ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 рокуСправа № 912/2380/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №912/2380/23

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЙДА ТРАНС", вул. Покровська, 50, м. Кропивницький, 25004

про стягнення 2 419,42 грн

Представники сторін участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - УКРТРАНСБЕЗПЕКА) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЙДА ТРАНС" (далі - ТОВ "ГАЙДА ТРАНС") з вимогами про стягнення на користь Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 2 419,42 грн, з покладенням судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в порушення норм Закону України "Про автомобільний транспорт" здійснив перевезення вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм без оформлення дозволу, як наслідок йому нарахована вказана плата за такий проїзд, внесення якої відповідачем добровільно у встановлений чинним законодавством строк не здійснено.

Ухвалою від 20.12.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/2380/23 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 23.01.2024 о 12:00 та встановив сторонам строки для подання заяв по суті.

23.01.2024 позивач подав заяву про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 23.01.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 12.02.2024 о 11:00 год та запропоновано позивачу надати якісні копії товарно-транспортної накладної, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, водійського посвідчення, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, які додані до позову.

26.01.2024 позивач подав суду клопотання, до якого додав на вимогу суду якісні копії документів.

Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та клопотання про проведення засідання без участі представника.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористався, уповноважених представників не направив.

Поштові конверти із вкладенням - копією ухвали господарського суду від 20.12.2023, якою відповідачу встановлено строк для подання відзиву протягом 15 днів з дня вручення такої ухвали, а також ухвалою від 23.01.2024 про перерву в засіданні, направлені на адресу останнього, яка є офіційною адресою його місцезнаходження згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернутий з довідкою ф. 20 відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою" з датою на поштовому штемпелі 29.12.2023 та 29.01.2024 відповідно.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, дата невдалої спроби вручити поштовий конверт з ухвалою від 20.12.2023 вважається днем вручення відповідачу судового рішення, таким чином строк для подання відзиву на позов сплив 15.01.2024.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Водночас, місцезнаходження відповідача суду відоме і на таку адресу направлено ухвалу господарського суду у даній справі.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.04.2019 у справі №922/2887/16 наголошує, що відповідно до ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Крім того, копія ухвала суду від 20.12.2023 направлена на адресу керівника ТОВ "ГАЙДА ТРАНС" Гайдабури О.П. за адресою: 25004, м. Кропивницький, вул. Саратовська, 81 В. Однак, поштовий конверт також повернуто з довідкою ф. 20 відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Також, суд намагався повідомити відповідача про розгляд справи засобами телефонного зв`язку, що підтверджується телефонограмою №6 від 11.01.2024.

Таким чином, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідань суду.

Окрім того, відповідач мав право та можливість ознайомитись з ухвалами у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 12.02.2024 за відсутності представника відповідача.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 12.02.2024 суд дослідив докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

Посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, 13.08.2021 на підставі направлення на рейдову перевірку №015006 від 11.08.2021 на 429 км а/д М-03 "Київ-Харків-Довжанський" проведена рейдова перевірка дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM 440, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом TRAILOR, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Працівниками Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM 440, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом TRAILOR, державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті якого виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме фактичне навантаження на одиночну вісь складало 11,850 т при допустимих 11,000 т, що підтверджується копією талона про зважування №14264 від 13.08.2021.

Автомобільним перевізником відповідно до товарно-транспортної накладної №Р1359 від 12.08.2021 є ТОВ "ГАЙДА ТРАНС".

За результатами перевірки складено довідку №0052531 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 13.08.2021, акт №0023494 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 13.08.2021, акт №302053 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.08.2021, яким зафіксоване порушення передбачене абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, чим порушено норми, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

На підставі викладеного, Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки ТОВ "ГАЙДА ТРАНС" нарахована плата за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до формули:

П=(Рзм + Рнв + Рг)хВхК,де

Рзм - 0 євро/км (перевищення загальної маси).

Рнв - 0,10 євро/км (перевищення осьових навантажень).

Рг - 0 євро/км (перевищення габаритних параметрів).

В - пройдена відстань 385 км.

К - до 10 відсотків - у подвійному розмірі (коефіцієнт 2)

П = (0 + 0,10 + 0) * 385 (відстань) * 2 (коефіцієнт) = 77,00 євро.

Таким чином, за проїзд великовагового транспортного засобу ТОВ "ГАЙДА ТРАНС" нараховано плату в розмірі 77,00 євро, що еквівалентно 2 419,42 грн (курс НБУ станом на 13.08.2021 за 1 євро = 31,421 грн), про що складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0023494 від 13.08.2021.

Дії працівників Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо проведення габаритно-вагового контролю та складання розрахункової плати за проїзд відповідачем не оскаржувались.

Також, Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки скеровувався лист - повідомлення №70292/3.1/24-21 від 27.08.2021 про необхідність внесення плати за проїзд великовагового транспортного засобу у розмірі 77,00 євро, яке вручено особисто за довіреністю представнику ТОВ "ГАЙДА ТРАНС", про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №120 від 29.09.2021.

Оскільки, станом на момент подання позовної заяви, ТОВ "ГАЙДА ТРАНС" кошти у добровільному порядку не сплатило, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішені даного спору господарський суд враховує таке.

Правовий статус Державної служби з безпеки на транспорті визначено Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103).

Так, у п. 1 Положення №103 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Як визначено підп. 1, 3 п. 4 Положення №103, основним завданням Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до покладених на неї завдань, у силу підп. 2, 15, 27 п. 5 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

При цьому, як визначено у п. 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, позивач є органом, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" (у редакції, чинній на момент проведення перевірки) державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

За змістом ч. 1 та 4 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" (у редакції, чинній на момент проведення перевірки) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" (у редакції, чинній на момент проведення перевірки) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу (п. 5 Правил №30).

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (у редакції, чинній на момент проведення перевірки) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як визначено наведеним пунктом, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

За положеннями ч. 1 ст. 47 Закону України "Про автомобільний транспорт" (у редакції, чинній на момент проведення перевірки) до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.

Плата за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів визначається відповідно до положень Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Як визначено у п. 3 Порядку №879 (у редакції, чинній на момент проведення перевірки), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

При цьому, габаритно-ваговим контролем транспортних засобів, як унормовано підп. 4 п. 2 Порядку №879, є контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підп. 3 п. 2 Порядку №879).

У п. 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Згідно з п. 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Як визначено у п. 30 Порядку №879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Окрім того, як зазначено у п. 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

Відповідно до п. 26, 27 Порядку №879, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно з п. 31-1 Порядку №879 перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Як встановлено матеріалами справи, працівниками позивача із дотриманням правових положень проведена перевірка додержання вимог діючого законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення вантажу відповідачем, результати якої зафіксовані у складених документах, а саме в акті №0023494 від 13.08.2021, довідці №0052531 від 13.08.2021, акті №302053 від 13.08.2021.

При перевірці установлені допущені відповідачем порушення порядку проїзду автомобільними дорогами, а саме перевищення нормативних вагових параметрів, у зв`язку з чим правомірно нарахована плата у сумі 77,00 євро, що станом на 13.08.2021 еквівалентно 2 419,42 грн.

Пунктами 37, 41 Порядку №879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством. Дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває у володінні ТОВ "ГАЙДА ТРАНС", відповідач суду не надав.

Відповідачем не надано також доказів визнання неправомірними в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад правопорушення, елементами якого є шкода, вина та протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем порушено вимоги вказаних вище нормативних актів, що встановлено наведеними вище доказами.

Доказів отримання відповідачем у встановленому порядку дозволу на участь у дорожньому русі належного йому транспортного засобу, загальна вага та навантаження на осі якого перевищували нормативні параметри матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 31-1 Порядку №879 перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Відповідачем у визначений вище термін кошти добровільно сплачені не були.

Несплачена перевізником - власником транспортного засобу у встановлені чинним законодавством строки плата за проїзд великогабаритного транспорту з перевищенням вагових параметрів набула статусу заборгованості перед Державним бюджетом України.

За таких обставин, беручи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 2 419,42 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЙДА ТРАНС" (вул. Покровська, 50, м. Кропивницький, 25004, ідентифікаційний код 38758710) на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 2 419,42 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЙДА ТРАНС" (вул. Покровська, 50, м. Кропивницький, 25004, ідентифікаційний код 38758710) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 39816845) 2 684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу (до Електронного кабінету), відповідачу (вул. Покровська, 50, м. Кропивницький, 25004).

Повне рішення складено 12.02.2024.

Суддя В.Г. Кабакова