ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2024 р. Справа №907/568/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Плотніцький Б.Д.

Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області б/н від 07.11.2023 (вх. № ЗАГС 01-05/3546/23 від 21.11.2023)

на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.10.2023 (суддя Андрейчук Л.В. повний текст рішення складено 17.10.2023)

у справі № 907/568/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УЖБУД» (надалі ТзОВ «УЖБДУ»), м. Ужгород

до відповідача Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області (надалі ДПС України в особі ВП ГУ ДПС у Закарпатській області), м. Ужгород Закарпатська область

про припинення податкової застави

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УЖБУД» звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області про припинення податкової застави.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 14.12.2022 позовні вимоги задоволено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 17.10.2023 у справі № 907/568/22 заяву представника ТзОВ «УЖБУД» від 19.12.2022 (вх. № 02.3.1-02/6961/22) про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УЖБУД" 4 000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 коп.) витрат за надання правничої допомоги.

При ухваленні додаткового рішення судом встановлено, що, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру є доведеними та підлягають задоволенню та стягненню з відповідача - Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області витрати, понесені позивачем на отримання професійної правової допомоги, наданої адвокатським об`єднанням «Греца і партнери», в розмірі 4000 грн.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням суду, Державна податкова служба України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області подала апеляційну скаргу, в якій вказує на незначну складність даної справи, нормативне обґрунтування позиції Товариства з обмеженою відповідальністю «УЖБУД» викладене виключно шляхом копіювання тексту судових рішень. Зазначає, що Державна податкова служба України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області є бюджетною установою, яка фінансується з Державного бюджету України, що зумовлює не співмірність покладення на бюджетний орган всього тягара витрат на правничу допомогу.

Враховуючи наведене, апелянт просить додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.10.2023 у справі № 907/568/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2023 справу № 907/568/22 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Плотніцький О.Л. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.10.2023 у справі № 907/568/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 09.01.2024 на 09 год 45 хв без виклику учасників справи.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 14.12.2022 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УЖБУД» до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області про припинення податкової застави.

19.12.2022 на адресу Господарського суду Закарпатської області від представника позивача адвоката Р. Олійника надійшла заява б/н від 16.12.2022 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій останній просить стягнути з Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області 8000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції.

05.02.2021 між адвокатським об`єднанням «Греца і партнери» (об`єднання або виконавець) та ТзОВ «УЖБДУ» (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги, згідно з пунктом 1.1 якого виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується прийняти (отримати) та оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що за послуги згідно цього договору клієнт сплачує виконавцю гонорар в наступних розмірах:

1200 грн за одну годину роботи старшого партнера об`єднання;

1000 грн за одну годину роботи партнера об`єднання;

800 грн за одну годину роботи адвоката об`єднання.

Надані послуги оформляються актами виконаних робіт, що готуються виконавцем або щомісячно протягом дії цього договору, або по факту виконання конкретного замовлення (послуги) чи участі в конкретній судовій справі. Такі акти клієнт зобов`язаний підписувати та направляти на адресу виконавця (п. 5.3 договору).

Як вбачається із акту виконаних робіт №002591 від 01.12.2022 адвокатським об`єднанням «Греца і партнери» було надано правничу допомогу ТзОВ «УЖБУД», яка включає: підготовка позову про зняття податкової застави щодо належного ТзОВ «УЖБУД» нерухомого майна 1000*4=4000,00 грн; представництво інтересів клієнта у суді по справі №907/568/22 (судове засідання не відбулося) 1000*0,5=500, 00 грн; підготовка заперечень на клопотання про закриття провадження по справі №907/568/22 1000*0,5=500, 00 грн; підготовка відповіді на відзив по справі №907/568/22 1000*2=2000, 00 грн; представництво інтересів клієнта в судовому засіданні по справі № 907/568/22 (з врахуванням часу очікування) 1000*0,50=500, 00 грн, підготовка заяви про винесення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу по справі №907/568/22 1000*0,50=500, 00 грн.

Згідно з вказаним Актом вартість наданих послуг становить всього 8000,0 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні копія рахунку № 002591 від 15.12.2022 на суму 8000,00 грн та копія платіжного доручення №218 від 16.12.2022 на суму 8000, 00 грн.

Враховуючи наведене, адвокат Р. Олійник звернувся до суду про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь ТзОВ «УЖБУД» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до заяви адвоката Р. Олійника про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витратна професійну правничу допомогу було додано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги б/н від 05.02.2021; копію рахунка №002591 від 15.12.2022 на суму 8000,00 грн, копію платіжного доручення №218 від 16.12.2022 на суму 8000, 00 грн та копію статуту адвокатського об`єднання «Герца і партнери».

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Так як до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як зазначалося вище, правовідносини між позивачем ТзОВ «УЖУД» та Адвокатським об`єднанням «Герца і Партнери» виникли на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 05.02.2021, відповідно до умов якого об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується прийняти (отримати) та оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору (пункт 1.1. договору).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що за послуги згідно цього договору клієнт сплачує виконавцю гонорар в наступних розмірах:

1200 грн за одну годину роботи старшого партнера об`єднання;

1000 грн за одну годину роботи партнера об`єднання;

800 грн за одну годину роботи адвоката об`єднання.

Надані послуги оформляються актами виконаних робіт, що готуються виконавцем або щомісячно протягом дії цього договору, або по факту виконання конкретного замовлення (послуги) чи участі в конкретній судовій справі. Такі акти Клієнт зобов`язаний підписувати та направляти на адресу виконавця (п. 5.3 Договору).

Як вбачається із акту виконаних робіт №002591 від 01.12.2022 адвокатським об`єднанням «Греца і Партнери» було надано правничу допомогу ТзОВ «УЖБУД», яка включає: підготовку позову про зняття податкової застави щодо належного ТзОВ «УЖБУД» нерухомого майна 1000*4=4000,00 грн; представництво інтересів клієнта у суді по справі №907/568/22 (судове засідання не відбулося) 1000*0,5=500, 00 грн; підготовку заперечень на клопотання про закриття провадження по справі №907/568/22 1000*0,5=500, 00 грн; підготовку відповіді на відзив по справі №907/568/22 1000*2=2000, 00 грн; представництво інтересів клієнта в судовому засіданні по справі № 907/568/22 (з врахуванням часу очікування) 1000*0,50=500, 00 грн, підготовку заяви про винесення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу по справі №907/568/22 1000*0,50=500, 00 грн.

Вартість наданих послуг становить всього 8000, 00 гривень.

Таким чином, загальний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, надану на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 05.02.2021 Адвокатським об`єднанням «Герца і Партнери» у зв`язку із розглядом справи №907/568/22 відповідно до акту виконаних робіт №002591 від 15.12.2022 становить 8000,00грн.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому згідно з частиною шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник вказує, що витрати на правничу допомогу позивача є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, у зв`язку із чим просить відмовити в їх задоволенні.

У даній справі, місцевий господарський суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат, керуючись в тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також, враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку не присуджувати ТзОВ «УЖБУД», на користь якого ухвалено судове рішення, всі його витрати на професійну правову допомогу, що заявлені до стягнення, враховуючи наступне.

Приймаючи до уваги доводи відповідача, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив про те, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності. У спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами, судова практика є сталою.

Правовідносини не передбачають великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню.

Встановлення судом тих обставин, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу, який зазначений адвокатом в акті виконаних робіт (надання послуг), є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.01.2023 у cправі №910/7032/17, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Отже, враховуючи вищенаведене та обставини справи в їх сукупності, апеляційний господарський суд, дослідивши надані докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, враховуючи предмет спору, всі аспекти і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позову, як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 4000 грн. 00 коп., яка є доказово обґрунтованою та підлягає розподілу.

Викладені у апеляційній скарзі доводи, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються, як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області у справі №907/568/22 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та його скасування відсутні.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки відповідачем оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 281 - 284, 287 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення.

2.Додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.10.2023 у справі №907/568/22 залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.

Веб-адреса сторінки суду https://wag.court.gov.ua/sud4870/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Б.Д. Плотніцький

О.С. Скрипчук