УХВАЛА

м. Київ

13.02.2024Справа № 910/1404/24

Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши

позовну заяву 1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТАІР 2"

2) ОСОБА_3

3) ОСОБА_4

про визнання недійсними договорів, скасування державної реєстрації, визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтаір 2", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у якому просять суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.07.2021, укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТАІР" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТАІР 2", зареєстрований в реєстрі за №366 (номер запису про право власності: 43084500);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.07.2021, укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТАІР" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТАІР 2", зареєстрований в реєстрі за №365 (номер запису про право власності: 43085079);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.07.2021, укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТАІР" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТАІР 2", зареєстрований в реєстрі за №367 (номер запису про право власності: 43083833);

- визнати недійсним договір іпотеки від 23.07.2021, укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТАІР 2" та ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 );

- скасувати держану реєстрацію від 21.07.2021 №366 укладену між ТОВ "АЛЬТАІР" та ТОВ "АЛЬТАІР 2";

- скасувати держану реєстрацію від 21.07.2021 №367 укладену між ТОВ "АЛЬТАІР" та ТОВ "АЛЬТАІР 2";

- скасувати держану реєстрацію від 21.07.2021 №365 укладену між ТОВ "АЛЬТАІР" та ТОВ "АЛЬТАІР 2";

- визнати право власності за ТОВ "АЛЬТАІР" на торгівельну будівлю літ. "1И", загальною площею 725,00 кв.м., торгівельну будівлю літ. "О", загальною площею 1 018,10 кв.м. та торгівельну будівлю літ. "Н", загальною площею 55,00 кв.м.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом ( ч. 4 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

При цьому, критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права неодноразово був викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема, від 12.07.2023 у справі №757/31372/18-ц, від 14.06.2023 у справі №448/362/22, від 29.06.2021 у справі №916/2813/18, від 01.06.2021 у справі №910/2388/20 та від 09.02.2021 у справі №520/17342/18.

Відповідно до п. 1, 3, 6 ч. 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ст. 21 Господарського процесуального кодексу України).

Позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 21.07.2021, що укладені між ТОВ "АЛЬТАІР" та ТОВ"АЛЬТАІР 2", скасування реєстраційних дій та визнання права власності за ТОВ "АЛЬТАІР" заявлені позивачами як учасниками ТОВ "АЛЬТАІР" та обґрунтовані відсутністю у директора ТОВ "АЛЬТАІР" повноважень на укладення правочинів.

Поряд з цим, предметом позовних вимог є також вимога про визнання недійсним договору іпотеки від 23.07.2021, що укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТАІР 2" та ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Вказана вимога обґрунтована тим, що договір іпотеки укладено без достатніх правових підстав.

Тобто, стороною спірного договору іпотеки є фізична особа, яка не є підприємцем.

Як вбачається з п. 1.1 договору іпотеки від 23.07.2021 ним забезпечується виконання зобов`язання позичальника - ОСОБА_5 , що виникло на підставі договору позики, укладеного між позичальником та ОСОБА_4 22 липня 2021 року (надалі - основний договір та/або основне зобов`язання) на суму 500000,00 грн, які позичальник зобов`язаний повернути з обумовленим в основному договорі строком повернення коштів до 30 липня 2021 року.

Тобто, спірним іпотечним договором забезпечується виконання зобов`язань за основним договором, сторонами якого є фізичні особи, які не є підприємцями.

При цьому, між позивачами та відповідачами за вимогою про визнання недійсним іпотечного договору відсутні корпоративні відносини.

З огляду на викладене, суд зазначає, що спір про визнання недійсним договору іпотеки від 23.07.2021, що укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТАІР 2" та ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) віднесено до юрисдикції загальних судів та належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, інші заявлені позовні вимоги відносяться до юрисдикції господарського суду.

Таким чином, позивачами в межах поданого позову об`єднано вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства (цивільного та господарського), а тому такий позов підлягає поверненню на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та додані до неї документи.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. О. Турчин