ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Справа№ 910/4446/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

розглянувши в письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2023

у справі № 910/4446/22 (суддя - Лиськов М.О.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва"

про стягнення 53 754,32 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради державної адміністрації "Київтеплоенерго" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (далі-відповідач, скаржник) про стягнення 53 754, 32 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі № 910/4446/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" суму основного боргу у розмірі 47 715 грн. 78 коп., 3% річних у розмірі 1 496 грн. 89 коп., інфляційні втрати у розмірі 4 541 грн. 65 коп. та судовий збір у розмірі 2 481 грн 00 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог є більш вірогідними ніж докази, надані відповідачем у їх спростування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Розгляд апеляційної скарги здійснювати у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Здійснити огляд багатоквартирного житлового будинку № 15-А по вул. Білоруська у м. Києві та нежитлового приміщення площею 160,40 кв.м., якщо воно знаходиться у цьому будинку. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі № 910/4446/22 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення грошових коштів. Прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення грошових коштів. Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апелянта зводяться до того, що надання комунальних послуг з постачання теплової енергії здійснюється виключно на договірних засадах, суб`єктами цих правовідносин є виконавець та споживач, проте між сторонами відповідний договір про постачання теплової енергії не укладався.

Крім того, скаржник вказує на те, що додані до позовної заяви документи: облікові картки, корінці наряду, акти приймання-передавання товарної продукції не є належними доказами на підтвердження надання позивачем послуг з постачання теплової енергії відповідачу у спірний період.

Також скаржник зазначає, що нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15А, площею 3057,00 кв.м. не знаходиться на балансі відповідача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2023 справу № 910/4446/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді- Ткаченка Б.О., суддів: Майданевича А.Г., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 витребувано справу № 910/4446/22 у Господарського суду міста Києва, відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги.

03.07.2023 справа надійшла на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 відкрито провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі № 910/4446/22. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач зазначає, що розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 закріплено за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради» жилий будинок за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15А, загальною площею 3057,00 кв.м. (площа нежитлових приміщень - 160.4 кв.м.).

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 перейменовано Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Шевченківського району" в Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідачем не було здійснено оплату за спожиту теплову енергію, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 47 715, 78 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 1 496, 89 грн 3% річних та 4 541, 65 грн інфляційних втрат.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказав на те, що надання комунальних послуг здійснюється виключно на підставі укладеного договору, тоді як договору на теплопостачання між сторонами не укладено. Крім того, за твердженням відповідача, нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15А, площею 3057,00 кв.м. не знаходиться на балансі відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Перш за все перед колегією суддів постало питання щодо того чи закріплено розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради» жилий будинок за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15А, загальною площею 3057,00 кв.м. (площа нежитлових приміщень - 160,4 кв.м.).

Так колегією суддів встановлено наступне.

Предметом позову є стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення нежитлового приміщення площею 160,40 кв.м. в багатоквартирному житловому будинку № 15-А по вул. Білоруська у м. Києві.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції встановив фактичну наявність, а також належність відповідачу нежитлового приміщення площею 160,40 кв.м. у багатоквартирному житловому будинку № 15-А во вул. Білоруська у м. Києві.

Обґрунтовуючи належність відповідачу нежитлового приміщення площею 160,40 кв.м. у багатоквартирному житловому будинку № 15-А во вул. Білоруська у м. Києві суд першої інстанції вказав наступне: «… розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №є80 закріплено за Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" жилий будинок за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15А, загальною площею 3057,00 кв.м. (площа нежитлових приміщень - 160,4 кв.м.).

Так, у п. 126 Додатку до розпорядження від 30.12.2016 №801 міститься Перелік майна, яке передане до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплене на праві господарського відання за комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" - а саме: житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15А (загальна площа 3057,00 кв.м. (площа нежитлових приміщень - 160,4 кв.м.).

За наведених обставин, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача відносно того, що у спірному періоді нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15А не було закріплено за відповідачем, оскільки з огляду на вище викладені обставини суд дійшов висновку, що спірні нежитлові приміщення (як і весь будинок за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15А) перебуває в господарському віданні відповідача.»

Проте колегія суддів зазначає, що дійсно у п. 126 Додатку до розпорядження від 30.12.2016 №801 міститься Перелік майна, яке передане до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплене на праві господарського відання за комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва".

Однак, не п. 126, а п. 125 додатку містить інформацію, що інший житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15 має загальну площу 3057,00 кв.м. та площу нежитлових приміщень - 160,4 кв.м.

У той ще час, п. 126 додатку містить інформацію, що житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15-А має загальну площу 2568,00 кв.м. та площу нежитлових приміщень - 72,5 кв.м.

З вищевикладеного вбачається, що як позивач у своїй позовній заяві, так і суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні, переплутавши пункти додатку до розпорядження, прийшли до необґрунтованого та передчасного висновку про належність відповідачу спірного приміщення загальною площею 3057,00 кв.м. та площею нежитлових приміщень 160,4 кв.м. саме за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15-А.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на те, що позовні вимоги обґрунтовано закріпленням за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради» жилого будинку за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15А, загальною площею 3057,00 кв.м. (площа нежитлових приміщень - 160,4 кв.м.), що спростовується матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не може вважатись споживачем послуги з постачання теплової енергії за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 15А, загальною площею 3057,00 кв.м. (площа нежитлових приміщень - 160,4 кв.м.), у зв`язку із чим колегія суддів зазначає про передчасність висновку суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Водночас, враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання скаржника для огляду будинку та спірного нежитлового приміщення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі № 910/4446/22 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі № 910/4446/22 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код: 40538421) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1; ідентифікаційний код: 34966254) 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн. 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва

6. Матеріали справи №910/4446/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич