І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1252/23
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., за участю розглянувши матеріали заяв представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правової (правничої) допомоги в сумі 40 000,00 грн (б/н від 29.12.2023) та представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої (правової) допомоги в сумі 48 000,00 грн (б/н від 29.12.2023), у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД",
до відповідача: Фермерського господарства "Тимошенко Н.І.",
предмет спору: про стягнення 4 965 318,84 грн
Представники сторін:
позивача: Колосінський І.А., Макарчук Р. С.
відповідача: Хомин О.М.
Повний текст рішення складено та підписано 27.12.2023.
Станом на день ухвалення рішення у справі заяв та доказів у підтвердження витрат на правову допомогу у відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України позивачем та відповідачем надано не було, а тому питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу у даному рішенні господарським судом не вирішувалось.
02.01.2024 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Чернігівської області надійшли заяви від представника позивача адвоката Колосінського І.А. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правової (правничої) допомоги в сумі 40 000,00 грн (б/н від 29.12.2023); та від представника відповідача адвоката Хомин О.М. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої (правової) допомоги в сумі 48 000,00 грн (б/н від 29.12.2023).
На підставі п.11 ч.3 Рішення зборів суддів Господарського суду Чернігівської області від 03.09.2020 (зі змінами), листом Господарського суду Чернігівської області від 03.01.2024 №927/1252/23/15/24 учасників процесу повідомлено про те, що у зв`язку зі знаходженням судді М.В. Фесюри у відпустці, питання про прийняття до розгляду заяв буде вирішено в перший день після виходу судді з відпустки (29.01.2024) з постановленням ухвали.
Ухвалою від 29.01.2024 зазначені заяви прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.20.2024, 10:00.
Ухвалою від 30.01.2024 клопотання ТОВ "МАНАД" та заяву ФГ "Тимошенко Н.І." про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів, в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" задоволено.
02.02.2024 через систему «Електронний суд» від ТОВ «МАНАД» надійшли заперечення щодо заяви про стягнення судових витрат, у яких позивач просить відмовити у задоволенні заяви ФГ «Тимошенко Н.І.» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «МАНАД» на користь ФГ «Тимошенко Н.І.» витрат на правничу допомогу, покласти зазначені витрати на ФГ «Тимошенко Н.І.». В обґрунтування заперечень ТОВ «МАНАД» зазначає про те, що суд залишив без розгляду відзив від 18.10.2023, у якому було зазначено попередній розмір судових витрат; зазначає про зловживання Адвокатським об`єднанням процесуальними правами та необґрунтованістю більшої частини витрат.
05.02.2024 через систему «Електронний суд» від ТОВ «МАНАД» надійшли доповнення до заперечень щодо заяви про стягнення судових витрат від 04.02.2023, у яких заявник вважає Акт прийому-передачі послуг недопустимим доказом, оскільки той не містить суми ПДВ.
В судовому засіданні 05.02.2024 взяли участь представники позивача та представник відповідача.
В судовому засіданні 05.02.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення на підставі ст. 240 ГПК України.
Розглянувши подані заяви, суд встановив таке.
Зазначені заяви сторонами сформовані в системі "Електронний суд" 29.12.2023, а отже подано в строк, установлений частиною 8 статті 129 ГПК України.
Відповідно до п.3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішене питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 244 ГПК України).
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 25.12.2023 позов задоволено частково, стягнуто з Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" неустойку у вигляді штрафу в сумі 2016000,00 грн та 24192,48 грн судового збору; провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 1008000,00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди закрито; в решті позовних вимог відмовлено.

Під час ухвалення рішення у справі №927/1252/23 судом не було вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, в рішенні судом зазначено про те, що станом на день ухвалення даного рішення заяв та доказів у підтвердження витрат на правову допомогу у відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України позивачем та відповідачем надано не було, а тому питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу у даному рішенні господарським судом не вирішувалося. При цьому, позивач та відповідач не позбавлені права звернутися до суду з відповідною заявою з наданням належних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із с. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1,2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем у позовній заяві зазначено орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу Адвокатського бюро "Ігоря Колосінського" в розмірі 40 000,00 грн. В судовому засіданні 25.12.2023 позивачем зроблено заяву про судові витрати, та відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України заявлено про надання доказів на підтвердження таких витрат після ухвалення рішення суду.

29.12.2023, тобто у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк, представник позивача направив до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 грн з відповідними доказами.

Як докази витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.07.2023, укладеного між ТОВ «МАНАД» та Адвокатським бюро «Ігоря Колосинського», копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1443595 від 08.08.2023, копію платіжної інструкції №113 від 28.12.2023 про сплату ТОВ «МАНАД» Адвокатському бюро «Ігоря Косинського» за правову допомогу згідно Акту №6 від 28.12.2023 в сумі 40000 грн., копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 28.12.2023, копію Додаткової угоди №3 від 08.08.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги, копію рахунку №6 від 28.12.2023 на оплату послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги.

Згідно з п.1 договору про надання правової допомоги від 19.07.2023 довіритель доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати довірителю правову допомогу в судових справах за участі довірителя.

Адвокатське бюро представляє інтереси довірителя у судах усіх інстанцій, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Адвокатське бюро зобов`язане надавати довірителю правову допомогу належним чином та своєчасно (п.2.1, п.2.2. договору від 19.07.2023)

У відповідності до п. 3.3. договору гонорар Адвокатського бюро визначається в додатках до цього договору.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.08.2024.

08.08.2023 між ТОВ «МАНАД» та Адвокатським бюро «Ігоря Колосінського» укладено додаткову угоду №3 від 08.08.2023, умовами п.1 якої передбачено, що довіритель доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати довірителю правову допомогу за позовом довірителя до ФГ «Тимошенко Н.І.» у зв`язку з порушенням останнім умов Договору поставки № 249 від 12.10.2020 в судовій справі, а також з питань, пов`язаних із зазначеною судовою справою, в усіх інших державних органах, правоохоронних органах, в підприємствах та установах незалежно від форми власності та підпорядкування, перед фізичними особами та фізичними особами -підприємцями.

За змістом п.2 додаткової угоди гонорар Адвокатського бюро за надання правової (правничої допомоги) в судах піж час розгляду справи становить 40000,00 грн.

28.12.2023 ТОВ «МАНАД» та Адвокатським бюро «Ігоря Колосінського» підписано акт приймання-передачі наданих послуг, у п. 1 якого зазначено про те, що адвокатське бюро з 08.08.2023 по 28.12.2023 надало довірителю професійну (правову) правничу допомогу, а Замовник прийняв наступні послуги: підготовка та подання 08.09.2023 року позовної заяви до Господарського суду Чернігівської області через підсистему Електронний суд ЄСІТС, включаючи сканування 187 додатків (витрачено 25 годин); підготовка та подання до суду заяви про участь в судовому засіданні і режимі відеоконференції, відповіді на відзив від 23.10.2023, заперечень від 23.10.2023 проти заяви щодо закриття провадження у справі, додаткових пояснень від 03.11.2023 року (потрачено 15 годин); участь 11.10, 20.11, 08, 20 та 25.12.2023 в судових засіданнях Господарського суду Чернігівської області в справі № 927/1252/23 за позовом ТОВ «МАНАД» до ФГ «Тимошенко Н.І.» (потрачено не менше 6 годин). На дорогу для участі в судовому засіданні 20.12.2023 року потрачено не менше шести годин.

Адвокатським бюро «Ігоря Колосінського» виставлено рахунок ТОВ «МАНАД» на оплату послуг в сумі 40000 грн за договором про надання правової (правничої) допомоги від 28.12.2023. В Акті зазначено, що претензій по якості і своєчасності зазначених послуг у Довірителя до Адвокатського об`єднання відсутні.

Платіжною інструкцією №1113 від 28.12.2023 ТОВ «МАНАД» сплатило Адвокатському бюро «Ігоря Колосінського» за правову допомогу згідно акту № 6 від 28.12.2023 кошти в сумі 40000,00 грн.

Відповідач заперечень щодо розміру заявлених позивач витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, який підтверджений належними доказами, становить 40000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено орієнтовний розмір витрат на правову допомогу. Однак, відзив судом залишено без розгляду.

Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

21.12.2023 відповідач направив суду клопотання про розподіл судових витрат ФГ «Тимошенко Н.І.» в сумі 48000 грн.

Як зазначено в рішенні суду, позивачем в судовому засіданні 25.12.2023 зазначено, що докази понесення витрат на професійну правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. Відповідач зазначив про те, що направив до суду відповідну заяву, проте відсутні докази направлення її позивачу, а отже, ФГ «Тимошенко Н.І.» надасть докази понесення витрат на професійну правову допомогу у передбачені процесуальним законодавством строки.

29.12.2023, тобто у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк, представник відповідача направив до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 48000 грн з відповідними доказами.

Як докази витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.10.2023, укладеного між ФГ «Тимошенко Н.І. та Адвокатським об`єднанням «Копусь і Муляр», ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА№1360886 від 06.10.2023, виданого адвокату Хомин О.М., копію банківської виписки про оплату юридичних послуг згідно додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 06.10.2023 ФГ «Тимошенко Н.І.» в сумі 48000,00 грн., копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 21.12.2023 в сумі 48000,00 грн з переліком наданих послуг, копію Додаткової угоди №1 від 30.10.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги.

Так, згідно з п.1 договору про надання правової допомоги від між ФГ «Тимошенко Н.І.» та Адвокатським об`єднанням «ЮРИДИЧНА ФІРМА «КОПУСЬ І МУЛЯР» укладено договір про надання правової допомоги від 06.10.2023 року №ЮФКМ/121/20223.

Відповідно до п.1.1 вищезазначеного договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво Клієнта в Господарському суду Чернігівської області у справі №927/1252/23 з розгляду спору між Клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНАД».

Відповідно до п.4.1 зазначеного договору, загальна вартість юридичних послуг (гонорар), що мають бути надані відповідно до цього Договору становить 40 000 (сорок тисяч) грн 00 коп., без ПДВ.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024 (п.9.6 договору).

30.10.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 06.10.2023 № ЮФКМ/121/2023. У Додатковій угоді сторони зазначили проте, що у зв`язку з отриманням Адвокатським об`єднанням Свідоцтва платника ПДВ від 19.10.2023 та переходом на загальну систему оподаткування, сторони дійшли згоди внести до договору зміни. У п.1.1. додаткової угоди сторони узгодили, що загальна вартість юридичних послуг , що мають бути надані відповідно до предмету договору є фіксованою і становить 48000,00 грн. в тому числі ПДВ -8000,00 грн, а п.4.2 Договору викладено в редакцію: оплата юридичних послуг (гонорару) здійснюється клієнтом протягом 3 робочих днів з дати укладення даного договору.

21.12.2023 сторонами складено акт прийому-передачі наданих послуг №1 із зазначенням переліку наданих послуг в сумі 48000,00 грн, що підписаний представниками сторін без зауважень. В Акті зазначено детальний опис наданих послуг: Представництво Клієнта в Господарському суді Чернігівської області у справі №927/1252/23: консультація клієнта та аналіз документів щодо спору; розробка правової позиції та стратегії захисту прав Клієнта в господарському суді; підготовка та подання клопотання про відкладення підготовчого засідання вих. №2/ЮФКМ/121/2023 від 09.10.2023; підготовка та подання заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду вих.№3/ЮФКМ/121/2023 від 12.10.2023; підготовка та подання відзиву на позовну заяву вих.№4/ЮФКМ/121/2023 від 18.10.2023; підготовка та подання заяви про закриття провадження у справі в частині позовних вимог №5/ЮФКМ/121 від13.10.2023; підготовка та подання заперечень (відповідь на відзив) від 30.10.2023 (подано в системі ЄСІТС); підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 06.11.2023 у справі №927/1252/23 від 13.11.2023 (подано в системі ЄСІТС); підготовка та подання клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи від 20.11.2023 (подано в системі ЄСІТС); підготовка та подання клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні від 07.12.2023 (подано в системі ЄСІТС, підготовка та подання клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні від 19.12.2023 (подано в системі ЄСІТС), участь у судових засіданнях.

02.02.2024 позивач надіслав заперечення щодо розміру заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, у яких позивач просить відмовити у задоволенні заяви ФГ «Тимошенко Н.І.» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «МАНАД» на користь ФГ «Тимошенко Н.І.» витрат на правничу допомогу, покласти зазначені витрати на ФГ «Тимошенко Н.І.». В обґрунтування заперечень ТОВ «МАНАД» зазначає про те, що суд залишив без розгляду відзив від 18.10.2023, у якому було зазначено попередній розмір судових витрат; зазначає про зловживання Адвокатським об`єднанням процесуальними правами та посилається на необґрунтованість більшої частини витрат.

05.02.2024 через систему «Електронний суд» від ТОВ «МАНАД» надійшли доповнення до заперечень щодо заяви про стягнення судових витрат від 04.02.2023, у яких заявник вважає Акт прийому-передачі послуг недопустимим доказом.

За змістом статті 1 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути не тільки доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію пропорційності витрат.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі "East / West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК).

Водночас, за приписами частини шостої статті 126 ГПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розглянувши заперечення ТОВ "Манад" щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає, про те, що сторони є вільними в укладенні договору, ФГ «Тимошенко Н.І.» та Адвокатське об`єднання «Юридична фірма «Копусь та Муляр» уклали договір про надання правової допомоги, у якому визначили істотні умови, зокрема вартість послуг - 48000 грн. В Акті прийому-передачі №1 сторони визначили детальний опис наданих послуг, а в Додатковій угоди № 1 від 30.10.2023 до Договору сторони зазначили про те, що у зв`язку з отриманням Адвокатським об`єднанням Свідоцтва платника ПДВ від 19.10.2023 та переходом на загальну систему оподаткування, сторони дійшли згоди внести до договору зміни. У п.1.1. додаткової угоди сторони узгодили, що загальна вартість юридичних послуг , що мають бути надані відповідно до предмету договору є фіксованою і становить 48000,00 грн. в тому числі ПДВ -8000,00 грн.

Зазначене спростовує заперечення ТОВ «МАНАД» щодо необґрунтованості витрат на правничу допомогу, визначених відповідачем, оскільки останні підтверджені належними та допустимим доказами.

Стосовно заперечень ТОВ «МАНАД» про те, що ФГ "Тимошенко Н.І." орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу зазначило у відзивів, який не прийнятий судом, суд зазначає наступне.

У постановах Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Крім того, протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення, ФГ "Тимошенко Н.І." подало до суду докази на підтвердження цих витрат. Отже, ФГ "Тимошенко Н.І." виконало встановлені процесуальним законодавством вимоги, необхідні для розподілу витрат на правову допомогу.

З наданих відповідачем документів у підтвердження витрат на правничу (правову) допомогу вбачається що вартість наданих послуг за договором є фіксованою і становить і становить 48000,00 грн.

Суд не приймає заперечень позивача щодо недоведеності розміру витрат відповідача на правничу допомогу через неналежність акту прийому-передачі послуг як неприйнятного доказу, оскільки окрім цього акту розмір понесених витрат також підтверджується наданими відповідачем додатковою угодою та випискою з банківського рахунку , в яких зазначений ПДВ. Податкова накладна в даному випадку не є виключним доказом , без наявності якого неможливо встановити визначений сторонами договору про надання правничої допомоги розміру вартості наданих правових послуг, а правильність визначення суми ПДВ, яка підлягає декларуванню, та визначається на підставі податкової накладної, не є предметом даного судового розгляду.

Дослідивши надані відповідачем докази в обґрунтування витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката, який підтверджений належними доказами, становить 48000,00 грн.

Згідно з п.3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що рішенням суду позовні вимоги задоволені частково, суд доходить висновку про задоволення заяв позивача та відповідача щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16240,65 грн. а з позивача на користь відповідача в сумі 18766,83 грн, відповідно.

При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." (, вул. Вишнева, буд.8, с. Махнівка, Борзнянський район, Чернігівська область, 16464) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" (, вул. Центральна, 34, с. Засупоївка, Яготинський район, Київська область, 07714) 16240,65 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

3. Заяву представника Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" (, вул. Центральна, 34, с. Засупоївка, Яготинський район, Київська область, 07714) на користь Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." (, вул. Вишнева, буд.8, с. Махнівка, Борзнянський район, Чернігівська область, 16464) 18766,83 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

5. В решті заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНАД" та Фермерського господарства "Тимошенко Н.І." про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правової (правничої) допомоги - відмовити.

Накази видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 06.02.2024.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua

Тимчасовий засіб зв`язку суду - тел. канцелярії .