ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
06.02.2024 Справа №905/104/24
без виклику сторін, -
За наслідками розгляду заяви б/н від 30.01.2024 про видачу судового наказу, суд зазначає таке.
За приписом ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатом розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником; у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п.4); до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п.3); інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4).
Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, як на підставу вимог про стягнення з фізичної особи-підприємця Прийменко Олега Олександровича заборгованості в розмірі 119882,04 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» посилається на договір купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №958 від 01.01.2010, обґрунтовуючи виникнення означеної заборгованості внаслідок неналежного виконання боржником за ним грошових зобов`язань за період з січня 2019 року по грудень 2023 року в частині розрахунку за прийняті ресурси, внесення плати за абонентське обслуговування та внесків за обслуговування і заміну вузла комерційного обліку.
Пунктами 11.1, 11.2 договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №958 від 01.01.2010 визначено, що він набуває чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє протягом одного календарного року з дня набрання його чинності. Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до дня закінчення строку дії договору не заявила про його розірвання, договір вважається продовженим сторонами на наступний рік.
Продовження строку дії (автоматичної пролонгації) більше ніж на наступний календарний рік з дня набрання чинності договором не обумовлено.
Як слідує з заяви, заявник стверджує про надання спірних послуг у період з січня 2019 року по грудень 2023 року.
З наявних в матеріалах справи документів, з урахуванням встановленого п.11.1, п.11.2 договору строку його дії та умов пролонгації, не можна достеменно встановити здійснення господарських операцій у заявлений період у межах та на підставі договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №958 від 01.01.2010, а відтак і виникнення спірних правовідносин за ним. Додаткових угод, які б вказували на продовження строку дії означеного договору матеріали справи не містять.
Відповідно до ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.155 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.
Така підстава для відмови у видачі судового наказу свідчить про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості здійснення господарських операцій саме у межах та на підставі договору, виникнення спірних правовідносин за таким, а відтак і обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.
Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст.15 Господарського процесуального кодексу України).
Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.
З огляду на викладене, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п.8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України).
Відтак, судом не встановлено підстав для видачі судового наказу в порядку р.ІІ Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин заява б/н від 30.01.2024 про видачу судового наказу не підлягає задоволенню.
Одночасно суд звертає увагу заявника, що за приписами ч.2 ст.148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Керуючись ст.2, п.8 ч.1, ч.2 ст.152, ч.1 ст.153, ч.2 ст.154, п.7 ч.1 ст.155, ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
1.Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» б/н від 30.01.2024 до фізичної особи-підприємця Прийменко Олега Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 119882,04 грн., у зв`язку з неналежним виконанням фізичною особою-підприємцем Прийменко Олегом Олександровичем зобов`язань за договором купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №958 від 01.01.2010 за період з січня 2019 року по грудень 2023 року, а також судового збору за подання заяви в розмірі 242,24 грн.
2.Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим Кодексом, після усунення її недоліків.
3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку Господарського процесуального кодексу України.
Дата підписання ухвали 06.02.2024.

Суддя О.В. Кротінова