ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року м.Дніпро Справа № 904/4600/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023 (повний текст рішення складено 03.11.2023, суддя Бажанова Ю.А.) у справі № 904/4600/23

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро до: Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про: стягнення 98 503,52 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг" на свою користь плату за користування вагонами в розмірі 4 516,80 грн., збір за повідомлення в розмірі 326,88 грн., збір за зберігання вантажу в розмірі 11 840,16 грн., збір за маневрову роботу в розмірі 3 608,88 грн., плату за перевезення вантажу від держкордону до ст. Ізов та від ст. Ізов до держкордону в розмірі 63 472,00 грн., збори за інші додаткові операції, які виконуються на прикордонних станціях в розмірі 14 738,80 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані затримкою вагонів №№ 51418218, 51765261, 51553303, 51765345 по станції Ізов Львівської залізниці у зв`язку з поверненням їх станцією Хрубешов Польської залізниці через відсутність додаткових наліпок небезпечних вантажів на цистернах.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023, у даній справі, позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг" про стягнення 98 503,52 грн. задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 4 516,80 грн. плати за користування вагонами, 326,88 грн. збору за повідомлення, 11 840,16 грн. збору за зберігання вантажу, 3 608,88 грн. збору за маневрову роботу, 63 472,00 грн. плати за перевезення вантажу від держкордону до ст. Ізов та від ст. Ізов до держкордону, 14 738,80 грн. зборів за інші додаткові операції, які виконуються на прикордонних станціях, 2 684,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

При прийнятті судового рішення місцевий господарський суд виходив з того, що §1 ст.32 СМГС передбачено, що перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосовуваними тарифами і викликані причинами, що не залежать від перевізника. Акти загальної форми, надані позивачем містять заповнені розділи "опис обставин, що викликали складення акту", підписи осіб, які їх склали; зафіксовані в актах обставини підтверджується матеріалами справи.

Щодо прийняття без зауважень спірних цистерн, які на шляху їх прямування пройшли кілька пунктів комерційного огляду (ПКО) перевізника без будь-яких зауважень стосовно відсутності/недостачі маркування/знаків (наклейок) небезпеки нанесених на цистерни, господарський суд вказав, що за приписами пункту 3 Правил приймання вантажів до перевезення) залізниця може не приймати вантаж до перевезення у разі відсутності або неналежного його маркування, а також у тарі, що не відповідає вимогам стандартів або інших нормативних документів. Водночас, згідно з пунктом 1.11.2 Правил перевезення небезпечних вантажів саме на відправника покладається обов`язок дотримуватися вимог щодо маркування та його нанесення.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Публічне акціонерне товариство "Арселор Міттал Кривий Ріг", в якій просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт звертає увагу, що цистерни при відправлені/передачі їх перевізнику (позивачу) містили маркування здійснене відповідачем у відповідності до діючих вимог, про що апелянт повідомив суд першої інстанції у відзиві на позовну заяву та підтвердив вказане доказами - фотоматеріалами. Але суд першої інстанції не звернув уваги на подані відповідачем докази та не надав їм належної оцінки. У тексті рішення не зазначено, що відповідачем взагалі надавались такі фотоматеріали, а вони (фотоматеріали) фактично спростовують доводи позовної заяви.

Відповідач пояснює, що в Актах загальної форми складених перевізником одноособово не конкретизовано, які саме знаки/маркування були відсутні на цистернах (лише загальна фраза - відсутні), а таких знаків має бути не мало - 5 (п`ять): 1) "Речовина небезпечна для навколишнього середовища"; 2) "Клас небезпеки 9. Інші небезпечні речовини і вироби"; 3) Інформаційна табличка небезпечний вантаж 3082; 4) Аварійна картка 906; 5) Речовина рідка, небезпечна для навколишнього середовища.

Скаржник доводить, що при передачі небезпечного вантажу перевізникові відповідачем на кожній цистерні з небезпечним вантажем було нанесено знаки небезпеки і спеціальні трафарети згідно з «Правилами перевезення небезпечних вантажів», надана перевізнику відповідна супровідна документація, що також вказано в накладних.

Також апелянт зазначає, що в підтвердження того, що відправник належним чином виконав вимоги щодо маркування цистерн з небезпечним вантажем, а перевізник пересвідчився у відповідності маркування перед прийняттям вантажу до перевезення є наступне: 1) подані до суду фотоматеріали; 2) факт приймання вантажу/цистерн до перевезення, що підтверджується підписанням сторонами Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, видачу/ приймання контейнерів працівниками відправника і залізниці (в матеріалах справи): Пам`яткою про закінчення вантажних операцій з вагонами та Пам`яткою про забирання вагонів перевізником №261; 3) залізничними накладними, які є перевізним документом (Договір про перевезення вантажу)/додані позивачем до позову.

Підсумовуючи вищевикладене, відповідач в апеляційній скарзі стверджує, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення спору, не врахував очевидні обставини, що підтверджують здійснення апелянтом належним чином маркування спірних цистерн, не дослідів докази (фотоматеріали) і таким чином ухвалив незаконне рішення, яке порушує право апелянта, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надало відзив на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг", в якому позивач вважає викладені в ній доводи безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Позивач на спростування тверджень, викладених у відзиві вказує, що з наданих відповідачем фотоматеріалів не вбачається, що знаки небезпеки нанесено з обох сторін цистерн у відповідності до вимог положень п.п.5.1.1, п.п. 5.1.5 п.5 Правил перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.11.2008 № 1430 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції 26.02.2009 за № 180/16196. При цьому, при неякісній підготовці поверхні котла цистерни для наклеювання знаків небезпеки, останні могли бути втрачені під дією атмосферних явищ на шляху прямування (див. протокол № 0112/01/В від 01.12.2023 оперативної наради при начальнику станції Ізов).

Крім цього, позивач також зазначає, що з фотоматеріалів, наданих скаржником, не можна встановити, що зображені цистерни було виставлено саме в спірний період, адже ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» постійно відправляє на експорт цистерни з небезпечним вантажем «Смоли кам`яновугільні».

Апелянтом надано до Центрального апеляційного господарського суду пояснення щодо безпідставності наданого позивачем відзиву на апеляційну скаргу, в яких наводить наступні аргументи на спростування заперечень позивача проти апеляційної скарги, а саме: позивач вже не ставить під сумнів, що вагони були марковані при відправлені; що фото підтверджують маркування, але відсутні дати, коли спірні вагони виїжджали з підприємства відповідача та припускає, що можливо природні/аномальні фактори вплинули на таблички маркування на шляху слідування.

Апелянт в поясненнях звертає увагу на наступне:

- фото додані до відзиву до суду першої інстанції та наявні в матеріалах справи містять дату і час коли вони були зроблені - 09.05.2023, що відповідає даті відправлення цистерн;

- спірні цистерни позивачем були прийнятті до перевезення, що підтверджує наявність усього необхідного маркування на цистернах;

- атмосферний вплив на маркування і можливо втрата маркування є лише власними припущеннями позивача, при цьому нічим не підтвердженими;

- акти на які посилається позивач складені в односторонньому порядку, не містять відомостей, які б вказували на те, які саме маркування були відсутні на цистернах і які були начебто нанесені позивачем на цистерну;

- в Протоколі № 0112/01/В від 01.12.2023 (поданий позивачем до апеляційної інстанції) міститься застереження (останній абзац), щодо відсутності фотографій спірних вагонів в матеріалах станції після повернення з ПКП, які черговий раз підтверджують відсутність у позивача належних доказів на підтвердження відсутності маркування на спірних вагонах та відповідно наявності підстав для складення Актів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/4600/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/4600/23.

29.11.2023 матеріали справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023 у справі № 904/4600/23 та вирішено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця") в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - залізниця) та Публічним акціонерним товариством "АрселорМітал Кривий Ріг" на підставі заяви (акцепту) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізним транспортом.

Відповідно до пункту 1.1 предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Так, 09.05.2023 зі ст. Кривий Ріг за накладними №№46690699, 46690541, 46690566, 46690558 відповідач відправляв вантаж "Смоли кам`яновугільні".

17.05.2023 на шляху прямування по станції Ізов Львівської залізниці вагони №№ 51418218, 51765261, 51553303, 51765345 за вищезазначеними накладними було затримано через повернення їх станцією Хрубешов Польської залізниці. Причина повернення - відсутність знаків небезпеки на цистернах, про що складено Акт №255 від 16.05.2023.

Факт затримки вагонів по станції Ізов зафіксовано актами ф.ГУ-23 №№2652, 2653, 2654, 2655 від 17.05.2023.

Про факт затримки станцією Ізов на станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №164.

19.05.2023 о 20 год. 10хв., після нанесення знаків небезпеки, затримку вагонів по станції Ізов закінчено, що зафіксовано актами ф.ГУ-23 №№2676, 2678, 2680, 2682 від 20.05.2023; вагони відправлено за накладними №№ 46690699, 46690541, 46690566, 46690558 на станцію призначення.

Час закінчення затримки за актами ф. ГУ-23 №№2676, 2678, 2680, 2682 - 19.05.2023 о 20:10, про що зазначено в акті загальної форми ф. ГУ-23 № 108 від 23.05.2023.

На підставі актів ф.ГУ-23 №№2676, 2678, 2680, 2682 від 20.05.23р., №№ 2768, 2769, 2771, 2773 від 23.05.2023 станцією Ізов нараховано плату за перевезення вагонів від державного кордону до станції Ізов та від станції Ізов до державного кордону, плату за користування вагонами, додаткові збори, пов`язані із затримкою вагонів.

Акти у відповідності з п. 1.10 Правил розрахунків вантажів було надіслано на станцію відправлення Кривий Ріг для стягнення з відправника вантажу.

Публічним акціонерним товариством "АрселорМітал Кривий Ріг" надано лист №34/193 від 30.05.2023, де зазначено, що залізниці відмовлено у задоволенні вимог станції Ізов у сплаті нарахованих платежів, оскільки цистерни були прийняті залізницею до перевезення без зауважень.

Станцією Кривий Ріг складено накопичувальну картку ф.ФДУ-92 №01069001 на суму 16910,60 грн., яку відповідальний працівник відповідача підписав із запереченням: "ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" відмовляє в оплаті суми в розмірі 16 910,60 грн. згідно листа за №34/193 від 30.05.2023."

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" посилається на відмову Публічного акціонерного товариства "АрселорМітал Кривий Ріг" сплатити плату за користування вагонами в розмірі 4 516,80 грн., збір за повідомлення в розмірі 326,88 грн., збір за зберігання вантажу в розмірі 11 840,16 грн., збір за маневрову роботу в розмірі 3 608,88 грн., плату за перевезення вантажу від держкордону до ст. Ізов та від ст. Ізов до держкордону в розмірі 63 472,00 грн., збори за інші додаткові операції, які виконуються на прикордонних станціях в розмірі 14 738,80 грн., що і є причиною виникнення спору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 4 516,80 грн. плати за користування вагонами, 326,88 грн. збору за повідомлення, 11 840,16 грн. збору за зберігання вантажу, 3 608,88 грн. збору за маневрову роботу, 63 472,00 грн. плати за перевезення вантажу від держкордону до ст. Ізов та від ст. Ізов до держкордону, 14 738,80 грн. зборів за інші додаткові операції, які виконуються на прикордонних станціях.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (пункт 71 Статуту залізниць України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, Правилами перевезення вантажів, що на підставі цього Статуту затверджені наказом Міністерства транспорту України.

Пунктом 4 Статуту встановлено, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення, зокрема - Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 р. (СМГС).

Угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу у прямому міжнародному залізничному сполученні та в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні (§ 1 ст. 3 СМГС).

За відсутності відповідних положень в цій Угоді застосовується національне законодавство тієї Сторони, в якій уповноважена особа реалізує свої права (ст. 5 СМГС).

Порядок застосування умов цієї Угоди, а також спеціальні умови перевезень окремих видів вантажів встановлюються Правилами перевезень вантажів (додаток 1 до цієї Угоди) (§ 1 ст. 8 СМГС).

Відповідно до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, узгодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу (§ 1 ст. 14 СМГС).

Укладення договору перевезення підтверджується накладною (§ 3 ст. 14 СМГС).

Вагон для перевезення вантажу надає перевізник або відправник. Для перевезення надаються вагони, допущені до обігу в міжнародному сполученні (§ 6 ст. 14 СМГС).

У відповідності з п.п.5.1.1 п.5 Правил перевезення небезпечних вантажів кожна вантажна одиниця або транспортний засіб з небезпечним вантажем, підготовлені до перевезення, повинні мати маркування, виконане та нанесене відповідно до вимог ДСТУ та цих Правил.

Згідно з п.п. 5.1.5 зазначених правил маркування повинно бути чітке, видиме і витримувати вплив погодних умов без істотного зниження його якості на період транспортування вантажу та не повинно закривати інше маркування.

В силу положень п.п.1.11.2 Правил перевезення небезпечних вантажів саме на відправника покладається обов`язок дотримуватися вимог щодо маркування та його нанесення.

Якщо перешкода до перевезення вантажу або його видачі виникла з причин, що не залежать від перевізника, перевізнику повинні бути оплачені додаткові платежі та витрати, понесені ним у святі з перешкодою, а також неустойки, якщо вони передбачені національним законодавством (§6 ст. 28 СМГС).

Перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосовуваними тарифами і викликані причинами, що не залежать від перевізника (§1 ст.32 СМГС).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Вагони №№ 51418218, 51765261, 51553303, 51765345 за накладними №№46690699, 46690541, 46690566, 46690558 було затримано по станції Ізов Львівської залізниці у зв`язку з поверненням їх станцією Хрубешов Польської залізниці через відсутність додаткових наліпок небезпечних вантажів на цистернах, про що складено акт №255 від 16.05.2023.

Факт затримки вагонів зафіксовано акти ф. ГУ-23 №№2652, 2653, 2654, 2655 від 17.05.2023.

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами сторонами складені акти загальної форми ГУ-23.

Після нанесення знаків небезпеки, затримку вагонів по станції Ізов закінчено, що зафіксовано актами ф.ГУ-23 №№2676, 2678, 2680, 2682 від 20.05.2023.

Зазначені акти складені після закінчення затримки вагонів, в них відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами вказано час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери, акти засвідчені підписами представників перевізника.

Час закінчення затримки за актами ф. ГУ-23 №№2676, 2678, 2680, 2682 - 19.05.2023 о 20:10, про що зазначено в акті загальної форми ф. ГУ-23 № 108 від 23.05.2023.

За приписами пункту 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов`язанні.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (пункт 6 Правил користування вагонами і контейнерами).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 Правил користування вагонами і контейнерами).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (пункт 12 Правил користування вагонами і контейнерами).

Плата за користування вагонами (код 217) розраховується на підставі п. 3, 5, 6, 7, 12 пар. III Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.99 №l13 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.99 за №165/3458 із застосуванням ставок, наведених в таблиці 1 розділу 5 Тарифного керівництва №1, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356.

На підставі актів ф.ГУ-23 №№2676, 2678, 2680, 2682 від 20.05.2023, №№ 2768, 2769, 2771, 2773 від 23.05.2023 станцією Ізов нараховано плату за користування вагонами в розмірі 4 516,80 грн., збір за повідомлення в розмірі 326,88 грн., збір за зберігання вантажу в розмірі 11 840,16 грн., збір за маневрову роботу в розмірі 3 608,88 грн., плату за перевезення вантажу від держкордону до ст. Ізов та від ст. Ізов до держкордону в розмірі 63 472,00 грн., збори за інші додаткові операції, які виконуються на прикордонних станціях в розмірі 14 738,80 грн.

Водночас відповідач зазначив, що цистерни при відправлені/передачі їх перевізнику (позивачу) містили маркування здійснене відповідачем у відповідності до діючих вимог.

Однак, вказані твердження відповідача та посилання на фотоматеріали апеляційний господарський суд відхиляє та вказує про те, що на спірні цистерни було нанесено маркування за фактом затримки, про що складено акт №255 від 16.05.2023, який є належним доказом у відповідності до вимог Правил користування вагонами і контейнерами.

Також відповідач із нарахованими платежами не погоджується, посилаючись на те, що складені Акти не підтверджують фактичні обставини та є неналежним доказом, перевізник наділений правом не приймати вантаж до перевезення в разі наявності будь яких зауважень (Пункт 3 Правил приймання вантажів до перевезення), оскільки спірні цистерни були прийняті позивачем до перевезення без зауважень були оглянуті та на шляху їх прямування пройшли кілька пунктів комерційного огляду (ПКО) перевізника без будь-яких зауважень стосовно відсутності/недостачі маркування /знаків (наклейок) небезпеки нанесених на цистерни.

Колегія суддів не погоджується із такими запереченнями відповідача так, як акти загальної формі, надані позивачем містять заповнені розділи "опис обставин, що викликали складення акту", підписи осіб, які їх склали; зафіксовані в актах обставини підтверджується матеріалами справи.

Щодо прийняття без зауважень спірних цистерн, які на шляху їх прямування пройшли кілька пунктів комерційного огляду (ПКО) перевізника без будь-яких зауважень стосовно відсутності/недостачі маркування/знаків (наклейок) небезпеки нанесених на цистерни, то судова колегія погоджується з висновком місцевого суду, що за приписами 1.11.2 Правил перевезення небезпечних вантажів саме на відправника покладається обов`язок дотримуватися вимог щодо маркування та його нанесення.

Також, §1 ст.32 СМГС передбачено, що перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосовуваними тарифами і викликані причинами, що не залежать від перевізника.

За наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення колегія суддів констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Запорізької області від у справі №908/4600/23.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023 у справі №904/4600/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2023 у справі №904/4600/23 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Арселор Міттал Кривий Ріг".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.Г. Іванов