ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

13.02.2024 Справа № 905/921/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«ФІНУНІВЕРСАЛ»

про заміну стягувача у наказі про примусове виконання рішення його

правонаступником

в межах справи №905/921/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Алтіус

до Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська

про стягнення заборгованості у розмірі 1306435, 23 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.08.2019 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ерлайт заборгованість у розмірі 1218114 (один мільйон двісті вісімнадцять тисяч сто чотирнадцять) грн. 56 коп, інфляційні втрати у розмірі 52016 (п`ятдесят дві тисячі шістнадцять) грн. 81 коп, 3 % річних у розмірі 18522 (вісімнадцять тисяч п`ятсот двадцять дві) грн. 02 коп та судовий збір у розмірі 19329 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять дев`ять) 80 коп.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

12.09.2019, на виконання рішення суду у справі №905/921/19 видано відповідний наказ.

Ухвалою суду від 17.07.2023 постановлено: здійснити процесуальне правонаступництво шляхом заміни позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРЛАЙТ" (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 33 Б, поверх №3; ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛТІУС" (07523, Київська область, с.Дернівка, вул. Березанський шлях, буд. 3, ).

07.02.2024, через підсистему «Електронний суд», надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНУНІВЕРСАЛ» б/н від 06.02.2024 (вх..№1036/24) про заміну стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТІУС» () у наказі про примусове виконання рішення від 12.09.2019 року по справі № 905/921/19 на його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНУНІВЕРСАЛ» (, 01001, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 64, оф. 101, № НОМЕР_1 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478).

Відповідно до ч.1 ,2, 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Основні вимоги, що пред`являються до форми та змісту письмової заяви, скарги, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені статтями 169, 170 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Як вбачається зі змісту заяви та переліку додатків до неї, заявник посилається на договір про надання послуги з факторингу №02022024 від 02.02.2024, в той час як фактично вказаного договору матеріали заяви не містять. Заявником до матеріалів заяви додано договір №02022024-Ф від 02.02.2024, що не відповідає посиланням заявника у заяві та переліку додатків доданих до неї.

Приписами частини 1 статті 10 Конституції України передбачено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про судоустрій статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

До заяви в якості доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявником надано документи, що викладені російською мовою, зокрема: договір №28/08-1 від 28.08.2017 та специфікацію №3 до договору №28/08-1 від 28.08.2017.

Рішенням Конституційного Суду України № 8-рп/2008 від 22.04.2008 у справі №1-18/2008 встановлено, що відповідно до статті 124 Конституції України, Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Суд зазначає, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 10 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою, а відповідний механізм забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою передбачено у частинах 3, 4 статті 10 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 1 ст. 10 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд зауважує, що докази надані до позовної заяви повинні бути подані державною (українською) мовою.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про нотаріат" нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд зазначає, що при зверненні із заявою заявником разом із документами, які виготовлені російською мовою, повинні бути подані належним чином (нотаріально) засвідчені переклади державною мовою.

Дана заява подана всупереч наведених приписів процесуального закону, оскільки заявником подано зазначені вище додатки до заяви без нотаріально засвідченого перекладу українською мовою.

За приписами абз.2 ч.2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Оскільки заява Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНУНІВЕРСАЛ» про заміну стягувача у виконавчому документі подана вже на стадії виконання судового рішення, то відповідно положення ч.2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України щодо надання доказів надіслання клопотання іншим учасником є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч.2 ст.170 Господарського процесуального кодексу України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Заявником не додано до заяви про заміну стягувача у виконавчому документі належних та допустимих доказів на підтвердження відправлення заяви Товариству з обмеженою відповідальністю Алтіус, оскільки останнє все ще на сьогоднішній день, є учасником справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Водночас суд бере до уваги, що положення ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в частині залишення позовної заяви без руху не можуть бути застосовані до заяви з процесуальних питань, а в даному випадку, до заяви про заміну стягувача правонаступником. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №906/977/19.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНУНІВЕРСАЛ» б/н від 06.02.2024 (вх..№1036/24) про заміну стягувача у справі №905/921/19 не відповідає вимогам ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, така заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст. ст. 170, 233-235, Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Повернути без розгляду Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНУНІВЕРСАЛ» б/н від 06.02.2024 (вх..№1036/24) про заміну стягувача у наказі про примусове виконання рішення його правонаступником.

2. Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків

3. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст. ст. 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.М. Огороднік