УХВАЛА

06 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 922/2320/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Случ О.В.,

за касаційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2023

та рішення Господарського суду Харківської області від 27.09.2023

у справі № 922/2320/23

за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі позивачів:

1) Харківська обласна державна адміністрація;

2) Департамент культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації (Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації)

до:

1) Харківської міської ради;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3";

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРНАД",

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації (Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації) з позовом до Харківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРНАД" про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.09.2023 (суддя Новікова Н.А.), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 (колегія суддів у складі: Гребенюк Н.В - головуючий, Слободін М.М., Шутенко І.А.), у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судові рішення мотивовані тим, що:

- на момент формування земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0020, її реєстрації 29.01.2007, в державному земельному кадастрі була відсутня інформація про те, що спірна земельна ділянка належить до земель історико-культурного призначення, а відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0020 у використанні земельної ділянки не визначені обмеження, пов`язані з її належністю до земель історико-культурного призначення, та земель, що мають особливу цінність;

- неприведення органами охорони культурної спадщини науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичного ареалу м. Харкова, а також іншої документації та інформації, зокрема, за посиланнями в мережі Інтернет, наведеними у позовній заяві, у відповідність до актуальних меж пам`ятки археології «Поселення Харків» не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки вказані обставини не залежать від волі відповідачів;

- станом на момент подачі позову земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0020 по вул. Різдвяній, 33, м. Харків, що належить на праві приватної власності ТОВ «Фарнад», дійсно не перебуває в межах пам?ятки археології;

- за ТОВ «Фарнад» зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю літ. «А/74-1» загальною площею 102,6 кв.м по вул. Різдвяній, 33 у м. Харкові і товариство відкрито користується спірною земельною ділянкою без будь-яких обмежень та є добросовісним набувачем земельної ділянки, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, жодних фактів зловживань з його боку, спрямованих на протиправне заволодіння земельною ділянкою, під час розгляду справи не встановлено;

- задоволення позову прокурора буде фактично непропорційним втручанням у право на мирне володіння майном, що становитиме порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки прокурором не доведено, що таке втручання не порушить справедливого балансу державних та приватних інтересів;

- позбавлення права власності третього відповідача фактично не має державного чи суспільного інтересу, оскільки з володіння останнього вона не вибуває, а лише призведе до необхідності повторного проходження процедури набуття у власність не з вини третього відповідача, а внаслідок недбальства державних органів.

Не погоджуючись з постановою апеляційного та рішенням місцевого господарських судів, Заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається, зокрема, на те, що на момент прийняття Харківською міською радою оспорюваного рішення пам`ятка археології «Поселення Харків» була паспортизована і занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, в межах вказаної пам`ятки розташована земельна ділянка із кадастровим номером :01:006:0020, що виключає можливість перебування цієї ділянки в приватній власності згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Оскільки рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, про вилучення пам`ятки місцевого значення «Поселення Харків» з Реєстру об`єктів культурної спадщини, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0020, на цей час не приймалось, суди дійшли помилкового висновку щодо невіднесення спірної земельної ділянки до земель історико-культурного значення. Хоча на підставі висновку про результати наукового археологічного дослідження від 29.12.2021 № 336-B/19-21 Департаментом культури і туризму Харківської обласної адміністрації додатком до облікової картки об`єкта культурної спадщини Поселення Харків № 81 від 26.01.2022 та додатком до Паспорту об`єкта культурної спадщини «Поселення Харків» № 36 від 26.01.2022 визначено межі території пам`ятки археології місцевого значення «Поселення Харків», в які не потрапила спірна земельна ділянка, такий спосіб вилучення частини пам`ятки археології станом на 26.01.2022 чинним законодавством передбачений не був, що свідчить про порушення органом місцевого самоврядування порядку відчуження землі. У даному випадку поза увагою судів залишилось суттєве порушення інтересу держави (національного, суспільного інтересу), яке відбулося внаслідок ігнорування відповідачами встановленого на законодавчому рівні порядку розпорядження особливо цінними землями.

Скаржником вмотивовано подання касаційної скарги на підставі п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2024 відкрито провадження за касаційною скаргою з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено останню до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.02.2024 та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу до 09.02.2024.

Водночас, під час вивчення матеріалів касаційної скарги колегією суддів встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 16.08.2023 прийнято до розгляду справу № 927/1206/21 з метою забезпечення юридичної визначеності щодо того, який спосіб захисту є належним й ефективним у спорах про захист права державної власності на земельні ділянки, на яких розташовані пам`ятки археології.

Так, підставою для передачі зазначеної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду стала наявність, на думку колегії суддів Касаційного господарського суду, підстав для відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.10.2022 у справі № 557/303/21 і від 17.05.2023 у справі № 748/1335/20, про те, що землі історико-культурного призначення, на яких розташовані пам`ятки археології, віднесені до категорії особливо цінних земель; повернення земельної ділянки історико-культурного призначення державі слід розглядати не як віндикаційний, а як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки. Однак, на думку колегії суддів Касаційного господарського суду, задоволення вимоги про витребування земель історико-культурного призначення, на яких розташовані пам`ятки археології, з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання єдності судової практики Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 922/2320/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 927/1206/21 з подібними правовідносинами та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

Зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 та рішення Господарського суду Харківської області від 27.09.2023 у справі № 922/2320/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 927/1206/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.