ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2024 р. Справа №921/125/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Зварич О.В. Орищин Г.В.

сторони в судове засідання не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Національного заповідника «Замки Тернопілля» б/н та б/д (вх.№ ЗАГС 01-05/3318/23 від 27.10.2023)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.09.2023 (повний текст складено 03.10.2023, суддя Карпа М.Ю.)

у справі № 921/125/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ,

до відповідача: Національного заповідника «Замки Тернопілля», Тернопільська область, Тернопільський район, м. Збараж,

про стягнення заборгованості у сумі 70 776,96 грн, з яких: 50 066,00 грн основний борг, 7 393,31 грн пеня, 1 246,85 грн три проценти річних, 12 070,80 грн інфляційні втрати

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до «Національного заповідника «Замки Тернопілля», у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 70 776,96грн, з яких: 50 066,00грн основний борг, 7 393,31грн пеня, 1 246,85грн три проценти річних, 12 070,80грн інфляційні втрати.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання з оплати вартості спожитого природного газу відповідно до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».

Позивач стверджує, що з 01.11.2021 по 22.11.2021 та з 14.12.2021 по 23.12.2021 він поставив відповідачу природний газ в об`ємі 7,24587 тис. куб м на загальну суму 159 659,29 грн. Відповідачем здійснено часткову оплату вартості спожитого газу в розмірі 109 593,29 грн. Cтаном на момент звернення до суду з позовом, борг відповідача складає 50 066,00 грн. У зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання, на підставі п. 4.5 договору та ст.625 ЦК України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 7 393,31 грн пені, 1 246,85 грн 3% річних та 12 070,80 грн інфляційних нарахувань.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18.09.2023 у справі №921/125/23 позов задоволено. Стягнено з Національного заповідника «Замки Тернопілля» на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 70 776, 96 грн, з яких: 50 066,00грн основний борг, 7 393, 31грн пені, 1 246, 85грн три проценти річних, 12 070, 80грн інфляційних втрат.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що що в період з 14.12.2021 по 22.12.2021 єдиним постачальником природнього газу відповідачу(ЕІС код 56XS0000L42F100C) був позивач як постачальник «останньої надії» і ці правовідносини регулюються договором, укладеним між позивачем та відповідачем 01.11.2021.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Національним заповідником «Замки Тернопілля» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.09.2023 у справі №921/125/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що рішення суду прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що фактично до стягнення позивачем пред`явлено борг, за постачання відповідачу природнього газу лише на одну точку комерційного обліку природнього газу відповідача з ЕІС-кодом 56ZS31F0L42F1030 в період з 14.12.2021 по 22.12.2021. Тобто в період, в якому постачальником природнього газу відповідачу був інший постачальник-ТОВ «ГК Нафтогаз Трейдинг», оскільки 04.11.2021 між TOB «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (постійний постачальник) та Національним заповідником «Замки Тернопілля» укладено договір №18-1044/21- БО-Т, поставки природнього газу за яким були розпочаті 23.11.2021. Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому факту, що договір № 18-1044/21-БО-Т від 04.11.2021 не містить такої істотної умови як ЕІС-коди точок комерційного обліку природного газу споживача. Згідно укладеного договору №18-1044/21-БО-Т від 04.11.2021 TOB «ГК «Нафтогаз Трейдинг», як постійний постачальник, взяв на себе зобов`язання здійснювати постачання природнього газу Національному заповіднику «Замки Тернопілля» по всім належним йому точкам комерційного обліку природнього газу та з 23.11.2021 розпочав поставку природнього газу останньому. Отже, договір постачання природнього газу укладений 01.11.2021 відповідачем з позивачем, як постачальником «останньої надії», припинено 22.11.2021. Чинне законодавство не передбачає можливості часткового припинення договору постачання природнього газу постачальником «останньої надії».

Скаржник вважає, що через невчинення TOB «Газопостачальна компанія «Нафтогаз- Трейдинг» дій, необхідних для початку постачання відповідачу за всіма належними йому точками комерційного обліку, згідно з Кодексом газотранспортної системи, Оператор ГТС об`єми природного газу, спожитого відповідачем за однією точкою комерційного обліку у період з 14.12.2021 по 23.12.2021, автоматично включив до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України". Таким чином поставка позивачем газу в період з 14.12.2021 по 23.12.2021 відбувалася позивачем за новим договором, датою укладання якого є 14.12.2021.

Скаржник зауважує, що про укладання ним з позивачем договору від 14.12.2021 відповідач не знав, оскільки згідно рахунку-фактури №18-1044/21-БО-Т/12/21 від 24.12.2021, виставленого TOB «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» відповідачу, обсяг поставок природнього газу в грудні 2021 року склав 18,4 тис куб м на суму 304 593,52 грн. Згідно акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за грудень 2021 року, складеного Збаразьким управлінням ПрАТ «Тернопільгаз» та Національним заповідником «Замки Тернопілля» по показниках лічильників, Національним заповідником «Замки Тернопілля» використано в грудні 2021 року газ в об`ємі 18,4тис.куб м. Зазначеним доказам суд першої інстанції не надав належної правової оцінки та не навів мотивів їх відхилення. Загальний об`єм використаного відповідачем природнього газу по всіх точках комерційного обліку дорівнював об`єму природнього газу, зазначеному у рахунку-фактурі №18-1044 від 24.12.2021, виставленому постійним постачальником. Таким чином, всі дії постійного постачальника, вчинені ним в грудні 2021 року вказували на те, що єдиним постачальником природнього газу відповідачу є постійний постачальник-ТОВ «ГК Нафтогаз Трейдинг»

Також, скаржник стверджує, що позивач звернувся до відповідача з вимогою про оплату поставленого ним в грудні 2021 року газу лише 08.07.2022. До цього часу відповідачу не було відомо, що постачальником природнього газу по одній точці комерційного обліку в грудні 2021 року був позивач. Поряд з цим, в матеріалах справи відсутні належні докази направлення позивачем відповідачу рахунку №2199 у строк встановлений типовим договором.

Скаржник зазначає, що, уклавши 04.11.2021 з постійним постачальником TOB «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» договір на постачання природнього газу, в який не було включено таку істотну умову, як точки комерційного обліку споживача, за якими здійснюється постачання природнього газу постійним постачальником, та почавши отримувати природній газ від цього постачальника 23.11.2021, відповідач правомірно очікував, що таке постачання природнього газу, згідно укладеного ним договору від 04.11.2021 №№18-1044/21-БО-Т відбуватиметься за всіма належними йому точками обліку. Крім того відповідач також мав законні очікування отримати від постачальника останньої надії повідомлення про те, що такий розпочав йому поставку природнього газу в грудні 2021 року.

Скаржник вважає, що незаконні дії посадових осіб TOB «ГК «Нафтогаз Трейдинг» та, можливо, позивача, щодо нереєстрації відповідача в інформаційній платформі за постачальником, з яким укладено відповідний договір, призвели до того, що за рахунок державного бюджету України має бути незаконно сплачено 70 776,96 грн. У даній справі відповідач не може нести відповідальності за дії постачальників, а саме невнесення інформації про споживача до інформаційної платформи.

Позивачем та третьою особою відзивів на апеляційну скаргу не надано.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2023 апеляційну скаргу Національного заповідника «Замки Тернопілля» у справі №921/125/23 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Зварич О.В., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 апеляційну скаргу Національного заповідника Замки Тернопілля залишено без руху для усунення встановлених недоліків, а саме: зобов`язано скаржника надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 4 026,00 грн та виконати вимоги ч. 6 ст. 6 ГПК України щодо реєстрації електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного заповідника Замки Тернопілля б/н та б/д (вх.№ ЗАГС 01-05/3318/23 від 27.10.2023) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.09.2023 у справі №921/125/23. Апеляційну скаргу ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (постачальник, постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 880 від 04.07.2017 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 917-р від 22.07.2020 ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 та від 09.12.2020 № 1236".

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1102 визначено зобов`язання АТ "Магістральні газопроводи України", ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.11.2021 по 17.12.2021 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

На підтвердження факту включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення спожитого відповідачем газу до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав, позивач надає лист оператора ГТС від 04.10.2022 №ТОВВИХ-22-10675, інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10), відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача, наданими позивачем у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила постачання природного газу) договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - Договір) затверджений постановою НКРЕКП №2501 від 30.09.2015.

Згідно з п. 2.1 договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

За п. 3.1., 3.3 договору постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

Відповідно до п. 4.2. - 4.5 договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі Оператора ГТС та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено). Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до п. 4.3. цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу. У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим споживачем строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно з підп. 1 п. 5.1. та підп. 1 п. 5.2 договору споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору.

Пунктами 8.1, 8.2 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, а споживач відшкодовує збитки, понесені постачальником, виключно у разі: порушення споживачем строків розрахунків з постачальником - в розмірі, погодженому сторонами в цьому договорі; відмови споживача надати представнику постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника.

За п. 11.1 договору він набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором.

Відповідно до умов п. 11.3 договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" протягом строку дії договору споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС). Якщо споживач бажає в інших випадках відмовитися від договору, він має право розірвати його без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику шляхом надання йому одностороннього повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання.

Як вбачається із матерілаів справи, на виконання умов договору, Оператором ГРМ направлялись споживачу відповідні рахунки на оплату (природного газу), а саме: №34326 за листопад 2021 року на суму 109 593,29 грн та № 2199 за грудень 2021року на суму 50 066,00 грн.

Відповідно до п. 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС), у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Як зазначив позивач, він проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 01 жовтня 2021 року ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 809 від 30.09.2015 в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1102.

Цією ж постановою Кабінету Міністрів України № 1102 на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.

З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача, на підтвердження чого надано роздруківку з сайту https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price.

За твердженням позивача, протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за 1 куб.метр, отже у цей період застосовувалась гранична ціна в 16,8 грн за 1 куб.метр.

Позивач зазначає, що не дивлячись на укладення відповідачем договору № 06-1377/21-БО-Т на постачання природного газу з ТОВ Газопостачальною компанією Нафтогаз Трейдинг, позивач постачав відповідачу природний газ за період з 02.12.2021 по 17.12.2021 в об`ємі 5 077,04 тис.куб.м.

Позивач зазначив, що останнім виконано належним чином та в повному обсязі взяті на себе зобов`язання відповідно до договору, у строк та згідно порядку, передбаченого договором, зокрема, в листопаді 2021 року поставлено відповідачу природний газ в обсязі 6,523.41 куб. м на загальну суму 109 593,29 грн у грудні 2021 року поставлено в обсязі 722,46 куб.м на суму 50 060,00грн.

ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" у листі від 04.10.2022 "Щодо надання відповіді на адвокатський запит" повідомлено, що в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56XS0000L42F100C був закріплений в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК» Нафтогаз України» (ЕІС-код 56X80B) у період з 01.01.2021 по 22.11.2021, з 14.12.2021 по 23.12.2021

Обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56XS0000L42F100C у вказаний період та внесений в алокацію постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56X80В) з 01.11.2021 по22.11.2021 - 6 523,41 куб.м, з 14.12.2021 по 23.12.2021 - 722,46 куб.м.

Як стверджує позивач, відповідач сплатив лише часткового за поставлений газ в сумі 109 593,29 грн, чим порушив умови договору щодо оплати вартості спожитого природного газу, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виник борг у розмірі 50 066,00грн (на момент звернення з даним позовом до суду), про що свідчить обґрунтований розрахунок ціни позову.

У зв`язку із несвоєчасною сплатою заборгованості позивачем, крім основної суми боргу, нараховано відповідачу пеню у розмірі 7 393,31 грн, 3% річних в розмірі 1 246,85грн грн та інфляційні втрати в розмірі 12 070,80 грн.

Вищенавдені обставини стали підставою для звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 50 066,00грн основного боргу за отриманий природнийй газ, 7 393,31грн пені, 1 246,85 грн три проценти річних, 12 070,80грн інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Спір у справі виник щодо поставки на виконання умов договору постачання природного газу.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Закон України "Про ринок природного газу" визначає, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (ст. 1).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Правилами постачання природного газу врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Особливості здійснення постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" визначені розділом VI цих Правил.

Відповідно до п. 1, 2, 4-6 Розділу VI Правил постачання природного газу постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії".

Постачальник "останньої надії" зобов`язаний на головній сторінці свого сайту розмістити діючу редакцію договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", яка має відповідати типовому договору, роз`яснення щодо його укладання, а також ціну природного газу для споживачів, визначену згідно з вимогами цього розділу.

Після закінчення граничного строку постачання природного газу постачальником "останньої надії", передбаченого цим розділом та Законом України "Про ринок природного газу", постачальник "останньої надії" зобов`язаний припинити постачання природного газу за договором зі споживачем. Виключення споживача з Реєстру споживачів постачальника "останньої надії" здійснюється у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. У випадку якщо споживач не був включений до Реєстру споживачів іншого постачальника після закінчення постачання природного газу постачальником "останньої надії", до такого споживача повинні застосовуватись заходи з припинення розподілу/транспортування (для прямих споживачів) природного газу споживачу відповідно до умов Кодексу газорозподільних систем та Кодексу газотранспортної системи.

Постачальник "останньої надії" має повідомити споживача про обмежений строк постачання природного газу, ціну природного газу для споживача та поінформувати споживача про його право та необхідність вибору іншого постачальника шляхом розміщення відповідної інформації на сайті постачальника "останньої надії". Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднювати на своєму вебсайті та підтримувати в актуальному стані інформацію щодо споживачів, що не є побутовими, з діючими договорами постачання природного газу із зазначенням такої інформації: ЕІС-коди споживачів (точок комерційного обліку); ЄДРПОУ та назва споживача; адреса об`єкта; кінцевий строк постачання природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого Національним заповідником «Замки Тернопілля» з 01.11.2021 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Судом першої інстанції встановлено, що факт включення Національного заповідника «Замки Тернопілля» до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" підтверджується листом оператора ГТС з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10); відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом, наданими позивачем у вигляді принтскрину з особистого кабінету Нафтогазу на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Відповідно до ч.2 ст.714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за № 2501 є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» (п.1.1 договору).

Згідно з п.2.1 договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Пунктом 3.1 договору визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору (п.3.3 дговору).

Відповідно до п.4.2 договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ /оператора ГТС за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено) (п.4.3 договору).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору, Оператором ГРМ направлялись споживачу рахунок на оплату (природного газу), а саме: № 34326 за листопад 2021 року на суму 109 593,26 грн та № 2199 за грудень 2021року на суму 50 066,00 грн.

Відповідно до ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до п.2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Отже, об`єм (обсяг) спожитого поживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Нарахування вартості спожитого споживачем природного газу постачальником здійснюється виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

Як зазначалось вище, з 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №809 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021).

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 21.10.2021 визначено, що на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 року граничний розмір ціни природного газу для Бюджетних організацій, не може перевищувати 16,8 грн за 1 куб.метр з врахуванням податку на додану вартість.

Протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за 1 куб. метр, отже у цей період застосовується гранична ціна 16,8 гривні за 1 куб. метр.

З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача, на підтвердження чого надано роздруківку з сайту https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що позивачем виконано взяті на себе зобов`язання відповідно до договору, у строк та згідно порядку, передбаченого договором, зокрема, з 01.11.2021 по 22.11.2021, поставлено відповідачу природний газ, в обсязі 6 523,41 куб. м на загальну суму 109 593,29 грн та з 14.12.2021 по 23.12.2021 в обсязі 722,46 куб.м на загальну суму 50 066,00 грн.

ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" у листі від 04.10.2022 "Щодо надання відповіді на адвокатський запит" повідомлено, що споживач ЕІС-код 56XS0000L42F100C, в період з 01.11.2021 по 22.11.2021 та з 14.12.2021 по 23.12.2021 був закріплений за постачальником "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", а обсяг спожитого споживачем природного газу становить 7 245,87 куб. м.

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до п.4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.4.4 договору).

Згідно з п.5.1 та п.5.2 договору споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору.

Отже у відповідача виник обов`язок здійснити оплату вартості отриманого газу у встановлений договором строк.

Матеріалами справи підтверджується, що з 01.11.2021 по 22.11.2022 та з 14.12.2021 по 23.12.2021 позивачем поставлено відповідачу природний газ в обсязі 7 245,87 куб.м на загальну суму 159 659,29 грн.

24.12.2021 відповідачем сплачено частину заборгованості в сумі 109 593,29грн, що підтверджується випискою по рахунку позивача станом на 29.12.2021..

З огляду на викладене, правомірним є висновок суду першої інстанції, що у відповідача перед позивачем сформувалась заборгованість за спожитий природний газ на загальну суму 50 066,00 грн. Відповідачем у встановлені договором строки вартість спожитого природного газу не сплачена.

Посилання скаржника на те, що через невчинення TOB «Газопостачальна компанія «Нафтогаз- Трейдинг» дій необхідних для початку постачання відповідачу за всіма належними йому точками комерційного обліку, згідно з Кодексом газотранспортної системи, Оператор ГТС об`єми природного газу, спожитого відповідачем за однією точкою комерційного обліку у період з 14.12.2021 по 23.12.2021 автоматично включив до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", не спростовують факту наявності заборгованості у відповідача за спожитий природний газ на загальну суму 50 066,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (як постачальником) та Національним заповідником «Замки Тернопілля» (як споживачем) укладено договір постачання природного газу від 04.11.2021 №18-1044/21-БО-Т. Відповідно до умов п. 3.2 договору постачання природного газу за договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС. Останній набирає чинності з дати його укладання. При реєстрації споживача відповідача у справі, 04.11.2021 на інформаційній платформі Оператора ГТС, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" отримало повідомлення, що ЕІС-код споживача зареєстровано в розрізі окремих вузлів обліку (об`єктів споживання). Інформаційна платформа Оператора ГТС надає можливість реєстрації таких споживачів виключно окремо по кожному об`єкту (вузлу обліку газу) із зазначенням ЕІС-коду споживача та відповідним ЕІС-кодом вузла обліку газу. Як зазначило ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", інформацію від споживача щодо переліку об`єктів та їх ЕІС-кодів вузлів обліку газу, по яких буде здійснюватися постачання природного газу в рамках укладеного договору, товариство отримало електронною поштою 18.11.2021, відповідно, 19.11.2021 подано запити на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника. Ці запити було підтверджено 19.11.2021 та зареєстровано споживача в Реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 22.11.2021 (окрім однієї точки обліку, по якій дата початку 23.11.2021).

20.12.2021 № 01-02/01-590/1 споживачем було надано оновлену інформацію щодо переліку точок обліку по яких буде здійснюватися споживання природного газу, до такого переліку було додатково включено один об`єкт споживання з ЕІС-кодом 56ZS31F0L42F1130.. Відповідно, товариством 21.12.221 подано запит на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника по зазначеній додатковій точці обліку. Цей запит було підтверджено 21.12.2021 та зареєстровано додатковий об`єкт споживання з ЕІС-кодом 56ZS31F0L42F1130 в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 24.12.2021. Отже, загальний обсяг природного газу, використаний зареєстрованими об`єктами споживача у грудні 2021 року з ресурсів товариства, складає 17 734,54 куб.м, про що між сторонами було підписано відповідний акт приймання-передачі природного газу 31.12.2021.

За таких обставин, в період по 22.11.2021 по 23.12.2021 (по точці обліку з ЕІС-кодом 56ZS31F0L42F1130) постачальником природного газу відповідачу був позивач, як постачальник «останньої надії», а з 23.11.2021 (з 24.12.2021 по точці обліку з ЕІС-кодом 56ZS31F0L42F1130) поставку природного газу на адресу відповідача здійснювало ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" відповідно до договору постачання природного газу від 04.11.2021 № 18-1044/21-БО-Т.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18.09.2023 становить 50 066,00 грн. Доказів у підтвердження сплати відповідачем заборгованості, яка виникла на підставі правочину, в матеріалах справи відсутні, позовні вимоги в частині щодо стягнення заборгованості у розмірі 50 066,00 грн підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені та підтверджені матеріалами справи.

Щодо позовних вимог про стягнення пені в розмірі 7 393, 31 грн судова колегія зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим споживачем строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Оскільки відповідачем не оплачено вартість спожитого природного газу, позивачем нараховано пеню за період з 01.02.2022 по 31.07.2022 у розмірі 7 393,31 грн.

Згідно з п.4.4 Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

З огляду на наведене, строк оплати за поставлений природний газ у період з 14.12.2021 по 23.12.2021 закінчився 31.01.2022.

Відповідно, з врахування п.4.5 Типового договору, у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, відповідно, позивач починаючи з 01.02.2022, вправі був нараховувати пеню з дотриманням пункту 6 статті 233 ГК України.

З урахуванням вищенаведених висновків суду, перевіривши розрахунок пені судова колегія прийшла до висновку, що правомірним є стягнення з відповідача пеня в розмірі 7 393,31грн.

Щодо клопотання відповідача про застосування позовної давності до вимог щодо нарахування пені за період з 01.02.2022 по 15.02.2022, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені за період з 01.02.2022 по 16.02.2022, відтак клопотання відповідача про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення пені за вказаний період задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про зменшення розміру пені до 1000,00 грн, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем винятковості обставин, наведених в обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені, з огляду на що відповідне клопотання задоволенню не підлягає.

Станом на 18.09.2023 у позивача перед відповідачем наявна заборгованість в сумі 50 066,00 грн за поставлений відповідачем природний газ у грудні 2021 року. У матеріалах справи відсутні докази фактичної неможливості сплати відповідачем заборгованості за поставлений відповідачем природний газ у грудні 2021 року в сумі 50 066,00 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 1 246,85грн та інфляційні втрати у розмірі 12 070,80 грн, судова колегія зазначає таке.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем строків оплати спожитого природного газу, у зв`язку з чим позивачем за неналежне виконання умов договору нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1 246,85 грн та інфляційні втрати у розмірі 12 070,80 грн.

Перевіривши розрахунку 3% річних та інфляційних втрат судова колегія прийшла до висновку про правомірність стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 246,85 грн та інфляційні втрати у розмірі 12 070,80 грн.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

З огляду на викладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на скаржника.

Керуючись, ст. ст. 129, 269, 270, 273 275, 276, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Національного заповідника «Замки Тернопілля» б/н та б/д (вх.№ ЗАГС 01-05/3318/23 від 27.10.2023) залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.09.2023 у справі №921/125/23 залишити без змін.

3.Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Орищин Г.В.