа(ів)/правочину(ів), посилання на який(і) міститься після цього терміну, або втрати такими(ою) умовами (ою)/положеннями(м) дійсності незалежно від волі Банку.

Позивачем було зазначено, що у відповідності до п. 2. Кредитного договору банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в кредитному договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку.

Згідно до п. 6 Кредитного договору, банк здійснює надання кожної банківської послуги клієнту відповідно до заяви про надання банківської послуги, яка кожного разу надається клієнтом банку в письмовому вигляді. Клієнт надає банку 2 примірники заяви про надання банківської послуги, щонайменше за 3 банківські дні до передбачувальної клієнтом дати надання банківської послуги, а щодо авалю щонайменше за 1 банківський день до передбачуваної клієнтом дати надання авалю.

Позивачем було зазначено суду, що банк виконав зобов`язання, передбачені кредитним договором, і надав клієнту у період з 12.02.2021р. по 10.01.2022р. банківську послугу в загальному розмірі 9300000,00 грн., згідно кредитних заявок у кількості 34 одиниці, підписаних електронним підписом позичальника.

Відповідно до п. 11. Кредитного договору, клієнт зобов`язаний належним чином (без будь-яких порушень) виконувати боргові зобов`язання у відповідності до положень Договору.

За посиланням позивача, станом на 09.12.2022р. заборгованість клієнта перед банком за користування банківською послугою складає 1121064,33 грн. суми заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам у розмірі 141568,74 грн.

Також, 10.02.2021р. між Акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_1 , як поручителем, був укладений Договір поруки №SR 21-091/500 з наступним Договором про зміну №1 від 09.02.2022р.

Відповідно до п. 3 Договору поруки, клієнт та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що клієнт, в таких же порядку та строках, що клієнт. Банк має право вимагати виконання боргових зобов`язань частково або в повному обсязі як від клієнта та поручителя разом, так і від будь кого з них окремо. Банк, у разі одержання виконання боргових зобов`язань клієнтом та/або поручителем не в повному обсязі, має право вимагати/отримати неодержані/невиконанні боргові зобов`язання від клієнта та/або поручителя. І клієнт, і поручитель, залишаються зобов`язаними доти, доки боргові зобов1язання не будуть виконані в повному обсязі.

Згідно п. 4 Договору поруки, відповідно до умов Договору банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг Банку. У п. 6 Договору поруки зазначено, що строк дії Договору дорівнює Генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов Договору. За обставини наявності випадку невиконання умов Договору, Договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання Клієнта перед Банком не будуть виконані в повному обсязі. Значення Генерального строку наведене в пункті 20 Договору поруки.

Згідно п.8 Кредитного договору незалежно від (додатково до) інших положень Договору банк вправі вимагати виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині за умови настання будь-якої з наступних обставин: зміною ситуації на міжбанківському валютному ринку України та/або якщо Клієнт, та/або треті особи, що є заставодавцями / поручителями / гарантами за клієнта є неплатоспроможним(и); та/або якщо компетентний орган клієнта, та/або третіх осіб, що є заставодавцями / поручителями / гарантами за клієнта, прийме рішення стосовно оголошення банкрутства, та/або здійснення ліквідації' та/або якщо за оцінкою банку фінансової звітності клієнта та/або фінансової звітності третіх осіб що є заставодавцями / поручителями / гарантами за клієнта, буде зроблено висновок, що фінансовий стан Клієнта та/або третіх осіб що є заставодавця ми / поручителями / гарантами за клієнта, є таким, що погіршився та/або погіршується у порівнянні з тим станом, який існував на момент прийняття банком рішення про укладення Договору, та/або невиконання клієнтом та або третіми особами, що є заставодавцями / поручителями / гарантами за Клієнта будь-якого зобов 'язання перед банком та/або ТОВ «ОТП Лізинг» та/або перед іншою фінансовою/кредитною установою (відповідно до існуючих договорів або таких, що будуть укладені у майбутньому та/або наявність інших обставин що свідчать про те, що боргові зобов`язання відносно наданої банківської послуги своєчасно не будуть виконані. Таке виконання боргових зобов' язань повинно бути здійснене клієнтом протягом 7 (семи) банківських днів з дня пред`явлення банком клієнту відповідної письмової вимоги про це, окрім випадків, коли підставою для пред`явлення банком такої письмової вимоги є неплатоспроможність клієнта та/або третіх осіб, що є заставодавцями / поручителями / гарантами за клієнта, та/або прийняття рішення компетентним органом клієнта та/або третіх осіб що є заставодавцями / поручителями / гарантами за клієнта та/або судом стосовно оголошення / порушення справи щодо банкрутства та/або здійснення ліквідації та/або реорганізації Клієнта та/або третіх осіб що є заставодавцями / поручителями / гарантами за Клієнта. В таких випадках виконання боргових зобов`язань повинно бути здійснене Клієнтом протягом 3 (трьох) банківських днів з дня пред`явлення банком клієнту відповідної письмової вимоги про це.

Позивачем було зазначено суду, що він повідомив відповідачів про невиконання умов договору та наявність заборгованості. Однак, як вказує позивач, в порушення умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства України, на сьогоднішній день відповідачі не здійснили погашення всієї суми заборгованості у встановлені строки, що підтверджується доказами а саме: розрахунком заборгованості по Кредитному договору станом на 09.12.2022 року, виписками по рахункам Клієнта за весь період прострочення; Кредитним договором, кредитними заявками меморіальними ордерами тощо.

Також позивачем було зазначено суду, що банком ліміт до суми 9300000,00 грн. не підвищувався, ця сума, яку було видано клієнту, була повернута у розмірі 8178935,67 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, кредитними заявками та випискою банку.

Також, щодо п. 23 Договору, позивачем зазначалось, що це не є обов`язковим для виконання, тобто направлення листа. Пунктом 23 Договору перебачено, що сторони домовились, що за обставини направлення банком листа, клієнт, поручитель зобов`язаний забезпечити укладання додаткових угод до кредитного договору, договору забезпечення тощо. Позивачем було зазначено суду, що лист не направлявся, клієнт та поручитель і так всі зміни до договорів підписали.

Надаючи відзив на позовну заяву представником представника Сіладі Світлани Степанівни було зазначено суду, що позивачем не було надано до суду будь-яких доказів того, що між Приватним підприємством «ОДЕСАХАЛОД» та Банком було укладено додаткову угоду до Договору про збільшення генерального ліміту.

За посиланням відповідача, згідно розрахунку заборгованості (та згідно позовної заяви, позивач зазначає про те, що Банк виконав взяті на себе зобов`язання та надав Клієнту Банківську послугу в загальному розмірі 9300 000, 00грн. Тобто по факту більше ніж встановлена сума в Договорі на суму в 7 400000,00 грн. При цьому, ОСОБА_1 ніякої додаткової угоди з Банком про збільшення генерального ліміту за Договором на суму 9300000,00 грн. не підписувала. Та як вбачається, з розрахунку заборгованості наявному в матеріалах справи, то Приватне підприємство «ОДЕСАХОЛОД» сплатило Банку 1900000,00грн.

Відповідачем було зазначено суду, що так як сума по Договору була збільшена без згоди поручителя, та по факту, згідно з розрахунку заборгованості сума по Договору поруки 1900000, 00 грн. була сплачена, то в даному випадку застосовується імперативна норма прямої дії ч. 1 ст. 559 ЦК України (порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання). З чого вбачається, що Договір поруки в сили Закону є таким, що припинений.

За твердженням відповідача, підписаний 09.02.2022 року між Банком та Клієнтом договір про зміну до Договору щодо періоду фінансування 2 (з « 10» лютого 2022 року до « 09» лютого 2023 року), згідно п.п. 1.1.4. Договору, по факту встановлює ту обставину, що за Період фінансування 1 заборгованість в розмірі 1900000, 00 грн. відсутня. Оскільки було надано нову кредитну лінію Період фінансування 2. Окремо, було зазначено про те, що в матеріалах справи №916/2233/23 наявний розрахунок заборгованості по відсоткам. Згідно якого зовсім не зрозуміло, звідки беруться ці відсотки, чому сама така сума, та чому саме ці періоди нарахування по відсоткам застосовуються Банком. Так періоди нарахування по відсоткам значяться за період 2022 року, тоді коли відповідачами в зазначений період не було здійснено користування Кредитною лінію.

Також відповідачем надавались зауваження стосовно скерування позивачем відповідного повідомлення про порушення умов Договору з вимогою сплатити заборгованість за Договором.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника ОСОБА_1 , проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, забезпечення гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів кожного.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Частиною 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 10.02.2021р. між Акціонерним товариством ОТП Банк (банк) та Приватним підприємством Одесахолод (позичальник) було укладено Договір про надання банківських послуг №CR 17-247/H00-2 з наступним Договором про зміну №1 від 09.02.2022р.

Частина 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивачем було виконано зобов`язання за Кредитним договором щодо перерахування кредитних коштів позичальнику в передбаченому договорами розміру, що підтверджується встановленими судом обставинами, проте, в порушення договірних зобов`язань, Приватним підприємством Одесахолод не було виконання належним чином та в повному обсязі зобов`язання за Кредитним договорам та заборгованість у розмірі 1121064,33 грн. не була сплачена.

На спростування доводів представника поручителя суд зазначає, що при вирішенні спору у даній справі, враховано пояснення позивача, що банком ліміт до суми 9300000,00грн. не підвищувався, і ця сума, яку було видано клієнту, була повернута у розмірі 8178935,67грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, кредитними заявками та випискою банку.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Приватним підприємством Одесахолод прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору від 10.02.2021р. про надання банківських послуг №CR 17-247/H00-2 з наступним Договором про зміну №1 від 09.02.2022р., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідачів належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором №501.48789/FW501.1326 від 12.09.2019р. у розмірі 2966666,00 грн., у розмірі 1121064,33 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачем було здійснено нарахування відсотків за користування кредитом, із врахуванням суми нарахованих відсотків 13,9 %, суми погашених відсотків, поточної заборгованості, суми винесення сплачених відсотків, суми погашення простроченої заборгованості, із врахуванням відповідних періодів таких нарахувань, так, борг зі сплати відсотків становить 141568,74 грн.

На спростування доводів поручителя, суд зазначає, що відповідно до наданого позивачем розрахунку чітко визначено суму боргу, на яку нараховані відсотки, період такого нарахування із визначенням відсотків, які були застосовані банком, також було враховано позивачем, при здійсненні таких розрахунків суми сплачених відсотків.

Суд, переривши такі нарахування, вважає розрахунок вірним, а вимоги про стягнення правомірними.

В забезпечення виконання зобов`язань Приватного підприємства Одесахолод за Кредитним договорам, 10.02.2021р. між Акціонерним товариством ОТП Банк та ОСОБА_1 , як поручителем, було укладено Договір поруки №SR 21-091/500 з наступним Договором про зміну №1 від 09.02.2022р.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою і заставою. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України, разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

На спростування тверджень представника поручителя суд зазначає, що матеріали справи містять як повідомлення про порушення (письмова вимога) так і докази скерування таких повідомлень на адресу боржника та поручителя. (а.с. 69-72, т.1).

Також, суд зазначає щодо відповідне повідомлення вих. № 501-301222/2 було скеровано на належну адресу ОСОБА_2 , як таку, що містилась у договорах, які були укладені із банком, також, відповідно до відповіді №91104 від 29.05.2023р. з Єдиного демографічного реєстру, яка сформована за запит суду, з`ясовано, що місце реєстрації поручителя було змінено 26.04.2023р., тоді як відповідна вимоги була скерована позивачем 30.12.2022р. та такі з`ясовані судом обставини не були спростовані за час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, враховуючи положення договору поруки, суд вказує, що обов`язок зі сплати заборгованості по кредитному договору наявний як у Приватного підприємства Одесахолод та у ОСОБА_2 , як поручителя.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовної заяви з солідарним стягненням з відповідачів заборгованості за Договором про надання банківських послуг №CR 21-071/500-2 від 10.02.2021р. станом на 09.12.2022р. у розмірі 1262633,07 грн., яка складається з загальної суми заборгованості по кредиту у розмірі 1121064,33 грн. та загальної суми заборгованості по відсоткам у розмірі 141568,74грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, враховуючи висновки пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", викладені у абз.3 п.4.1 постанови від 21.02.2013 р. № 7 (із змінами) стосовно того, що солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, судовий збір покладається на відповідачів в рівних частинах по на кожного.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Акціонерного товариства ОТП Банк задовольнити повністю.

2.Стягнути солідарно з Приватного підприємства Одесахолод (65005, м. Одеса, вул. Мелницька, 26/2; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства ОТП Банк (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43; ) суму заборгованості за Договором про надання банківських послуг №CR 21-071/500-2 від 10.02.2021р. станом на 09.12.2022р. у розмірі 1262633 (один мільйон двісті шістдесят дві тисяч шістсот тридцять три) грн. 07 коп., яка складається з загальної суми заборгованості по кредиту у розмірі 1121064 (один мільйон сто двадцять одна тисяча шістдесят чотири) грн. 33 коп. та загальної суми заборгованості по відсоткам у розмірі 141568 (сто сорок одна тисяча п`ятсот шістдесят вісім) грн. 74 коп.

3.Стягнути з Приватного підприємства Одесахолод (65005, м. Одеса, вул. Мелницька, 26/2; ) на користь Акціонерного товариства ОТП Банк (01033, м.Київ, вул. Жилянська, 43; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 9469 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять) грн. 75 коп.

4.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства ОТП Банк (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 9469 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять) грн. 75 коп.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2024 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко