ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2024 Справа № 908/1390/19(908/306/24)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13, (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34Б)

до відповідачів - 1/ ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

2/ Товариства з обмеженою відповідальністю Мегаполіс ДКС, (69059, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 8, офіс 3)

3/ Товариства з обмеженою відповідальністю Сіті ЛПГ, (01030, м. Київ, вул. Пирогова, 2/37)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова Ольга Леонідівна (03194, м. Київ, вул. Зодчіх, 20)

про скасування державної реєстрації

в межах справи № 908/1390/19

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю Мегаполіс ДКС, (69059, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 8, офіс 3)

Кредитори - 1/ Товариство з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13, (вул. Предславинська, 34Б, м. Київ, 03150)

2/ Головне управління ДПС у Запорізькій області, код ЄДРПОУ ВП 44118663 (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107)

3/ Товариство з обмеженою відповідальністю Альянс ВВ, (вул. Старонаводницька, 13, кв. 49, м. Київ, 01015)

Без виклику представників сторін

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 07.02.2024 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13 до відповідачів - ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Мегаполіс ДКС, Товариства з обмеженою відповідальністю Сіті ЛПГ, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової Ольги Леонідівни, про скасування державної реєстрації, для розгляду в межах справи № 908/1390/19 про банкрутство відповідача-2.

Ухвалою суду від 12.02.2024 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13 до відповідачів - ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Мегаполіс ДКС, Товариства з обмеженою відповідальністю Сіті ЛПГ, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової Ольги Леонідівни, про скасування державної реєстрації, для розгляду в межах справи № 908/1390/19 про банкрутство відповідача-2, відкрито провадження з розгляду позовної заяви; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27.02.2024 о/об 10-45 год.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на нерухоме майно: приміщення третього поверху торгівельно-житлового комплексу, розташованого в м. Києві, проспект Петра Григоренка, 23, реєстраційний номер 000, загальною площею 1908,4 кв.м.

У поданій заяві про забезпечення позову ТОВ «Мегатрейд 13» вказує, що на підставі правовстановлюючих документів, які втратили чинність, а саме: мирової угоди від 25.11.2012 року у цивільній справі № 2602/5042/12, затвердженої ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15.01.2023, Мойса ВМ. Зареєстрував за собою низку приміщень в будинку про проспекту П. Григоренка, 23 та в подальшому приміщення на т третьому поверсі загальною площею 1908,4 кв.м. , яке передав до статутного каптіалу ТОВ «СІТІ ЛПГ». Зазначена передача майна відбулась 20.11.2019 року та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою Ольгою Леонідівною за №34247887.

Передача майна відбулась за наявності арештів ОСОБА_1 , зареєстрованого 20.11.2019 року, про що свідчить Виписка з реєстру на ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, зважаючи на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини першої статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (пункт 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Предмет даного позову становить вимога про скасування державної реєстрації та акту приймання-передачі складеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІТІ ЛПГ» на приміщення, а тому суд повинен досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС у складі ВС від 08.10.2018 у справі №913/257/18).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Проаналізувавши зміст та здійснивши належну оцінку обґрунтованості доводів позивача про необхідність вжиття відповідних заходів, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, оцінюючи відповідність заходів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає їх адекватними в частині вжиття заходів забезпечення позову щодо нерухоме майно, яке зазначене у заяві позивача. При цьому, суд констатує, що заходи носять конкретний характер, тобто їх вжиття спрямоване на запобігання імовірним порушенням прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін. При вирішенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову судом також враховано, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Суд також визнав наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співрозмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 березня 2018 року у справі № 910/9474/17; постанові Верховного Суду від 09 листопада 2018 року у справі № 915/508/18; постанові Верховного Суду від 18 лютого 2019 року у справі № 922/3010/18; постанові Верховного Суду від 25 березня 2019 року у справі № 920/622/18.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову, та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

На думку суду, наведені вище обставини та долучені до заяви про вжиття заходів забезпечення позову докази, в своїй сукупності, є достатньо імовірною підставою для висновку про доцільність застосування судом заходів забезпечення позову на нерухоме майно.

Підсумовуючи вищевикладене, заява ТОВ «Мегатрейд 13» про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, зважаючи на наявність на час прийняття цієї ухвали відомостей, достатніх для припущення про ймовірність реалізації нерухомого майна зазначеного у заяві на користь третіх осіб, а як наслідок утруднення чи неможливості виконання рішення, а також завдання шкоди позивачу.

Частинами 1 та 4 ст. 141 ГПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З урахуванням відсутності у суду інформації з приводу можливих збитків відповідачів у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову, правові підстави для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються.

У відповідності до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136-140, 232-235 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейд 13» про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно: приміщення третього поверху торгівельно-житлового комплексу, розташованого в м. Києві, проспект Петра Григоренка, 23, реєстраційний номер 000, загальною площею 1908,4 кв.м.

Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю Мегатрейд 13, (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34Б)

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю Сіті ЛПГ, (01030, м. Київ, вул. Пирогова, 2/37)

Ухвала є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання 12.02.2024р. та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів з дати її підписання до Центрального апеляційного господарського суду.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки до 12.02.2027р.

Питання про скасування забезпечення позову вирішується Господарським судом, що розглядає справу, крім того, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя О.О. Юлдашев