ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" лютого 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2523/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

та за участю: розпорядник майна - Кошовський С.В.

розглянувши заяву ПФ "ТВ-Сплав" з грошовими вимогами до боржника

по справі

за заявою Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут"
про визнання банкрутом Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод"

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ТА ПІДСТАВИ ВИМОГ ЗАЯВНИКА.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2023 відкрито провадження у справі №922/2523/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Харківський підшипниковий завод. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича (свідоцтво №923 від 14.05.2013). Попереднє засідання господарського суду призначено на «04» травня 2023 о 10:00.

На виконання вимог ухвали суду від 23.03.2023 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України http://www.arbitr.gov.ua/pages/157 - 24.03.2023 опубліковано Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство за номером №70275.

До господарського суду 15.12.2023 надійшла заява ПФ "ТВ-Сплав" з вимогами до боржника, в якій заявник просить суд визнати грошові вимоги на суму 1 945 273,41 грн та 5368 грн судового збору, яка була призначена до розгляду на 08.02.2024 р.

06.02.2024 р. до суду від представника кредитора надійшла заява (вх. № 3315) про розгляд заяви без його участі з поважних причин, в якій він також просить суд задовольнити його заяву з грошовими вимогами до боржника.

Розпорядником майна в особі арбітражного керуючого Кошовського С.В. у письмовому повідомленні про розгляд вимог кредитора ПФ "ТВ-Сплав" визнано вимоги кредитора в повному обсязі.

Боржником також визнано вимоги кредитора в сумі 1860752,20 грн основного боргу та 84521,21 грн 3% річних та інфляційний нарахувань.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали заяви ПФ "ТВ-Сплав" та надані документи, суд зазначає наступне.

Щодо порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

У ч.1 ст. 45 КУзПБ передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ч. 3 ст. 45 КУзПБ встановлені вимоги до змісту заяви кредитора, зокрема передбачено, що до заяви в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

За приписами ч. 5 ст. 45 КУзПБ розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів (ч.6 ст. 45 КУзПБ).

Крім того, суд у цій справі враховує усталені правові висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, за якими:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18);

- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів на підставі поданих заявниками доказів існування та обґрунтованості цих вимог (подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Наведені правові висновки не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ та втратою чинності Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки КУзПБ (статті 45-47) містить подібне в цій частині правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

Також, законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено само на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. В зв`язку з чим надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

В зв`язку з вищенаведеним, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги кредитора повинні бути підтверджені первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19). Така судова практика є сталою при застосуванні статей 45-47 КУзПБ (введеного в дію з 21.10.2019).

ВИСНОВОК СУДУ.

Кредитор, ПФ "ТВ-Сплав" звернувся до суду із заявою з грошовими вимогами, в якій просить включити грошові вимоги на суму 1945273,41 грн до реєстру вимог кредиторів боржника.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

27.01.2021 р. між ТОВ "ТРАНССЄРВІС" (первісний боржник по договору), АТ "ХАРП" (новий боржник по договору) та ПФ "ТВ-СПЛАВ" (кредитор по договору) було укладено Договір про переведення боргу (далі - Договір), яким регулюються відносини, які пов"язані із зміною зобов"язаної сторони (первісного боржника) у зобов"язанні, що виникло з Договору поставки № К-2605/17 від 14.12.2017 р., укладеного між первісним боржником та кредитором (далі - Основний договір).

Відповідно до п.2 Договору, первісний боржник переводить до нового боржника борг, строк сплати по якому настав в сумі 2190752,20 грн, який виник на підставі Основного договору, підтверджується Актом звіряння взаєморозрахунків між кредитором та первісним боржником від 27.01.2021 р., що є невід"ємною складовою частиною договору. Новий боржник зобов"язаний сплатити Кредитору 2190752,20 грн на банківський поточний рахунок кредитора в наступні строки:

90752,20 грн в строк не пізніше 01.02.2021 р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.03.2021р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.04.2021р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.05.2021р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.06.2021р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.07.2021р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.08.2021р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.09.2021р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.10.2021р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.11.2021р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.12.2021р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.01.2022р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.02.2022р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.03.2022р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.04.2022р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.05.2022р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.06.2022р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.07.2022р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.08.2022р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.09.2022р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.10.2022р.

100000,00 грн в строк не пізніше 01.11.2022р.

На виконання умов Договору, АТ "ХАРП" було перераховано на користь ПФ "ТВ-СПЛАВ" 330000,00 грн, що підтверджено наданими до суду платіжними дорученнями.

Таким чином, заборгованість АТ "ХАРП" перед заявником по Договору переведення боргу від 27.01.2021 р. складає 1860752.20 грн.

Оцінюючи доводи сторін, суд вважає за необхідне відзначити таке.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів заяви, 14.12.2017 між ПФ "ТВ-СПЛАВ" та ТОВ ТРАНССЄРВІС" укладено Договір поставки № К-2605/17, згідно з п. 1.1 якого, на умовах договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, номенклатура, кількість та ціна якого визначається згідно специфікацій, накладних, рахунуів-фактур, які є невід"ємними частинами договору, покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар.

За приписами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В акті звіряння розрахунків станом на 27.01.2021 р. за період з 01.01.2019 по 27.01.2021 сторони договору поставки № К-2605/17 від 14.12.2017 р. зафіксували заборгованість ТОВ "ТРАНССЄРВІС" перед ПФ "ТВ-СПЛАВ" в розмірі 2190752,20 грн.

Частина перша статті 510 ЦК України визначає, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, якою передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів (ст. 626 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу припису цієї статті правомірність правочину презюмується.

Так, 27.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНССЄРВІС" (Первісний боржник), Приватним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" (Новий боржник) та Приватною фірмою "ТВ-СПЛАВ" (Кредитор) укладено договір про переведення боргу б/н, яким сторони врегулювали відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (Первісного боржника) у зобов`язанні, що виникає із договору поставки № К-2605/17 від 1412.2017 р. укладеного між Первісним боржником та Кредитором (Основний договір).

Зокрема, згідно п.2 Договору, Первісний боржник переводить до Нового боржника борг, строк сплати по якому настав в сумі 2190752,20 грн., який виник на підставі Основного договору, підтверджується Актом звіряння взаєморозрахунків між Кредитором та Первісним боржником від 27.01.2021 р., що є невід"ємною складовою частиною договору.

З вищезазначеного договору слідує, що при його укладенні сторонами дотримано вимог статей 513, 520 ЦК України, оскільки заміна боржника у зобов`язанні за договором про надання сільськогосподарських послуг відбулась за згодою кредитора (ПФ "ТВ-СПЛАВ") і сторонами дотримано вимог щодо укладання правочину про переведення боргу у письмовій формі, що відповідає формі основного договору.

За змістом ст. 522 ЦК України новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

З аналізу положень ст.ст. 520-522 ЦК України вбачається, що правочин про заміну боржника у зобов`язанні не є новим зобов`язанням у розумінні норм ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України. А заміна сторони у зобов`язанні є лише правовою конструкцією зміни складу учасників правовідносин, яка не змінює суті зобов`язання.

Переведення боргу на нового боржника, так само як і заміна кредитора, є внутрішньою зміною у зобов`язанні, а тому заміна особи боржника не впливає на обсяг його прав та обов`язків, як сторони у зобов`язанні, тобто умови договору про надання сільськогосподарських послуг мають таку саму силу для нового боржника, як і для первісного боржника.

Так, згідно з п.2 договору про переведення боргу Новий боржник повинен оплатити Кредитору загальну суму заборгованості, зазначену, в цьому пункті відповідними частинами до 01.11.2022 р.

На виконання умов Договору АТ "ХАРП" було перераховано на користь ПФ "ТВ-СПЛАВ" частину заборгованості в розмірі 330000,00 грн, що підтверджено наданими до суду платіжними дорученнями .

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України закріплено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Сторонами не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази оплати боржником кредитору залишку заборгованості за Договором.

Таким чином, заборгованість ПАТ "ХАРП" перед заявником по Договору переведення боргу від 27.01.2021 р. складає 1860752.20 грн, є обґрунтованою, доведеною наданими до заяви доказами та не заперечується боржником.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

За положеннями частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність здійсненого кредитором розрахунку процентів річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що останній виконано арифметично вірно, згідно з нормами чинного законодавства та у відповідності до умов договору, з чим погодився і боржник.

Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання боржником господарського зобов`язання, свідчить про наявність правових та фактичних підстав для визнання нарахованих кредитором інфляційних втрат у розмірі 65746,50 грн та трьох процентів річних у розмірі 18774,71 грн.

За таких обставин, суд вважає вимоги ПФ "ТВ-СПЛАВ" до боржника в загальній сумі 1945273,41 обґрунтованими і такими, що підлягають визнанню судом в повному обсязі, а також 5368 грн судового збору та підлягають включенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів..

Разом з тим, суд зазначає, що строк встановлений для подання кредиторами своїх заяв судом встановлено до 24.04.2023, проте заява ПФ "ТВ-СПЛАВ" з вимогами до боржника направлена до суду 12.12.2023, тобто з пропуском 30-тиденного строку.

Згідно ч. 4 ст. 45 КУзПБ кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Отже, вимоги ПФ "ТВ-СПЛАВ" є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Керуючись ст. ст. 45-47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 74, 86, 202, 233-234, 235, 236 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредитора Приватної фірми "ТВ-СПЛАВ" на загальну суму 1945273,418 грн основного боргу та 5368,00 грн судового збору.

Визнати вимоги ПФ "ТВ-СПЛАВ" такими, що є конкурсними, але не мають права вирішального голосу.

2. Ухвалу направити кредитору, розпоряднику майна, боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена та підписана 12.02.2024.

Суддя Міньковський С.В.