РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.01.2024Справа № 910/15228/23
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ"

до Товариства власників квартир "Будматеріали"

про стягнення 296 975,56 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства власників квартир "БУДМАТЕРІАЛИ" про стягнення 296975,56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2024 відкрито провадження у справі №910/15228/23 та призначено розгляд справи на 24.11.2023.

26.10.2023 відділом діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 24.11.2023 представники сторін з`явилися, надали суду усні пояснення у справі.

В судовому засіданні 24.11.2023 оголошено перерву до 12.01.2024.

В судове засідання 12.01.2024 представник відповідача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 12.01.2024 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

18.10.1999 року між Акціонерною енергопостачальнош компанією «Київенерго» (перейменоване у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-УІ від 17.09.2008 року в ПАТ «Київенерго», з 01.01.2019 в АТ «Київенерго», та з 09.08.2019 - в АТ «К.ЕНЕРГО»), як постачальником та Товариством власників квартир «Будматеріали», як споживачем було укладено Договір № 153-2695-9 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі -Договір),

17.10.2011 року Сторонами підписано Додаткову угоду до Договору від 18.10.1999 року № 153-2695-9, згідно п.п. 1.1. п. 1 якої, внесено зміни та доповнення до договору від 18.10.1999 № 153-2695-9 на постачання теплової енергії у гарячій воді зокрема змінено № договору 153-2695-9 на №1532695.

Згідно з п. 2.2.1 та 2.3.2 Договору Постачальник (АТ «К.ЕНЕРГО») постачав теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах згідно з Додатком № 1 до цього Договору, а Відповідач зобов`язаний був виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору.

В позовній заяві заявник вказує що постачальником було виконано умови Договору в повному обсязі тоді як відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 296975,56 грн.

25.08.2021 заборгованість, яка виникла у Відповідача перед АТ «К.Енерго» за Договором про постачання теплової енергії у гарячій воді від 18.10.1999 року № 1532695 у розмірі 296 975,56 грн. була придбана ТОВ «СПОРТСЕРВІС-СТМ» () на аукціоні з придбання майна банкрута-АТ «К.ЕНЕРГО» за лотом № 71, що підтверджується електронним протоколом № UA-Р8-2021-08-10-000016-3 від 25.08.2021 року, Актом про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 та витягом з Додатку № 1 до Акту про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021.

14.09.2021 ТОВ «СПОРТСЕРВІС-СТМ» на підставі протоколу загальних зборів учасників №1/2021 змінено найменування на ТОВ «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ.

Позивач зазначив, що згідно вищезазначеного Акту про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 до ТОВ «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ» від АТ «К.ЕНЕРГО» перейшли всі права вимоги дебіторської заборгованості за спожиту теплову енергію за договорами, переліченими в Додатку № 1 до цього акту і жодних обмежень такого переходу прав вимоги вказаним актом не було встановлено.

Листом від 09.12.2021 року ТОВ «КИЇВЕНЕРГО-БОРГ» повідомлено Відповідача про зміну кредитора за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 18.10.1999 року № 1532695.

Позовні вимоги виникли в зв`язку із заборгованістю (невиконане зобов`язання) Відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2017 по 01.06.2018 за Договором від 18.10.1999 року № 1532695 яка становить 296 975,56 гри.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог оскільки в матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують обсяги спожитої теплової енергії.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до пункту 5.1 Договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 18.10.1999 № 1532695, облік споживання абонентом теплової енергії проводиться приладом обліку. Пункт 2 додатку № 4 до договору передбачає отримання абонентом щомісяця табуляграми фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду, один примірник оформленого акту абонент повертає енергопостачальній організації.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем на підтвердження обставин, на які він посилається, а саме заборгованість відповідача за Договором на постачання теплової енергії надав дублікати облікових карток.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на час здійснення постачальником постачання теплової енергії відповідачу) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Матеріали справи не містять документів обліку обсягу спожитої теплової енергії, та стану розрахунків, оформленого актом звірки, який відображає обсяг та вартість спожитої теплової енергії та підтверджується підписами уповноважених посадових осіб сторін договору. А наявність дублікату облікових карток не може бути доказом споживання послуг, оскільки їх створення не передбачено умовами Договору.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 ,331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06.02.2024.

Суддя В.І. Мельник