ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

13.02.2024 року м. Дніпро Справа № 904/3736/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги Фізичної особи- підприємця Труш Вячеслава Миколайовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2023р. (суддя Манько Г.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 14.09.2024р.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК"

до Фізичної особи- підприємця Труш Вячеслава Миколайовича

про стягнення 100 135 грн. 24 коп.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з фізичної особи підприємця Труш Вячеслава Миколайовича заборгованості за кредитним договором № №20.85. від 25.02.2021 року у розмірі 100135.24 грн. станом на 02.05.2023, яка складається з наступного: 100135.24 грн. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0.00 грн. - загального залишку заборгованості за процентами, 0.00 грн. - загального залишку заборгованості за винагородою, 0.00 грн. - пені, 0.00 грн. - штрафу (фіксована складова); 0 грн. - штраф (змінна складова).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2023р. позов задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи підприємця Труш Вячеслава Миколайовича на користь Aкціонерного товариства "А-БАНК" заборгованість за кредитним договором 100 135, 24 грн., судовий збір 2684 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Фізична особа- підприємець Труш Вячеслав Миколайович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю. В апеляційній скарзі апелянт також просить суд поновити строк на подання апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 31.01.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.02.2024р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/3736/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Труш Вячеслава Миколайовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2023р. у справі № 904/3736/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

09.02.2024р. матеріали справи №904/3736/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху, з огляду на наступне.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2023р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2684, 00 грн..

Пунктами 2.1., 2.2. частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання позовної заяви) визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2.4. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги у даному випадку становить 4026,00 грн. (2 684,00 грн. х 150%).

Скаржником при поданні апеляційної скарги не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Натомість, в апеляційній скарзі Апелянт зазначає, що судовий збір ним не сплачено, з огляду на положення п.п.12,13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Із матеріалів апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.05.2023 року, витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 25.02.2022р. № 29 та довідкою №950 від 28.11.2023р..

Відповідно до п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, зокрема, звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, зокрема, звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Аналіз п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в сукупності з ч.2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020р. у справі № 545/1149/17 зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Серед переліку пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначеного у ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" немає пільг щодо звільнення від сплати судового збору у справах із вимогами, подібними до тих, зокрема, з якими позивач звернувся у цій справі.

Пільги учасників бойових дій стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин. (правовий висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13 квітня 2020 у справі № 9901/70/20.)

Також подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір» викладено у постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі №701/589/22.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Предметом спору у цій справі є стягнення з Фізичної особи- підприємця Труш Вячеслава Миколайовича заборгованості за кредитним договором, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом прав відповідача як учасника бойових дій, не стосується його соціального і правового статусу, який врегульований спеціальним законом.

Отже, посилання апелянта на п.п.12,13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу для звільнення його від сплати судового збору при зверненні з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2023 р. у справі №904/3736/23, є безпідставним, оскільки цією нормою чітко встановлено, що учасник бойових дій звільняється від сплати судового збору у справах безпосередньо пов`язаних з порушенням його прав, як учасника бойових дій.

За таких обставин, правові підстави, передбачені п.п. 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» для звільнення відповідача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, відсутні.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 29 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 р. у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19.06.2001р. зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання скаржнику строку для можливості подання доказів сплати судового збору у розмірі 4026,00 грн.

При цьому суд звертає увагу скаржника, що з урахуванням приписів ч. 4 ст.174, ч.2 ст. 260 ГПК України, у разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235, 258, 259, 260 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Труш Вячеслава Миколайовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2023р. у справі № 904/3736/23 залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 4026 грн. 00 коп..

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв