РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 м. КиївСправа № 910/18454/23

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД";

до: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

про: стягнення 60.878,76 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) про стягнення 60.878,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем, на підставі укладеного між сторонами спору договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 06.03.2020 № 43-41564379/2020-001, здійснено списання з особового рахунку позивача збору за зберігання вантажу у вагонах більше належного, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача 60.878,76 грн. в порядку приписів статті 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/18454/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням: правомірного списання коштів з урахуванням відсутності заперечень позивача з приводу відомостей у накопичувальних картках; підписання позивачем усіх актів загальної форми; помилкове застосування позивачем пункту 8 Правил користування вагонами.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про необов`язковість здійснення досудового врегулювання спору та завищення відповідачем нарахованого позивачу збору за зберігання вагонів, оскільки завантаження - це не простій.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив про правомірність нарахованих сум, враховуючи те, що зберігання є окремою послугою.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між відповідачем, як перевізником, та позивачем, як вантажовласником/вантажовідправником/вантажоодержувачем/платником, укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 06.03.2020 № 43-41564379/2020-001 (далі - Договір), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах відповідача, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах позивача, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) вагона відповідача не є орендною платою (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що надання послуг за Договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Обов`язки позивача визначені у пункті 2.1 Договору, а саме, зокрема:

- сплачувати послуги позивача та інші платежі, належні позивачу за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг позивача (п. 2.1.4 Договору);

- відшкодовувати позивачу витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від позивача, які виникли на станціях залізниць України, зокрема, з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; неподання до накладної документів, необхідних для використання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.5 Договору);

- у строки, встановлені розд. 4 Договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу позивача - підписувати та надавати відповідачу не пізніше двох робочих днів від дня такої його вимоги (п. 2.1.7 Договору).

Обов`язки відповідача визначені у пункті 2.3 Договору, а саме, зокрема:

- відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для позивача особовий рахунок з наданням коду платника, а також присвоїти позивачу код вантажовідправника/вантажоодержувача. Надані коди зазначаються відповідачем в інформаційному повідомленні про укладення Договору в порядку визначеному в п. 1.9 Договору (п. 2.3.3 Договору);

- вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу і надавати позивачу відповідні розрахункові документи в електронній формі. Паперові копії таких документів надаються за зверненням позивача за цінами, встановленими в додатку 1-1 до Договору через станцію або через один з підрозділів філії "ЄДИНИЙ РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР ЗАЛІЗНИЧНИХ ПЕРЕВЕЗЕНЬ АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ", що вказано у такому зверненні позивача. В разі оформлення первинних документів із зауваженнями, їх паперові копії надаються позивачу безоплатно (п. 2.3.4 Договору).

Положеннями пункту 3.4 Договору передбачено, що позивач зобов`язаний сплачувати у визначеному Договором розмірі плату за користування власними вагонами відповідача: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих позивачу на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від позивача; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від відповідача (далі - плата за користування власними вагонами позивача).

Розділом 4 Договору передбачений порядок проведення розрахунків, а саме, зокрема:

- по мірі виконання перевезень та надання послуг, відповідачем відображається в особовому рахунку використання позивачем коштів за добу для оплати: провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних; суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами; плати за використання власних вагонів відповідача за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях; штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо; неустойки, нарахованої, згідно з додатками до Договору та відображеної в інформаційному повідомленні; пені (п. 4.4 Договору);

- щодобово, упродовж періоду виконання Договору, відповідач надає позивачу переліки перевізних документів в електронному вигляді, які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених позивачем на виконання Договору за звітну добу. На підставі переліків перевізних документів формуються виписки з особового рахунку, що відображають облік коштів, перерахованих та витрачених позивачем на виконання Договору за звітний місяць. У виписці відображаються дати утворення, розміри заборгованості та нарахована неустойка (штраф, пеня). Виписка з особового рахунку направляється відповідачем на електронну адресу позивача, вказану в додатку 2-1 Договору, не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним (п. 4.5 Договору);

- у разі незгоди з нарахованими платежами та сумою списаних з особового рахунку коштів, позивач для проведення перевірки письмово повідомляє відповідача на вказану в розд. 7 Договору адресу філії "ЦЕНТР ТРАНСПОРТНОЇ ЛОГІСТИКИ" АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" (п. 4.8 Договору);

- у разі виявлення відповідачем неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми зараховується на особовий рахунок позивача, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних відповідачу платежів в порядку та строки, передбачені законодавством України і цим Договором (п. 4.9 Договору).

Відповідно до пункту 10.3 Договору, документи, направлені відповідачем позивачу для підписання і не підписані останнім (у т.ч. з внесеними зауваженнями але не підписаними) вважаються беззаперечно прийнятими та погодженими позивачем у строк встановлений нормативно-правовими актами або Договором, а якщо інше не встановлено, то після спливу 15 календарних днів з дня їх направлення окрім випадків надання до них заперечень позивачем в такий строк. Такі строки починають свій перебіг з дня направлення відповідачем документів позивачу, у т.ч. автоматизованими системами відповідача із застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача. Цей пункт стосується порядку укладення та внесення змін до Договору, визначених в розд. 9 Договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач зазначає, що відповідно до переліків (від 22.01.2023 № 20230122, від 25.01.2023 № 20230125 та від 30.01.2023 № 20230130) та накопичувальних карток (від 18.01.2023 № 18010024, від 22.01.2023 № 20010029 та від 26.01.2023 № 26010036) відповідачем здійснено завищення нарахованого збору за зберігання вантажу на загальну суму 60.878,76 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача 60.878,76 грн. в порядку приписів статті 1212 Цивільного кодексу України.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Позивачем, протягом січня 2023 здійснювалось навантаження вагонів на місцях загального користування по станції "ДУБНО" Львівської залізниці.

Станцією "ДУБНО" Львівської залізниці здійснено нарахування збору за зберігання вантажу, зокрема, в сумі 60.878,76 грн., яку включено до накопичувальних карток, а саме:

- від 18.01.2023 № 18010024 на суму 23.269,50 грн. на підставі акту ГУ-23 № 76/90, ГУ-23 № 83/90 та ГУ-23 76/91;

- від 22.01.2023 № 20010029 на суму 36.991,60 грн. на підставі акту ГУ-23 № 87/119 та ГУ-23 № 97/120;

- від 26.01.2023 № 26010036 на суму 84.608,40 грн. на підставі акту ГУ-23 № 139/154, ГУ-23 № 130/152, ГУ-23 № 130/153, ГУ-23 № 136/153, ГУ-23 № 134/153, ГУ-23 № 146/163 та ГУ-23 № 156/164.

Філією "ЄДИНИЙ РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР ЗАЛІЗНИЧНИХ ПЕРЕВЕЗЕНЬ АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" складені переліки, відповідно до яких за вказаними вище накопичувальними картками нараховані суми збору за зберігання вантажу, а саме:

- перелік від 22.01.2023 № 20230122, зокрема, за накопичувальною карткою від 18.01.2023 № 18010024 на загальну суму 27.923,40 грн.;

- перелік від 25.01.2023 № 20230125, зокрема, за накопичувальною карткою від 22.01.2023 № 20010029 на загальну суму 44.389,92 грн.;

- перелік від 30.01.2023 № 20230130, зокрема, за накопичувальною карткою від 26.01.2023 № 26010036 на загальну суму 101.530,08 грн.

Суд не досліджує дотримання або недотримання позивачем встановленого порядку оформлення власної незгоди з виставленими даними в електронних документах, наслідком чого є списання залізницею (відповідачем) коштів з особового рахунку позивача, оскільки фактично спір між сторонами виник внаслідок правомірності/неправомірності нарахування відповідачем збору за зберігання вантажу під час здійснення вантажних операцій.

Так, пунктом 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила), зокрема, визначено, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Таким чином, позивачу нарахований збір за зберігання вантажу на місцях загального користування, який підлягає сплаті саме з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

При цьому, всі акти загальної форми на підставі яких були сформовані вказані вище накопичувальні картки були підписані представником позивача без зауважень.

Відтак, судом відхилені твердження позивача про безпідставність нарахування збору за зберігання вантажу під час здійснення вантажних операцій.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, у справах, на які посилається позивач, мало місце списання коштів при наявності заперечень у накопичувальних картках, тобто правовідносини у зазначених справах не є подібними з правовідносинами у даному спорі.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 та пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати позивача у вигляді витрат на правову допомогу, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац