ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" лютого 2024 р. Справа № 5/5025/328/12

Господарський суд Хмельницької області у складі колегії суддів Яроцького А.М. та Димбовського В.В. під головуванням судді Грамчука І.В., при секретарі Мартинюк А.О. розглянувши матеріали справи :

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" м. Київ

до фізичної особи-підприємця Кліпкова Івана Володимировича м. Ізяслав

про стягнення 20 322,63 $ USA заборгованості, що по курсу НБУ становить 162 373,75 грн., з яких 12 910,63 $ USA заборгованості по тілу кредиту, що еквівалентно 103 153,35 грн., 7 412 $ USA заборгованості по відсотках, що еквівалентно 59 220,40 грн., 12 567 грн. пені за порушення строків повернення кредиту та порушення строків сплати відсотків за користування кредитом та 8 118,68 грн. штрафу

(розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Брайт Інвестмент м.Дніпро (вх. № 05-08/352/24 від 24.01.2024р.) про заміну стягувача)

За участю представників : не викликались

Встановив: рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.10.2012 р. (у складі колегії суддів Яроцького А.М. та Шпака В.О. під головуванням судді Грамчука І.В.) позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" м. Київ до фізичної особи-підприємця Кліпкова Івана Володимировича м. Ізяслав про стягнення 20 322,63 $ USA заборгованості, що по курсу НБУ становить 162 373,75 грн., з яких 12 910,63 $ USA заборгованості по тілу кредиту, що еквівалентно 103 153,35 грн., 7 412 $ USA заборгованості по відсотках, що еквівалентно 59 220,40 грн., 12 567 грн. пені за порушення строків повернення кредиту та порушення строків сплати відсотків за користування кредитом, а також 8 118,68 грн. штрафу задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Кліпкова Івана Володимировича АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" м. Київ (м.Київ, вул.Артема, 15, код 20025456) 12 910,63 $ USA, що еквівалентно 103 153,35 грн. (сто три тисячі сто п`ятдесят три гривні 35 коп.) заборгованості за кредитом, 7 412$ USA заборгованості по відсотках, що еквівалентно 59 220,40 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті двадцять гривень 40 коп.) заборгованості по процентах за користуванням кредитом, 12 333,36 грн. (дванадцять тисяч триста тридцять три гривні 36 коп.) пені за несвоєчасне повернення кредиту та процентів, 5 719,63 грн. (п`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять гривень 63 коп.) штрафу, 3 608,53 грн. (три тисячі шістсот вісім гривень 53 коп.) судового збору. В частині стягнення 233,64 грн. пені та 2 399,05 грн. штрафу відмовлено.

24.01.2024р. на адресу Господарського суду Хмельницької області через систему «Електронний суд» надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю „Брайт Інвестмент (вх. № 05-08/352/24 від 24.01.2024р.) про заміну стягувача у судовій справі № 5/5025/328/12 з ПАТ "КБ "Надра" м.Київ на ТОВ „Брайт Інвестмент м.Дніпро, з посиланням, зокрема, на положення ст.ст. 52, 334 ГПК України.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду від 25.01.2024р. № 6/24, протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (звільнення судді з посади), заяву про заміну стягувача у справі № 5/5025/328/12 передано на розгляд колегії суддів: Грамчук І.В. - головуючий, Яроцький А.М., Димбовський В.В.

З огляду на зазначене, суд вважав за належне заяву ТОВ „Брайт Інвестмент м.Дніпро (вх. № 05-08/352/24 від 24.01.2024р.) про заміну стягувача у справі № 5/5025/328/12 призначити до розгляду в судовому засіданні.

У відповідності до вказаної заяви рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.10.2012 року у цивільній справі № 5/5025/328/12 позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 01/МК/2006-840 від року задоволено, судом вирішено стягнути з ОСОБА_1 , на користь відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» 12 910,63 доларів США заборгованості за кредитом, 7 412 доларів США по процентах за користуванням кредитом, 12 333,36 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та процентів, 5 719,63 грн. штрафу, 3608,53 грн. судового збору.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 01/МК/2006-840 від 31.05.2006 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та позичальником ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право вимоги перейшло до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», згідно Договору № GL48N718070_blank_04, про відступлення прав вимоги від 18.12.2020 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - (НОВИЙ КРЕДИТОР), адреса: 49019, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд.54, офіс 402; , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Частиною першою статті 52 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження та стягувача у виконавчих листах, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ч.1,2,5 ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Крім того, норма статті 334 ГПК України має імперативний характер, тобто в ній прямо визначено правило поведінки, а саме процедуру заміни сторони виконавчого провадження, яка не передбачає заміну сторони виконавчого провадження виключно у відкритому виконавчому провадженні.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому правового статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, ч. 5 ст. 334 ГПК України.

Частиною п`ятою статті 334 ГПК України визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У постанові Великої палати Верховного суду від 03.11.2020 року у справі № 916/617/17 зазначено наступне:

1) «як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України;

2) «процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення».

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження та стягувача у виконавчих документах, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Щодо заміни стягувача у виконавчому документі, то необхідно врахувати правові висновки, викладені у постановах Касаційного адміністративного суду від 31.10.2018 року по справі № 2-а-3494/11 та від 27.08.2020 року по справі № 804/536/18 - заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого ипровадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 року по справі № 0417/7776/2012.

У постанові Верховного суду від 27.11.2019 року по справі № 496/2685/13-ц зазначено, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судовий наказ № 5/5025/328/12, згідно відмітки виконавця, було повернуто стягувачу 23.08.2019 року на підставі п. 2, ч. 1, ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», стягнень не було.

На думку заявника, строки на пред`явлення виконавчого документу становлять три роки з моменту винесення виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Тобто судовий наказ № 5/5025/328/12 мав бути пред`явлений в строк до 23.08.2022 року.

Також, важливо зазначити, що згідно п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, заявник дійшов висновку, що у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22.

У зв`язку з встановлення на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у цій справі переривався.

Отже, на думку заявника, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не є пропущеним.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому правового статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, ч. 5 ст. 334 ГПК України.

Відповідно до статті 124 Конституції України Суди ухвалюють свої рішення іменем України. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Цим визначено суверенні права України на здійснення правосуддя та захист державою прав і свобод людини та законних інтересів інших суб`єктів права, які звернулися в установленому порядку до судів України. Відповідний припис про ухвалення судових рішень іменем України заснований на положеннях Конституції України про те, що судова влада є гілкою державної влади України, а тому рішення судів є уособленням волевиявлення держави і відповідно вони мають бути гарантовані державою.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129 Конституції України рішення суду є обов`язковим до виконання, а тому керуючись ст. ст. 52, 234, 235, 334 ГПК України, ТОВ „Брайт Інвестмент м.Дніпро, просило суд замінити сторону стягувача у судовому наказі по цивільній справі № 5/5025/328/12 з ПАТ «КБ «НАДРА», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ", , надіславши копію ухвали про заміну сторони у судовому наказі до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ к , за адресою: 49019, м. Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, будинок 54, офіс 402. Заяву про заміну сторони стягувача у судовому наказі розглядати без участі представників заявника.

В якості доказів заявником долучено копії платіжних доручень щодо сплати коштів за Договором № GL48N718070_blank_04 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги; копії додаткових угод до Договору № GL48N718070_blank_04 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги; копія рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.10.2012 року у цивільній справі № 5/5025/328/12 з ЄДРСР; копія судового наказу № 5/5025/328/12, а також довіреність з додатками до заяви про заміну Кліпков до госпсуд; докази направлення боржнику, квитанція про надсилання стороні ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" ; квитанція про надсилання стороні ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДНІПРОФІНАНСГРУП" ; квитанція про надсилання стороні ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ.

На час розгляду вказаної заяви оригіналів доказів на підтвердженні викладених у ній обставин судом не отримано, що не перешкоджає розгляду її по суті вимог.

Розглядаючи Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Брайт Інвестмент (вх. № 05-08/352/24 від 24.01.2024 р.) про заміну стягувача у справі № 5/5025/328/12 судом враховується наступне :

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.10.2012 р. (у складі колегії суддів Яроцького А.М. та Шпака В.О. під головуванням судді Грамчука І.В.) позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" м. Київ до фізичної особи-підприємця Кліпкова Івана Володимировича м. Ізяслав про стягнення 20 322,63 $ USA заборгованості, що по курсу НБУ становить 162 373,75 грн., з яких 12 910,63 $ USA заборгованості по тілу кредиту, що еквівалентно 103 153,35 грн., 7 412 $ USA заборгованості по відсотках, що еквівалентно 59 220,40 грн., 12 567 грн. пені за порушення строків повернення кредиту та порушення строків сплати відсотків за користування кредитом, а також 8 118,68 грн. штрафу задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Кліпкова Івана Володимировича м. Хмельницький (вул.Комсомольська,2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" м. Київ (м.Київ, вул.Артема, 15, код 20025456) 12 910,63 $ USA, що еквівалентно 103 153,35 грн. (сто три тисячі сто п`ятдесят три гривні 35 коп.) заборгованості за кредитом, 7 412$ USA заборгованості по відсотках, що еквівалентно 59 220,40 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті двадцять гривень 40 коп.) заборгованості по процентах за користуванням кредитом, 12 333,36 грн. (дванадцять тисяч триста тридцять три гривні 36 коп.) пені за несвоєчасне повернення кредиту та процентів, 5 719,63 грн. (п`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять гривень 63 коп.) штрафу, 3 608,53 грн. (три тисячі шістсот вісім гривень 53 коп.) судового збору. В частині стягнення 233,64 грн. пені та 2 399,05 грн. штрафу відмовлено.

На виконання рішення 8 листопада 2012р. на підставі ст. 116 ГПК України господарським судом видано Наказ про примусове виконання рішення, в якому вказано строк у межах якого наказ може бути пред`явлений до виконання : 08.11.2013р.

Отримана судом від заявника копія вищезгаданого Наказу від 08.11.2012р. містить на зворотній стороні скріплені відтисками печаток написи :

«Завершено на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець А.Ю.Шершелюк 20.11.2015. Стягнення не проводилось» ;

« 23.08.2019р. в/п завершено на підст. п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «ПВП», стягнень не було. Заст.нач.ВОВС Ліщук Ю.В.».

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент видачі наказу суду) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 названого Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

При цьому стаття 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент завершення провадження) поряд з іншим визначала можливість закінчення виконавчого провадження у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби (п.10 ч.1).

Згідно статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент повернення наказу суду), якою регламентовано повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними Пункт 2 частини першої статті 37 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1798-VIII від 21.12.2016.

Наразі у відповідності до ч.5 цієї ж статті Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

При цьому в разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч.5 ст.12 Закону).

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Частина шоста статті 12 в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Доказів реалізації банком відповідної можливості, а також доказів на підтвердження вчинення відповідних виконавчих дій у межах вказаних виконавчих проваджень правонаступниками банку в спірних правовідносинах, матеріали справи не містять та заявником не додано.

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 березня 2021р. у справі N 910/2954/17 відмітив, що питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 ГПК України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі N 917/1339/16.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження"). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі N 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі N 5/128, від 21.08.2020 у справі N 905/2084/14-908/4066/14 і суд касаційної інстанції у цій справі не вбачає підстав відступати від неї.

Однак, як свідчать матеріали справи, заявником жодних причин на підтвердження поважності не пред`явлення виконавчого документу Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" і Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Дніпрофінансгруп" до виконання з моменту повернення виконавчого листа не надано.

Також, слід звернути увагу на те, що установлений Законом строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання покликаний забезпечити рівність процесуального становища сторін, адже боржник не може необмежений час знаходитися під загрозою процедур примусового виконання судового рішення, тож закон надав суду право продовжити вказаний строк і лише у тому разі, якщо причини пропуску вказаного строку суд визнає поважними.

Слід зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Причини поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих заявником доказів на їх підтвердження.

Отже, в кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

З огляду на викладене, наведені доводи заявника судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відсутні будь-які докази того, що Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Дніпрофінансгруп" поряд із Товариством з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" з причин, що не залежали від їх волі не мали можливості пред`явити до примусового виконання наказ господарського суду N 5/5025/328/12 виданий ще 08.11.2012 р. до закінчення строку на його пред`явлення.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст. 262 ЦК України).

Слід вказати на те, що сама по собі заміна стягувача у виконавчому проваджені не може бути поважною підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Виходячи з норм чинного законодавства, саме на заявника покладається обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 р. у справі N 2-7763/10, касаційною інстанцією було наведено правові висновки стосовно того, що заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань судочинства. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 р. у справі N 2-7763/10 наголошено на тому, що за відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

У відповідності до ст. 52 ГПК України, усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив; згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

При цьому, як свідчать матеріали справи, заявником не надано жодних доказів на підтвердження наявності об`єктивних причин невиконання первісним кредитором (за договором кредиту від 31.05.2006 р. N 01/МК/2006-840) важливої для здійснення прав вимоги за договорами цесії інформації щодо наявності чи відсутності поважних причин для пропуску встановленого законом строку для пред`явлення для виконання наказу Господарського суду Хмельницької області, датованого ще 08.11.2012 р.

Також, слід зазначити, що сам факт підписання договору щодо відступлення права вимоги законом не пов`язується з автоматичним поновленням строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу.

Додатково суд констатує, що укладаючи договори про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення та про купівлю-продаж майнових прав від 18.12.2020р. заявнику мало бути відомо про всі ризики придбання права вимоги за виконавчим документом із пропущеним строком пред`явлення до виконання.

Судом, при вирішенні зазначеної справи, також взято до уваги рішення Європейського суду з прав людини "Каракуця проти України" від 16.02.2017 р., в якому зазначено, що ігноруючи усі надані стягувачу законом права, як стороні виконавчого провадження, стягувач не виявляє належної зацікавленості у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду.

За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Брайт Інвестмент м.Дніпро (вх. № 05-08/352/24 від 24.01.2024 р.) про заміну стягувача.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94 р., серія A, N 303-A, п. 29).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, ТОВ „Брайт Інвестмент не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в заяві (вх. № 05-08/352/24 від 24.01.2024 р.) про заміну стягувача у справі № 5/5025/328/12.

Зважаючи викладене, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви, а тому в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Брайт Інвестмент м.Дніпро (вх. № 05-08/352/24 від 24.01.2024 р.) про заміну стягувача у справі № 5/5025/328/12 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 52, 234, 235, 334, ГПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Брайт Інвестмент м.Дніпро (вх. № 05-08/352/24 від 24.01.2024 р.) про заміну стягувача у справі № 5/5025/328/12 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" м. Київ до фізичної особи-підприємця Кліпкова Івана Володимировича м. Ізяслав про стягнення 20 322,63 $ USA заборгованості, що по курсу НБУ становить 162 373,75 грн., з яких 12 910,63 $ USA заборгованості по тілу кредиту, що еквівалентно 103 153,35 грн., 7 412 $ USA заборгованості по відсотках, що еквівалентно 59 220,40 грн., 12 567 грн. пені за порушення строків повернення кредиту та порушення строків сплати відсотків за користування кредитом та 8 118,68 грн. штрафу відмовити.

Ухвала набирає законної сили 01.02.2024 р. та може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 06.02.2024р.

Головуючий суддя І.В. Грамчук

Суддя В.В. Димбовський

Cуддя А.М. Яроцький

Віддрук. прим.

1 - до справи,

2-3 позивачу (м. Київ, вул. Артема,15; м. Хмельницький вул.Свободи,79) ,

4- відповідачу (м. Ізяслав, вул.Комсомольська,2)

5-заявнику ТОВ "Брайт Інвестмент" (м.Дніпро, вул.Академіка Беделюбського,54, офіс 402)

6- представнику заявника Кириченко О.М. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Всім рек. з пов. про вруч.