ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 року м. Дніпро Справа № 904/4659/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Федорець Владислава Петровича

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2023р. (суддя Дупляк С.А.) у справі № 904/4659/23

за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", м.Київ

до Фізичної особи - підприємця Федорець Владислава Петровича, с.Звонецьке, Солонянський район, Дніпропетровська область

про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Федорець Владислава Петровича про стягнення 260 965,34 грн, з яких 150 641,40 грн заборгованості за кредитом та 110 323,94 грн заборгованості за процентами.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов заявки-договору №ID8007023 від 10.04.2020 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в Акціонерному товаристві "Таскомбанк" в частині повного та своєчасного повернення наданого кредиту та сплати процентів.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2023 у даній справі позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Федорець Владислава Петровича на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" 150 641,40 грн заборгованості за кредитом, 110 323,94 грн заборгованості за відсотками, 3 914,48 грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано посиланням на те, що банк повідомив позичальника про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак позичальник зазначені порушення не усунув, заборгованість не сплатив. Таким чином, у порядку частини 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України та пп.18.2.1.2, 18.2.2.3.2 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК, у банку виникло право вимагати дострокового повернення повної суми кредиту та сплати процентів.

Не погодившись із вказаним рішенням, фізична особа-підприємець Федорець Владислав Петрович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на наступні обставини:

- у анкеті-заяві позичальника від 16.05.2019 процентна ставка не зазначена. Такі ж умови не передбачено в заяві-договорі №ID8007023 від 10.04.2020;

- позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за заявою договором від 10.04.2020, посилався на Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскобанк, як невід`ємну частину спірного договору;

- судом першої інстанції не наведено доказів на підтвердження, що саме цей витяг з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскобанк розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскобанк;

- без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскобанк, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком витяг з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскобанк не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначає:

- п.2.3.1 кредитного договору визначений розмір процентної ставки за користування кредитом;

- відповідач був ознайомлений з тим, що умови договору визначаються саме банком і доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку, який укладається шляхом приєднання до договору в цілому (п.4.2.1 договору)

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі головуючого судді Чередка А.Є., суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2023 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/4659/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 11.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Федорець Владислава Петровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2023р. у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2019 відповідач звернувся до позивача із заявою-договором про приєднання до публічної пропозиції АТ Таскомбанк на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Правил обслуговування корпоративних клієнтів.

10.04.2020 між Акціонерним товариством Таскобанк (банк) та фізичною особою-підприємцем Федорець Владиславом Петровичем (позичальник) укладено заяву - договір №ID8007023 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") (далі - кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого за наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Таскомбанк" з цільовим використанням на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування кредиту іншого банку.

Розділом 2 кредитного договору визначено такі умови надання кредиту:

- розмір кредиту 250.000,00 грн (п. 2.1);

- валюта кредиту гривня (п. 2.2);

- розмір процентної ставки за користування кредитом (далі проценти) 48% річних (п.2.3.1);

- розмір комісійної винагороди за видачу кредиту не передбачається (п. 2.3.2);

- термін і порядок погашення кредиту: погашення основного боргу за кредитом, сплата - процентів щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення договору, числа в яке було укладено договір. Погашення ануїтетного платежу здійснюється в день згідно з Графіком погашення кредиту (календарного числа дати укладення договору). У разі внесення платежу в розмірі, що перевищує плановий платіж, сума грошових коштів, сплачених позичальником, зараховується банком в рахунок погашення наступного платежу та погашається в день згідно з Графіком; сума яка лишилася після сплати планового платежу, перераховується на погашення заборгованості (тіла кредиту) позичальника за кредитом шляхом коригування останнього ануїтетного платежу. Розмір останнього ануїтетного платежу (останніх платежів) може відрізнятися від розміру ануїтетного платежу, встановленого згідно з умовами договору (графіком погашення) кредиту і буде становити суму фактичної заборгованості за кредитом, що залишилася після сплати позичальником усіх попередніх ануїтетних платежів (п. 2.4.1);

- строк кредиту 36 місяців з дати укладення договору (п. 2.7).

Відповідно до п.3.1 кредитного договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно з графіком погашення кредиту.

Остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше терміну згідно з пунктом 2.7 цього договору (п. 3.2 кредитного договору).

Цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" та Цінові параметри продукту є кредитним договором (п. 4.1 кредитного договору).

Згідно з пунктом 4.2 кредитного договору цей договір є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим: умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому (п.4.2.1); вимоги щодо зміни або розірвання цього договору після набрання ним чинності пред`являються й підлягають задоволенню відповідно до положень цього договору та законодавства України (п. 4.2.4).

Строк дії договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT "Таскомбанк" (п. 4.3 кредитного договору).

Дата підписання заяви-договору шляхом накладення електронних підписів обох сторін вважається датою укладення договору (п. 4.5 кредитного договору).

Відповідно до п.18.2.6 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК договір, а саме обслуговування кредиту клієнта, набирає чинності з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання до Правил надання банківських послуг та обслуговування корпоративних клієнтів, та діє до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

Пунктом 18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ ТАСКОМБАНК встановлено, що при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчить про приєднання клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт банк ТАС24/Бізнес або у формі обміну паперової/електронної інформації, або у будь якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Заява - договір № ID8007023 від 10.04.2020 підписана відповідачем з використанням електронно-цифрового підпису та скріплена електронною печаткою Федорець В.П.

Таким чином, відповідач, підписавши заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ Таскомбанк на укладання договору банківського рахунку та комплексного надання послуг та Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк, погодився з умовами вищевказаних Правил, які є невід`ємною частиною заяви-договору.

На виконання умов договору позивач перерахував на користь відповідача 250 000,00 грн. Факт отримання вказаних коштів відповідач не заперечує.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до відповідача з повідомленням-вимогою від 01.09.2022 за №, в якій просив достроково повністю повернути кредит. В якості доказів направлення цього повідомлення позивач долучив до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист, накладну №9204 від 02.09.2023 та фіскальний чек від 02.09.2023.

Зазначена вище вимога залишена відповідачем без задоволення, що і стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 150 641,40 грн та заборгованості по процентам у розмірі 110 323,94 грн.

Зміст апеляційної скарги свідчить про те, що скаржник не погоджується із рішенням місцевого господарського суду в частині стягнення процентів за користування кредитом.

За приписами ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст.173 Господарського кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 7 ст.179 Господарського кодексу України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч.1 ст.181 Господарського кодексу України, договір вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.2 ст.10561 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою ст.1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві-договорі № ID8007023 від 10.04.2020 сторони узгодили, що розмір процентної ставки за користування кредитом 48% річних (п.2.3.1).

Як вже зазначалося, заява - договір № ID8007023 від 10.04.2020 підписана відповідачем з використанням електронно-цифрового підпису та скріплена електронною печаткою ОСОБА_1 .

При цьому, між сторонами відсутній спір щодо факту укладення (шляхом підписання електронно-цифровими підписами сторін та скріплення електронною печаткою ОСОБА_1 ) спірного кредитного договору.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закріплена статтею 204 Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Відповідачем не спростовано правомірність спірного кредитного договору.

Колегія суддів враховує, що у вказаному договорі сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, встановлених законом для даного виду договорів, договір підписаний електронно-цифровими підписами сторін та скріплений електронною печаткою ОСОБА_1 , отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання. Підписавши спірний кредитний договір, відповідач надав свою згоду на оплату усіх зазначених у них платежів, зокрема процентів за користування кредитом.

В матеріалах справи міститься деталізований розрахунок процентів за користування кредитом, здійснений відповідачем відповідно до п.2.3.1 заяви-договору №ID8007023 від 10.04.2020.

Перевіривши вказаний розрахунок, колегія суддів вважає, що він є арифметично вірним, відповідає обставинам справи та здійснений у відповідності до приписів чинного законодавства та умов договору, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 110 323,94 грн.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними доводи скаржника щодо незазначення у анкеті-заяві позичальника та заяві-договорі №ID8007023 від 10.04.2020 процентної ставки, оскільки наведене суперечить пункту 2.3.1 заяви-договору №ID8007023 від 10.04.2020, яким встановлено, що розмір процентної ставки за користування кредитом 48% річних.

В решті рішення господарського суду не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не переглядається.

Враховуючи викладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду відсутні.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Федорець Владислава Петровича - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2023р. у справі № 904/4659/23 - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз