ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Справа№ 910/10286/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Фіруз Гулама Ешон

на рішення господарського суду міста Києва від 02.10.2023

у справі № 910/10286/23 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Фізичної особи-підприємця Фіруз Гулам Ешон

про стягнення 8 896,27 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2023 року Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Фіруз Гулам Ешон (далі - відповідач) про стягнення 8 896,27 грн, з яких: 5 349,03 грн - основний борг; 1 962,89 грн - інфляційні втрати; 802,39 грн - штраф; 473,92 грн - пеня; 308,04 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу від 30.07.2019 в частині своєчасної та повної оплати.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.10.2023 у справі № 910/10286/23 позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 5 349 грн 03 коп. основного боргу, 1 962 грн 89 коп. інфляційних втрат, 802 грн 35 коп. штрафу, 472 грн 42 коп. пені, 307 грн 26 коп. 3% річних та 2 683 грн 30 коп. судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача обов`язку з оплати за користування в період з грудня 2020 року по лютий 2022 року орендованими згідно з договором місцями за дозволами №70766-19 та №70864-19 в загальному розмірі 5 349, 03 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 02.10.2023 у справі № 910/10286/23, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, Типових правил розміщення реклами, затверджених постановою Кабінету міністрів України №2067 від 29.12.2023, Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Києві, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 207, ст.ст. 236 237, 254, 255, 256, 257, 258 ГПК України, справу направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва та зобов`язати суд дослідити усі фактичні обставини та ухвалити нове рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що при розгляді справи суд першої інстанції не встановив законність вимог позивача, не досліджував докази на предмет встановлення права власності на місце під розміщення рекламного засобу та не встановив недійсність договору від 30.07.2019 № 997/09.

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, зазначаючи при цьому, що розміщення реклами у м. Києві здійснюється відповідно до Законів України «Про рекламу», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Типових правил розміщення реклами, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 2067 від 29.12.2023. Рекламний засіб відповідача розміщений відповідно до дозволу на фасаді будинку № 3 по бульвару Лесі Українки, єдиним балансоутримувачем якого є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

Відповідачем подані заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що позивачем не надано жодного документа про належність спірного приміщення до комунальної власності.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2023 (колегія суддів: головуюча Ходаківська І.П., судді Владимиренко С.В., Демидова А.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду міста Києва від 02.10.2023 у справі № 910/10286/23; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення рекламного засобу 30.07.2019 № 997/19, укладеного між Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації» (робочий орган) та відповідачем (рекламорозповсюджувач), останньому на підставі відповідного наказу робочого органу про встановлення пріоритету на місце для розміщення рекламного засобу, дозволу на розміщення зовнішньої реклами, наданого на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської рада (Київської міської державної адміністрації), надано право тимчасового платного користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, виключно для розміщення та експлуатації рекламного засобу (далі - право тимчасово користування).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що рекламорозповсюджувач зобов`язується прийняти в платне користування місце та користуватись наданим йому місцем добросовісно та розумно відповідно до загальних вимог законодавства України, правил щодо благоустрою населених пунктів, умов цього договору та Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.02.2019 №207, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 25.02.2019 за №34/2211 (далі - Порядок), своєчасно та у повному обсязі відповідно до договору здійснювати оплату за тимчасове користування місцем, сумлінно виконувати усі свої обов`язки за цим договором, самостійно нести відповідальність за технічний стан рекламного засобу (далі - РЗ), порушення вимог техніки безпеки під час розташування та експлуатації РЗ, утримання місця у належному санітарному стані відповідно до законодавства.

Згідно з п. 1.3. договору надання права тимчасового користування місцем за цим договором є правом користування чужим майном і не передбачає надання будь-якого майна у володіння чи розпорядження, не підлягає відчуженню, та може бути припинене за рішенням суду на вимогу власника чи уповноваженої ним особи (балансоутримувача) місця за наявності обставин, які мають істотне значення, в тому числі якщо право користування перешкоджає використанню майна за його цільовим призначенням.

За положеннями п. 5.2.3. договору рекламорозповсюджувач зобов`язаний не пізніше 20 числа поточного місяця, отримувати та сплачувати рахунки за тимчасове користування місцем, у тому числі у разі встановлення/продовження пріоритету.

Відповідно до п.п. 6.1. та 6.2. договору ціною цього договору є плата за тимчасове користування, розмір якої відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України визначається та розраховується на підставі рішень Київської міської ради або розпоряджень її виконавчого органу залежно від встановлених за рекламорозповсюджувачем пріоритетів та наданих дозволів, вказаних у відповідних адресних переліках. Плата за тимчасове користування місцем нараховується, зараховується та використовується робочим органом в порядку визначеному рішеннями Київської міської ради або її виконавчого органу.

Згідно з п. 6.3. договору підставою для нарахування плати за тимчасове користування місцями та внесення рекламорозповсюджувачем відповідної плати є рішення робочого органу про встановлення/продовження пріоритету, рішення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання/продовження дозволу, інші юридичні факти відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.

Пунктами 6.4., 6.5 договору встановлено, що плата щомісячно перераховується рекламорозповсюджувачем то бюджету міста Києва відповідно до умов договору. У разі прострочення термінів сплат, визначених договором, розмір несплаченої суми плат коригується з урахуванням штрафів, пені та індексу інфляції відповідно до умов договору та законодавства.

Рекламорозповсюджувач не звільняється від плати при відсутності РЗ на місці щодо якого виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) прийнято рішення про надання/продовження дозволу.

Пунктом 6.6. договору передбачено, що плата нараховується з дати прийняття рішення про встановлення пріоритету, надання дозволу. При продовженні строку дії пріоритету, продовженні строку дії дозволу плата нараховується з дати, з якої продовжено строк дії пріоритету або дозволу.

За положеннями п.6.8. договору плата за тимчасове користування місцем нараховується: до дати закінчення строку дії дозволу; до дати прийняття розпорядження виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) про анулювання дозволу - у разі звернення рекламорозповсюджувача із заявою про анулювання дозволу; до дати прийняття розпорядження виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) про відмову у продовженні строку дії дозволу (у випадку коли таке розпорядження прийняте після закінчення строку дії дозволу) - у разі звернення рекламорозповсюджувача із заявою про продовження дозволу

У разі нездійснення рекламорозповсюджувачем демонтажу РЗ відповідно до п. 5.2.7 Договору після закінчення строку дії дозволу плата нараховується за весь час фактичного користування рекламорозповсюджувачем місцем до моменту здійснення демонтажу та складання відповідного акту обстеження місця розташування РЗ робочим органом або КП "Київреклама".

Відповідно до п.п. 6.13., 6.14. договору розрахунковим періодом надання місця у тимчасове користування та нарахування плати за тимчасове користування місцем є календарний місяць. Плата за тимчасове користування місцем, штрафні санкції за прострочення здійснення платежів нараховуються робочим органом щомісячно та переказуються рекламорозповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця, виключно на казначейський рахунок для зарахування до цільового фонду спеціального фонду бюджету міста Києва в розмірах, зазначених у рахунках. Факт неотримання рахунку не звільняє рекламорозповсюджувача від здійснення плати.

В пункті 6.15. договору визначено, що акт користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу до договору із наведеним в ньому розрахунком плати за тимчасове користування місцем підтверджує факт тимчасового користування місцем у відповідному розрахунковому періоді.

Пунктом 7.2. договору передбачено право робочого органу застосовувати до рекламорозповсюджувача штрафні санкції у вигляді пені за несвоєчасне або неповне внесення платежів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Пунктом 7.3. договору встановлено, що робочий орган має право додатково нарахувати боржнику за прострочення внесення платежів за тимчасове користування, що складає більше 1 місяця - штраф у розмірі 15 відсотків простроченої суми.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками та діє щодо кожного місця розміщення РЗ протягом строку дії встановленого пріоритету та/або дозволу, а також протягом строку фактичного користування місцем. Припинення пріоритету або дозволу щодо окремого місця для розміщення РЗ у разі наявності у рекламорозповсюджувача інших чинних пріоритетів та/або дозволів не тягне за собою припинення цього договору в цілому. Цей договір припиняється внаслідок: анулювання (припинення) усіх дозволів, наданих рекламорозповсюджувачу, втрати (скасування) пріоритету на місце розміщення РЗ, у разі, якщо на інші місця пріоритет надано не було; не переоформлення дозволу у встановлених законодавством випадках та порядку; в інших випадках, передбачених цим договором та чинним законодавством. Закінчення строку дії договору, його припинення, розірвання, відмова від договору не звільняє рекламорозповсюджувача від виконання обов`язків, що залишилися невиконані ним протягом строку дії договору, в тому числі зобов`язання зі сплати заборгованості та заходів відповідальності, визначених договором. Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення або настання змін правовідносин під час його дії (пункти 8.1. - 8.4. договору).

Згідно з адресним переліком № 1 від 30.07.2019 (додаток №1 до договору) відповідачу надано право тимчасового користування місцями, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва для розміщення рекламних засобів на підставі дозволів: №70766-19 у період з 15.03.2019 по 14.03.2024 за адресою вказаною у дозволі; №70768-19 у період з 07.03.2019 по 06.03.2024 за адресою вказаною у дозволі; №70864-19 у період з 08.04.2019 по 07.04.2024 за адресою вказаною у дозволі; №71795-19 у період з 21.06.2019 по 20.06.2024 за адресою вказаною у дозволі.

Відповідно до адресного переліку № 2 від 30.07.2019 (додаток №2 до договору) відповідачу надано право тимчасового користування місцями, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва для розміщення рекламних засобів на підставі дозволів: №71814-19 у період з 28.03.2019 по 27.09.2019 за адресою вказаною у дозволі; №72218-19 у період з 03.05.2019 по 02.11.2019 за адресою вказаною у дозволі; №72563-19 у період з 30.05.2019 по 29.11.2019 за адресою вказаною у дозволі.

Згідно з адресним переліком № 3 від 02.09.2019 (додаток №3 до договору) відповідачу надано право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва для розміщення рекламного засобами на підставі дозволу №72563-19 у період з 07.08.2019 по 06.08.2024 за адресою вказаною у дозволі.

Додатковою угодою №997/19-1 від 04.10.2019 погоджено розірвати договір в частині місця, наданого для розміщення рекламного засобу, щодо розміщення якого наданий дозвіл №72563-19, з 06.09.2019.

Додатковою угодою №997/19-2 від 04.10.2019 погоджено розірвати договір в частині місця, наданого для розміщення рекламного засобу, щодо розміщення якого наданий дозвіл №71814-19 та №72218-19, з 10.09.2019.

Додатковою угодою №997/19-3 від 07.10.2019 погоджено розірвати договір в частині місця, наданого для розміщення рекламного засобу, щодо розміщення якого наданий дозвіл №71795-19, з 20.09.2019.

Додатковою угодою №997/19-4 від 26.11.2019 погоджено розірвати договір в частині місця, наданого для розміщення рекламного засобу, щодо розміщення якого наданий дозвіл №70768-19, з 20.09.2019.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач послався на те, що відповідач з 01.12.2020 по 28.02.2022 не сплачує належним чином плату за користування майном (місцем для розміщення реклами) за дозволами №70766-19 та №70864-19, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення боргу в розмірі 5 349,03 грн, 1 962,89 грн інфляційних втрат, 802,39 грн штрафу, 473,92 грн пені та 308,04 грн 3% річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За положеннями ч. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 795 ЦК України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В ч. 1 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Як передбачено частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В статті 16 Закону України "Про рекламу" визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003, плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою). При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу. Для неназемного та недахового рекламного засобу площа місця дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину.

Матеріалами справи підтверджено передання позивачем відповідачу у тимчасове користування місць, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламних засобів згідно адрес визначених у дозволах, відповідно до договору та підписаних та скріплених печатками сторін адресними переліками №№1, 2, 3 (додатки №№ 1, 2, 3 до договору), у яких також погоджено розмір плати за місяць за кожним дозволом.

За відсутності доказів повернення (відповідного акту) відповідачем позивачу спірного майна з користування, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач здійснював користування місцями, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламних засобів у період з 01.11.2021 по 28.02.2022.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості з оплати за користування в період з грудня 2020 року по лютий 2022 року орендованими згідно договору місцями за дозволами №70766-19 та №70864-19 в загальному розмірі 5349, 03 грн, з врахуванням сплачених відповідачем 67,44 грн.

З урахуванням зазначеного вище, відсутності належних доказів на підтвердження виконання відповідачем свого обов`язку з оплати за користування орендованим майном, обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про задоволення позову щодо стягнення суми основної заборгованості.

Щодо посилання скаржника на відсутність у позивача права власності на майно, яке було передано йому у користування, суд апеляційної інстанції зважає на те, що позивачем доведено наявність у нього необхідного обсягу прав на укладення спірного договору, зокрема, відповідно до рішення Київської міської ради від 02.10.2010 №284/5096 "Про деякі питання комунальної власності територіальної громади міста Києва" житловий будинок № 3 по бульвару Лесі Українки у м. Києві віднесено до сфери управління Печерської районної у місті Києві державної адміністрації. Рішенням від 09.10.2014 № 270/270 створене Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", якому на баланс передано, зокрема, і зазначений вище будинок.

Таким чином, будинок № 3 по бульвару Лесі Українки у м. Києві відноситься до комунальної власності міста Києва.

Так само правомірним, є висновок суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період прострочення з огляду на передбачений п. 5.2.3. договору строк оплати рахунків за тимчасове користування місцем не пізніше 20 числа поточного місяця.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку 3 % в сумі 308,04 грн за період з 20.12.2020 по 01.06.2023 та встановлено, що він виконаний невірно, оскільки позивачем не було враховано приписів ст. 253, ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України (щодо того, що перебіг строку починається з наступного дня від настання певної дати/події) та невірно визначено дати, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань зі сплати коштів за користування майном, у зв`язку з чим обґрунтовано стягнуто 3% річних у розмірі 307,26 грн та 1 962,89 грн інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. договору визначено право робочого органу застосовувати до рекламорозповсюджувача штрафні санкції у вигляді пені за несвоєчасне або неповне внесення платежів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З огляду на наведене місцевим судом обґрунтовано здійснено перерахунок пені та стягнуто 472,42 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 7.3. договору робочий орган має право додатково нарахувати боржнику за прострочення внесення платежів за тимчасове користування, що складає більше 1 місяця - штраф у розмірі 15 відсотків простроченої суми.

Зважаючи, що відповідачем було прострочено оплату користування в період з грудня 2020 року по лютий 2022 року, більше ніж на місяць, судом правомірно стягнуто з відповідача штраф в розмірі 802, 35 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги в порядку статті 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Фіруз Гулам Ешон залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 02.10.2023 у справі №910/10286/23 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко