ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2024 р. Справа№ 911/1755/22 (911/927/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Полякова Б.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:

від ТОВ «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія»: Бабій В.В. - за ордером серія АІ № 1447174 від 20.10.2023.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) (суддя Лопатін А.В., повний текст додаткового рішення складено та підписано - 21.09.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія», арбітражний керуючий Кучак Юрій Федорович

про стягнення 1 272 036,13 грн

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

29.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» (надалі також позивач/ТОВ «ВАК «Нова Технологія») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» (надалі також відповідач/скаржник/ТОВ «НВК «Техімпекс») про стягнення 1 272 036,13 грн.

На обгрунтування позовних вимог ТОВ «ВАК «Нова Технологія» зазначає, що відповідачем в порушення положень статті 785 ЦК України було порушено строки повернення орендованого майна після розірвання договору оренди транспортного засобу № 20 від 02.01.2020, яке відбулось з 28.09.2020, що встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 22.04.2021 у справі № 911/3093/20.

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.07.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) (суддя Лопатін А.В., повний текст рішення складено та підписано - 21.09.2023) позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» 1 272 036,13 грн неустойки та 19 080,54 грн судового збору.

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст.ст. 193, 216, 230, 283, 286 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст.ст. 11, 525, 526, 530, 546, 548, 549, 610-612, 614, 626-629, 759, 762, 774, 782, 785 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та мотивоване тим, що відповідач (наймач) мав повернути позивачу (наймодавцю) майно, яке було передано в найм за договором негайно, тобто 28.09.2020, що в порушення положень ст. 785 ЦК України, ним вчинено не було.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку про правомірність заявленого ТОВ «ВАК «Нова Технологія» позову щодо стягнення з відповідача неустойки, визначеної ч. 2 ст. 785 ЦК України, нарахованої за період неправомірного користування відповідачем майном, переданим йому позивачем на виконання договору оренди транспортного засобу від 02.01.2020 № 20, після припинення такого договору, а саме: з 29.09.2020 по 08.12.2021.

Короткий зміст заяви

31.07.2023 ТОВ «ВАК «Нова Технологія» звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1755/22 (911/927/23) щодо стягнення з ТОВ «НВК «Техімпекс» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 109 800,14 грн.

На обгрунтування вищевказаної заяви позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Київської області від 26.07.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) позов ТОВ «ВАК «Нова Технологія» задоволено повністю. Позивач, на виконання вимоги абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, вважає за необхідне повідомити Господарський суд Київської області про понесені судові витрати в сумі 109 800,14 грн, які пов`язані із наданням професійної правничої допомоги на підставі договору про надання правової допомоги № 104-1/22-МҐ від 10.11.2022 (копія міститься в матеріалах справи), які підтверджуються відповідними доказами. Також, заява обґрунтована тим, що старшим адвокатом Бабієм Володимиром Вікторовичем було здійснено: аналіз судової практики Верховного Суду щодо застосування ч. 2 ст. 785 ЦК України - 20 год.; підготовку позовної заяви - 3,83 год. Тобто, загальний обсяг часу, який було витрачено в порядку надання Адвокатським об`єднанням «Моріс Ґруп» правової допомоги ТОВ «ВАК «Нова Технологія» згідно тверджень позивача складає 23,83 год. 17.04.2023 Адвокатське об`єднання «Моріс Ґруп» виставило ТОВ «ВАК «Нова Технологія» Акт надання послуг № 50 та Рахунок на оплату № 80 на суму 132 696,79 грн. Водночас, як зазначає позивач, до стягнення заявляється правова допомога, вартістю 109 800,14 грн, так як зазначені 132 696,79 грн, крім, власне, самої правової допомоги, включають 19 080,54 грн судового збору за подання позову ТОВ «ВАК «Нова Технологія» (132 696,79 -(19 080,54 Х 1,2 (ПДВ)) = 109 800,14), який вже був стягнутий рішенням Господарського суду Київської області від 26.07.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23).

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) (суддя Лопатін А.В., повний текст додаткового рішення складено та підписано - 21.09.2023) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» 54 900,07 грн витрат на професійну правничу допомогу; в іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Місцевий господарський суд посилаючись на приписи ст. 59 Конституції України, ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), ст.ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дійшов висновку про зменшення вдвічі заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки співрозмірним та таким, що визначений з урахуванням складності справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, розміром судових витрат на оплату адвоката у даному випадку є 54 900,07 грн, а відтак заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви № б/н від 31.07.2023 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що сума витрат на професійну правничу допомогу є надмірно великою у порівнянні з ціною позову та з урахуванням складності справи невисокого рівня.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

08.11.2023 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким позивач просить суд, відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс», а додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) залишити без змін.

Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія», арбітражний керуючий Кучак Юрій Федорович відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» не надав, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 06.10.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1755/22 (911/927/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» арбітражний керуючий Кучак Юрій Федорович про стягнення 1 272 036,13 грн; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) до надходження матеріалів справи.

19.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/1755/22 (911/927/23).

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4348/23 від 24.10.2023 у зв`язку з перебуванням судді Остапенка О.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/1755/22 (911/927/23).

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 24.10.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) призначено на 06.12.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» про відкладення розгляду справи; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) відкладено на 24.01.2024.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 24.01.2024 з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія».

24.01.2024 у судове засідання не з`явилися представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» та розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія», арбітражний керуючий Кучак Юрій Федорович, які повідомлялися про час, місце та дату судового засідання; про причини нез`явлення суд не повідомив розпорядник майна.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія».

Заяви/клопотання заявлені учасниками справи

24.01.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням представника скаржника в іншому судовому засіданні.

Головуючим суддею (суддею-доповідачем) у судовому засіданні 24.01.2024 на обговорення ставиться питання про можливість задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 24.01.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» заперечував щодо задоволення вищевказаного клопотання та просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» про відкладення розгляду справи, заслухавши думку представника позивача, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Разом з тим, всупереч ст.ст. 76, 77 ГПК України, Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» не надано належних та допустимих доказів щодо неможливості направити іншого представника скаржника в судове засідання, яке призначене на 24.01.2024, оскільки останнього про час, місце та дату судового засідання було попереджено заздалегідь, а отже, було достатньо часу для того, щоб забезпечити явку уповноважених представників у судове засідання саме 24.01.2024.

Крім того, слід зазначити, що 05.12.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» вже надходило клопотання про відкладення розгляду справи подібного змісту, що свідчить про наявність переваги у представника скаржника в участі у судових засіданнях щодо розгляду інших судових справ.

Судом також врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Позиції учасників справи

24.01.2024 у судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо аграрна компанія «Нова Технологія» заперечував проти вимог апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив залишити її без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) - без змін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника ТОВ «ВАК «Нова технологія», обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ «НВК «Техімпекс» не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Об`єктом апеляційного оскарження є додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Приписами статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В силу ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України № 5076-VI від 05.07.2012 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (надалі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положеннями п.п. 6, 9 ч. 1 вказаної статті визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає, зокрема, в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в господарському судочинстві; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

За змістом ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних осіб; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів юридичних осіб у судах під час здійснення господарського судочинства.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України).

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, від відповідача надійшли заперечення на заяву ТОВ «ВАК «Нова Технологія» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1755/22 (911/927/23) щодо стягнення з ТОВ «НВК «Техімпекс» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 109 800,14 грн.

У вищевказаних запереченнях відповідач зазначає, що останній не погоджується з сумою витрат на правову (професійну правничу) допомогу у розмірі 109 800,14 грн та вважає її неспіврозмірною з огляду на те, що на думку ТОВ «НВК «Техімпекс», вищевказана вартість за надані послуги є завищеною та не відповідає рівню складності справи, у зв`язку з чим, відповідачем, було здійснено порівняння вартості послуг, що були надані представником позивача при розгляді справи № 911/1755/22 (911/927/23) з очікуваною вартістю аналогічних послуг на підставі даних ринку, а саме загальнодоступної відкритої цінової інформації на момент вивчення ринку, комерційних пропозицій та прайс-листів. Таким чином, ТОВ «НВК «Техімпекс» було встановлено, що на підставі даних ринку вартість: аналізу судової практики Верховного Суду щодо застосування ч. 2 ст. 785 ЦУ України орієнтовно 500 грн. Детально ознайомившись із позовною заявою поданою позивачем при розгляді справи № 911/1755/22 (911/927/23), можна зрозуміти, що представником позивача, не здійснено жодного поглибленого вивчення судової практики при написанні позовної заяви, а також не застосовано значної кількості практики Верховного Суду та ЄСПЛ, проте адвокат зазначає, що на аналіз судової практики було витрачено - 20 год.; підготовки позовної заяви становить орієнтовно близько 5000 грн. На думку відповідача, написання чотирьох сторінок власного тексту, з урахуванням титульної сторінки ніяким чином не може коштувати 21 008,67 грн. Вищевказане, в рази перевищує ціни встановлені на аналогічні послуги.

За таких обставин, ТОВ «НВК «Техімпекс» просило суд відмовити позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду у цій справі.

Слід зазначити, що у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Водночас, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Так, у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом з тим, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Отже, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Таким чином, з урахуванням приписів ч. 5 ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Близька за змістом правова позиція викладена Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2020 у справі № 911/4242/15, від 12.11.2020 у справі № 910/3233/18.

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ВАК «Нова Технологія» надало наступні копії документів:

- договору про надання правової допомоги № 104-1/22-МҐ від 10.11.2022;

- додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 104-1/22-МҐ від 10.11.2022 (погодинна тарифна ставка працівників АО «Моріс Ґруп»);

- замовлення на надання правової допомоги № 7 від 20.02.2023 (додаток до договору);

- свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого 02.12.2016, серії КС № 5855/10;

- додаткового договору № 4 від 04.04.2023 до договору про надання правової допомоги № 104-1/22-МҐ від 10.11.2022;

- протоколу білінг-системи за період 20.02.2023 - 29.03.2023;

- акту надання послуг № 50 від 17.04.2023 на суму 132 696,79 грн;

- рахунку на оплату № 80 від 17.04.2023 на суму 132 696,79 грн;

- оригінал ордеру серії АІ № 1332411 на надання правничої (правової) допомоги від 29.03.2023.

В силу п. 4.1. договору про надання правової допомоги № 104-1/22-МҐ від 10.11.2022 загальна вартість договору визначається як сума вартості правової допомоги, наданої у відповідності до погоджених сторонами замовлень та підтверджується актами послуг, підписаними сторонами протягом строку дії договору. Якщо вартість правової допомоги буде визначена сторонами в іноземній валюті її перерахунок у гривню здійснюється згідно офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти, встановленої Національним Банком України на дату формування відповідного розрахунку та опублікування на офіційному веб-сайті Національного Банку України.

Із наданих ТОВ «ВАК «Нова Технологія» документів вбачається, що правнича допомога в господарському суді у цій справі передбачала: аналіз судової практики Верховного Суду щодо застосування ч. 2 ст. 785 ЦК України та підготовку позовної заяви.

У відповідності до протоколу білінг-системи за період з 20.02.2023 по 29.03.2023, було здійснено аналіз судової практики Верховного Суду щодо застосування ч. 2 ст. 785 ЦК України протягом 20 год., вартість даних юридичних послуг становить 109 705,81 грн; також, було здійснено підготовку позовної заяви протягом 3,83 год., вартість даних послуг становить 21 008,67 грн.

Як зазначалось вище, на підтвердження надання вказаних послуг на суму 132 696,79 (з ПДВ) позивачем надано копії акту надання послуг № 50 від 17.04.2023 на суму 132 696,79 грн та рахунку на оплату № 80 від 17.04.2023 на суму 132 696,79 грн.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15.

З огляду на зміст позовної заяви та її обсяг, ціну позову, кількість документів доданих до позову в якості доказів, що підтверджують заявлені вимоги, враховуючи те, що позовна заява містить лише одне посилання на правову позицію Верховного Суду, що не можна розцінити як підтвердження поглибленого аналізу судової практики, а також наявне заперечення відповідача на заяву ТОВ «ВАК «Нова Технологія» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1755/22 (911/927/23), місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про необхідність зменшення вдвічі заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та, відповідно, про часткове задоволення заяви ТОВ «ВАК «Нова Технологія» про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ «НВК «Техімпекс» на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 54 900,07 грн.

При цьому, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у додатковому рішенні Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23), а відтак у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

За таких обставин решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу ТОВ «НВК «Техімпекс» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 244, 267-271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2023 у справі № 911/1755/22 (911/927/23) залишити без змін.

3. Справу № 911/1755/22 (911/927/23) повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 13.02.2024 (у зв?язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці).

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

Б.М. Поляков