ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

08 лютого 2024 року м. ХарківСправа № 922/3045/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Пономар Є. А.

розглянувши заяву відповідача-1 про розстрочення виконання рішення (вх.№3069 від 02.02.2024) по справі

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", м.Київ (адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50)
до 1. Приватного акціонерного товариства "Колос-Агро", с.Мілова, Ізюмський р-н, Харківська обл. (адреса: 64253, Харківська обл. Ізюмський р-н, с.Мілова, вул.Шкільна, 21-Б) 2. ОСОБА_1 , смт.Андріївка, Балаклійський р-н, Харківська обл. (адреса: АДРЕСА_1 )
про стягнення 566835,90 грн
за участю представників:

стягувача - не з`явився;

боржника-1 (заявника) - не з`явився

боржника-2 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.10.2023 року стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства "Колос-Агро" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість за договором б/н від 25.09.2019 року в розмірі 566835,90грн, з яких: 500000,00 грн - заборгованість за кредитом; 66835,90 грн - заборгованість за відсотками з користування кредитом. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Колос-Агро" на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 4251,27 грн судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 4251,27 грн судового збору.

14.11.2023 року на виконання вищевказаного рішення судом було видано відповідні накази.

02.02.2024 року до суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Колос-Агро" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.10.2023 року по справі № 922/3045/23.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2024 року прийнято до розгляду заяву боржника-1 про розстрочку виконання рішення суду та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 08.08.2024 року о 14:00.

08.02.2024 року стягувач надав заперечення на заяву про розстрочку виконання рішення суду (вх.№3666), в якій просив суд відмовити в задоволенні заяви боржника.

Представники сторін у судове засідання 08.02.2024 року не з`явились, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа, які наявні в матеріалах справи.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду представник Приватного акціонерного товариства "Колос-Агро" зазначає, що наразі підприємство перебуває у скрутному фінансову становищі, у зв`язку з військовою агресією з боку Російської федерації, підприємство перебуває на території активних бойових дій та не може активно здійснювати господарську діяльність.

Крім того, у зв`язку із перебуванням відповідача на території можливих бойових дій існують об`єктивні перешкоди щодо укладання нових господарських договорів підприємством та належного виконання вже існуючих.

Наказами директора Товариства було зупинено експлуатацію об`єктів нерухомості, що знаходились в користуванні Товариства та призупинено трудові відносини з працівниками.

Земельні ділянки, на яких Товариство вирощувало сільськогосподарську продукцію, засмічені вибухонебезпечними предметами, знаходяться в занедбаному стані, врожай 2022 року не був зібраний, про що комісією із визначення розміру збитків заподіяних власникам (землекористувачам) земельних ділянок внаслідок збройної агресії російської федерації, створеної розпорядженням начальника Балаклійської міської військової адміністрації від 10.02.2023 №69, складено відповідні акти.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Колос-Агро" про розстрочку виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частин 1, 3, 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 5 статті 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Боржник у заяві просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.10.2023 року у справі №922/3045/23, а також затвердити такий графік виконання судового рішення:

- до 30 жовтня 2024 року 236835,90 грн. (Двісті тридцять шість тисяч вісімсот тридцять п`ять гривень 90 коп.);

- до 30 листопада 2024 року 300000,00 грн. (Триста тисяч гривень грн. 00 коп.), з підстав викладених в заяві.

В обґрунтування обставин для надання розстрочки виконання рішення, зокрема, на підтвердження свого скрутного становища, боржник надав до суду договір оренди від 01.01.2019 року, наказ №3-К від 17.03.2022 року про зупинення дії трудового договору, наказ №4-В від 17.03.2022 про зупинення експлуатації об`єкту, висновок експертів за результатами проведення комплексного оціночно-будівельного та вибухотехнічного дослідження, акти із визначенням розміру збитків заподіяних власникам земельних ділянок сільськогосподарського призначення внаслідок збройної агресії російської федерації на території Балаклійської територіальної громади, вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань, фінансова аграрна розписка, товарні аграрні розписки, відомості про наявність земельних ділянок, звіт про посівні площі сільськогосподарських культур, фінансова звітність малого підприємства, заява про вчинення кримінального правопорушення, квитанція про сплату 30000,00 грн в рахунок погашення заборгованості та про сплату судового збору.

Як встановлено судом, ані під час розгляду справи, ані до звернення до суду з позовом ПрАТ "Колос-Агро" не зверталось до стягувача з приводу виниклої заборгованості (гарантією оплати боргу, із заявою про відстрочення (розстрочення) сплати боргу, укладення мирової угоди, тощо).

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки та/або розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, й щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19 та від 03.09.2020 у справі №905/30/16.

У даному випадку посилання відповідача на скрутне становище, ускладнення підприємницької діяльності у зв`язку з початком бойових дій, не можуть бути підставою для покладення фінансового тягаря на стягувача, оскільки останній знаходиться з боржником у рівних економічних умовах (правовий режим воєнного стану) і в одній державі.

Окрім того, суд зазначає, що боржник несе економічну відповідальність за свої дії та ризики, а відстрочення виконання рішення суду зачіпає інтереси стягувача.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Конвенції, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Також, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні цієї норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, на підставі ст.331 ГПК України, господарським судом враховано матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує також матеріальні інтереси позивача та може призвести до негативних наслідків для нього.

Також суд звертає увагу, що відповідачем у даній справі є ще й поручитель - ОСОБА_1 , однак заявником не надано жодного доказу на підтвердження скрутного фінансового становища поручителя.

Крім того, як свідчать матеріали справи, судове рішення у даній справі ухвалено 17.10.2023 року (повний текст складено 23.10.2023), а відтак запропонований заявником графік розстрочення перевищує імперативний річний процесуальний строк, в межах якого можливе було б розстрочення виконання рішення суду.

Отже заявник вказав графік, за яким він просить встановити платежі з розстроченням, поза межами 1 річного строку встановленого ч.5 ст.331 ГПК України, а саме до 30 жовтня 2024 року 236835,90 грн, до 30 листопада 2024 року 300000,00 грн, що також є наслідком відмови у задоволенні заяви.

З наданого боржником графіку також вбачається, що заявник фактично просить суд відстрочити виконання рішення суду, оскільки графіком передбачено відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Заявник просить затвердити графік розстрочки з урахуванням першого платежу до 30.10.2024 року, що саме по собі вже є відстрочення більше ніж на рік після ухвалення судом рішення.

Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що боржник просить суд і розстрочити виконання рішення суду, і відстрочити виконання рішення більш ніж на 1 рік, що не передбачено нормами ГПК України.

Враховуючи необхідність дотримання балансу інтересів сторін, суд виходить з того, що відповідач тривалий час не сплачує борг, а позивач заперечує проти надання розстрочки виконання рішення.

Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви боржника-1 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17.10.2023 року по справі №922/3045/23.

При цьому суд зазначає, що боржник не позбавлений права звернутися до стягувача з пропозицією добровільного виконання рішення суду шляхом укладення мирової угоди на стадії виконання.

Керуючись статтями 234, 235, 331 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача-1 про розстрочення виконання рішення (вх.№3069 від 02.02.2024) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку статей 254 - 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 13.02.2024

Суддя К.В. Аріт

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.