ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 Справа № 917/1891/21

Господарський суд Полтавської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Тимощенко О. М., суддя Киричук О. А., суддя Солодюк О. В., за участю представників учасників справи від позивача -Мірошниченко Є.О., Бойченко В.П., від відповідача -Сергієнко Т.Г, секретар судового засідання Отюгова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу -

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ватутинець-1", вул. Чорновола, 2-б, кв.22, м. Полтава, Полтавська область, 36003

про визнання недійсними рішень загальних зборів ОСББ "Ватутинець-1", оформлених протоколом від 06.12.2020 року №3/2020,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ватутинець-1" (далі ОСББ "Ватутинець-1"), в якому просив суд визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Ватутинець-1", оформлені протоколом від 06.12.2020 №3/2020.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю кворуму при проведенні спірних загальних зборів ОСББ "Ватутинець-1" та недотримання порядку повідомлення його як співвласника багатоквартирного житлового будинку про дату проведення загальних зборів та їх порядок денний.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 06.12.2021 р. справа № 917/1891/21 була передана на розгляд судді Погрібній С.В.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.12.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.06.2022 р. суддею Погрібною С.В. було заявлено самовідвід від розгляду справи № 917/1891/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 22.06.2022 року дана справа передана на розгляд судді Ківшик О.В.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022 (колегія суддів у складі головуючий суддя Ківшик О.В., суддя Ореховська О.О., суддя Пушко І.І.) у справі №917/1891/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 12.10.2022 у справі №917/1891/21 суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Ватутинець-1" 15 330,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 рішення Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022 у справі №917/1891/21 залишено без змін. Також суд апеляційної інстанції закрив провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022 у справі №917/1891/21, з огляду на те, що останнім не зазначено, яким саме чином оскаржуване рішення вирішує питання про його права та обов`язки, оскільки одне лише посилання на те, що він є власником квартири у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а отже і співвласником в розумінні статті 1 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, не може свідчити про вирішення судом питання щодо його прав та обов`язків.

Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 у справі №917/1891/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Ватутинець-1" 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.11.2023 року рішення Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022 року, додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 12.10.2022 року, постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 року та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 року у справі № 917/1891/21 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Полтавської області від 06.12.2023 року справа №917/1891/21 була передана на розгляд судді Погрібній С. В.

Однак, як вже зазначалося вище, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.06.2022 року суддею Погрібною С.В. заявлено самовідвід від розгляду справи № 917/1891/21 (при попередньому розгляді справи).

У зв`язку з виявленням очевидної помилки у налаштуваннях автоматизованої системи діловодства суду при автоматизованому розподілі справ, що призвела до порушення порядку визначення судді для розгляду справи (призначення програмою судді, щодо якого ухвалою суду від 16.06.2022 року задоволено самовідвід), було винесено розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ №179 від 12.12.2023 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Полтавської області від 12.12.2023 року справа №917/1891/21 була передана на розгляд судді Тимощенко О. М.

Ухвалою суду від 18.12.2023 року прийнято справу № 917/1891/21 до провадження судді Тимощенко О. М., ухвалено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, розгляд справи розпочато заново зі стадії підготовчого провадження та з метою визначення складу колегії суддів для розгляду даної справи передано матеріали справи на авторозподіл відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду. На підставі протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 19.12.2023 р. Для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючий суддя Тимощенко О. М., суддя Киричук О. А., суддя Солодюк О. В.

Ухвалою від 20.12.2023 року колегія суддів прийняла справу до свого провадження, призначила підготовче засідання у справі на 25.01.2024 року на 11:00 год., запропонувала учасникам справи надати суду письмові пояснення щодо своєї позиції у даній справі з урахуванням постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.11.2023 року у даній справі. Судом було встановлено строк для надання пояснень - до 5 днів від дня отримання даної ухвали суду.

03.01.2024 року від позивача надійшла заява про відвід судді Тимощенко О.М. від розгляду справи № 917/1891/21 (вх. № 77).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.01.2024 р. визнано необґрунтованим відвід, заявлений позивачем головуючій судді Тимощенко О.М. у справі № 917/1891/21 та передано матеріали справи для визначення автоматизованою системою судді, який вирішуватиме питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу справи № 917/1891/21, визначено суддю Мацко О.С. для розгляду заяви позивача про відвід судді Тимощенко О.М.

Ухвалою судді Мацко О.С. від 15.01.2024 року у задоволенні заяви позивача про відвід головуючого судді Тимощенко О.М. у справі № 917/1891/21 відмовлено.

23.01.2024 року від відповідача надійшли пояснення, ухвалою від 25.01.2024 року суд ухвалив повернути без розгляду на підставі ст.ст. 6,42,170 ГПК України, оскільки відповідач не зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

В судовому засіданні 25.01.2024 року суд оголосив протоколу ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до розгляду по суті на 07.02.2024 року на 09.30 год.

01.02.2024 року від відповідача надійшли пояснення, до яких додано копію додатку № 1 до протоколу від 06.12.2020 року. При цьому до пояснень не подано доказів направлення додатку № 1 позивачу, а тому колегія суддів не бере до уваги цей доказ.

За приписами ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Вказаний доказ відсутній у позивача, доказів направлення додатку № 1 позивачу відповідач не надав, до пояснень подано копію квитанції та опису вкладення про направлення позивачу інших доказів заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, акт приймання-передачі, виписку з рахунку, копію договору про надання правничої допомоги.

Суд враховує, що у відповідача було більш ніж достатньо часу для подачі такого доказу разом із відзивом, як це передбачено ч. 3 ст. 80 ГПК України. Разом із відзивом відповідач подав не всі аркуші додатку № 1 до оспорюваного протоколу. Відповідач не повідомляв про неможливість подачі всіх аркушів додатку № 1, цей доказ був залучений до справи саме відповідачем та досліджувався в судових засіданнях при попередньому розгляді справи. Також з часу прийняття постанови Верховним Судом від 15.11.2023 року у даній справі, в якій суд касаційної інстанції звертав увагу на наявність не всіх аркушів додатку до протоколу від 06.12.2020 року, відповідач на стадії підготовчого провадження до його закриття мав таку можливість, однак нею не скористався.

Доказ подано відповідачем без обґрунтування неможливості його подання на стадії підготовчого провадження з причин, що не залежали від відповідача згідно з вимогами частини восьмої статті 80 ГПК України.

Верховний Суд сформулював усталену правову позицію про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом доказів поза встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне вчинення особою відповідної процесуальної дії з причин, що не залежали від неї, тягар доведення яких покладається на учасника справи (постанови Верховного Суду від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 13.01.2021 у справі № 10/Б-921/1442/2013).

Принцип рівності сторін у судовому процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній з них надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять її у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (постанови Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 910/20010/20, від 16.11.2022 у справі № 910/4390/21).

Отже, прийняття судом доказів, без направлення їх іншому учаснику справи (в даному випадку позивачу), тобто без обов`язкових за частинами 8 та 9 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передумов, крім порушення відповідних процесуальних норм, матиме наслідком недотримання принципів рівності учасників процесу і змагальності сторін, принципу правової визначеності в аспекті однозначності та передбачуваності правозастосування.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій ( ст. 13 ГПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності ( ст. 14 ГПК України).

В судовому засіданні 07.02.2024 року позивач та його представник на задоволенні позову наполягали.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував.

Судом при розгляді справи по суті досліджено всі докази, наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні 07.02.2024 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників учасників справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2020 відбулися загальні збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ватутинць 1" (відповідач) з порядком денним:

1. Визначення порядку голосування на загальних зборах ОСББ Ватутинець-1.

2. Обрання голови та секретаря зборів ОСББ Ватутинець-1 та уповноваження їх підписати протокол у нотаріуса.

3. Про припинення повноважень голови правління ОСББ "Ватутинець 1" ОСОБА_3 , виключення його зі складу правління, звільнення та виключення відомостей про нього з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, як особу, яка мала право підпису від імені ОСББ "Ватутинець 1" без довіреності.

4. Перевибори правління ОСББ "Ватутинець 1".

5. Про обрання голови правління ОСББ "Ватутинць 1" ОСОБА_4 , включення відомостей про неї в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, як про керівника та особу, яка має право підпису від імені ОСББ "Ватутинець 1" без довіреності та уповноважити її подати документи для державної реєстрації змін до відомостей про ОСББ "Ватутинць 1".

На зборах було прийнято рішення, оформлені протоколом № 3/2020 (том справи 1, а.с. 27-30) :

1. Обрати наступний порядок голосування: кожний співвласник (його представник) під час голосування має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності;

2. Обрати головою установчих зборів ОСОБА_4 (власницю кв. 2) та секретарем зборів ОСОБА_5 (власника кв. 11) та уповноважити їх щодо підписання протоколу Загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ватутинець 1" № 3/2020 від 06 грудня 2020 року у нотаріуса;

3. Припинити повноваження голови правління ОСББ "Ватутинць 1" Боровика Віктора Петровича згідно п. 3.13 Статуту "Ватутинець 1", виключити його зі складу правління, звільнити з 15 грудня 2020 р. та виключити відомості про ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, як особу, яка мала право підпису від імені ОСББ "Ватутинець 1" без довіреності;

4. Переобрати правління та затвердити його у наступному складі: 1. ОСОБА_4 (власниця кв. 2), 2. ОСОБА_5 власник кв. 11), 3. ОСОБА_6 (власник кв. 19), 4. ОСОБА_7 (власник кв. 39), 5. ОСОБА_8 (мешканець кв. 53), 6. ОСОБА_9 (власниця кВ. 44), 7. ОСОБА_10 (мешканець кв. 28);

5. Обрати голову правління ОСББ "Ватутинць 1" ОСОБА_4 з 16 грудня 2020, включити відомості про ОСОБА_4 в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, як про керівника та особу, яка має право підпису від імені ОСББ "Ватутинець 1" без довіреності та уповноважити її подати документи для державної реєстрації змін до відомостей про ОСББ "Ватутинць 1".

В протоколі № 3/2020 від 06.12.2020 вказано, що в загальних зборах 06.12.2020 взяли участь особисто або через представників співвласники в кількості 46 осіб, що становить 71,87% від загальної кількості співвласників.

Відповідно до додатку №1 до зазначеного протоколу (том справи 1, а.с. 83) ОСОБА_11 голосував за з питань порядку денного зборів № 1, № 2, № 4 та проти з питань порядку денного № 3 та № 5.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю кворуму при проведенні спірних загальних зборів ОСББ "Ватутинець-1" та недотримання порядку повідомлення його як співвласника багатоквартирного житлового будинку про дату проведення загальних зборів та їх порядок денний. В обґрунтування зазначеного також стверджує, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 становить 64+262=326, загальна площа житлових та нежитлових приміщень у будинку становить 4137+13966,5=18103,5 кв.м, оскільки рішенням Господарського суду Полтавської області від 31.10.2019 у справі №917/971/19 за позовом ОСОБА_12 до ОСББ Чорновола 2б за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСББ Ватутинець-1 визнано недійсним рішення, оформлене протоколом №1 установчих зборів Об`єднання співвласників 174-квартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , від 18.12.2016; припинено юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорновола 2б" (, 36000, м. Полтава, вул. В. Чорновола, 2б), а тому діяльність ОСББ Ватутинець-1 розповсюджується на весь будинок. Внаслідок недотримання ініціативною групою ОСББ Ватутинець-1 порядку повідомлення усіх співвласників будинку про проведення загальних зборів, на думку позивача, були порушені його права на участь в загальних зборах, добровільне волевиявлення та висловлення своєї думки з приводу порядку денного загальних зборів у багатоквартирному будинку, в тому числі щодо спільного утримання майна багатоквартирного будинку.

Як докази обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: лист Полтавського БТІ «Інвентаризатор» № 10211 від 04.11.2016, копію статуту ОСББ «Ватутинець-1» (нова редакція), затвердженого загальними зборами від 12.11.2016, копію рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ватутинець-1", м. Полтава, оформленого протоколом від 06.12.2020 року №3/2020, копії рішень господарських судів у справі № 917/971/19 (том справи 1, а.с. 17-56).

Крім того, на виконання вимог суду позивачем за супровідним листом вх. № 6006 від 30.08.2022 (том справи 2, а.с. 18-20) надано копію свідоцтва про право власності на квартиру.

Відповідач проти позову заперечує. Так, у відзиві відповідач зазначає, що процедура ліквідації ОСББ "Чорновола 2б" на час проведення загальних зборів, результати яких оскаржуються позивачем, і на час розгляду даного спору триває; процедура приєднання співвласників ОСББ «Чорновола 2б» до ОСББ «Ватутинець-1» не відбулася, співвласники ОСББ «Чорновола 2б» юридично не є співвласниками ОСББ «Ватутинець-1», вказане членство відповідно до закону відбувається за згодою співвласників та не проводиться автоматично, адже останні не брали участі у створенні ОСББ «Ватутинець-1» у 2007 році. За 14 календарних днів до дня проведення зборів на стенді оголошень було розміщено оголошення про проведення зборів, було поквартирно вручено відповідне оголошення кожному співвласнику під підпис, позивач особисто був присутній на зборах та голосував по питаннях порядку денного. Крім того, відповідач зазначає, що оспорюваним рішенням права позивача не порушено.

Як докази обґрунтованості заперечень проти позову відповідач надав наступні докази: копія протоколу № 3/2020 від 06.12.2020 з додатками, копія листа від 22.03.2019, копія оголошення про проведення зборів, копія відомості щодо повідомлення співвласників про проведення зборів (том справи 1, а.с. 81-89).

Судом досліджено всі докази, наявні в матеріалах справи.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (позивач) на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 73,6 кв.м., що підтверджується листом Полтавського БТІ Інвентаризатор № 10211 від 04.11.2016, свідоцтвом про право власності, виданим Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення від 06.12.2002 року за № 854 ( том справи 1, а.с. 17, том справ 2, а.с. 19).

За приписами ч. 4 ст. 74 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Господарським судом Полтавської області 31.10.2019 року ухвалено рішення у справі №917/971/19 за позовом ОСОБА_12 до ОСББ Чорновола 2б за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСББ Ватутнець 1 про визнання недійсним та скасування рішень, припинення юридичної особи. Даним рішенням, зокрема, визнано недійсним рішення, оформлене протоколом №1 установчих зборів Об`єднання співвласників 174-квартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , від 18.12.2016; припинено юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорновола 2б" (, 36000, м. Полтава, вул. В.Чорновола, 2Б).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.04.2020 значене рішення залишено без змін.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002р, Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007р. одним з основних елементів верховенства права визнано принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до п. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

При розгляді зазначеної вище справи №917/971/19 встановлено наступні факти, які приймаються судом як преюдиційні при розгляді даної справи в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України:

Також у справі № 917/971/19 встановлено, що відповідно до акта Державної приймальної комісії від 28.12.1994, затвердженого рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів № 417 від 29.12.1994, прийнято в експлуатацію 200 кв. житловий будинок I та II черги (60 кв.) житлово-будівельного кооперативу Ватутинець по вул. Куйбишева, 2б (на даний час згідно з розпорядженням голови Обласної державної адміністрації від 20.05.2016 №207 зі змінами, внесеними розпорядженням голови облдержадміністрації № 377 від 26.08.2016 - вул. Вячеслава Чорновола, 2б).

Згідно з актом Державної приймальної комісії від 19.12.2005, затвердженим рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 78 від 22.02.2006, прийнято в експлуатацію багатоповерховий житловий будинок (62 кв.) з вбудовано-прибудованими приміщеннями обслуговування та торгівлі в м. Полтаві по вул. Чорновола, 2б.

За актом Державної приймальної комісії від 21.08.2006, затвердженим рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №270 від 25.08.2006, прийнято в експлуатацію багатоповерховий житловий будинок (110 кв.) з вбудовано-прибудованими приміщеннями обслуговування та торгівлі в м. Полтаві по вул. Чорновола, 2б.

13.12.2007 було здійснено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ватутинець-1.

Згідно з п. 1.1 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ватутинець-1, затвердженого загальними зборами Об`єднання 12.11.2016, останнє створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку №2б, що розташований за адресою : м. Полтава, вул. Чорновола, відповідно до Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

В подальшому, відповідно до протоколу №1 установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Полтава, вул. В`ячеслава Чорновола, 2Б від 18.12.2016 ухвалено створити у 174-квартирному будинку за адресою м. Полтава, вул. В`ячеслава Чорновола, 2Б об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) та затвердити його повну назву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Чорновола 2 Б і затвердити скорочену назву ОСББ Чорновола 2Б.

Також згідно з вказаним протоколом затверджено Статут Об`єднання.

На підставі зазначеного рішення 31.03.2017 року було проведено реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Чорновола 2Б в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 1 016209.

Однак, на момент прийняття рішення про створення ОССБ Чорновола 2Б у багатоквартирному будинку за адресою: м. Полтава, вул . В`ячеслава Чорновола, 2Б вже було створено і діяло ОСББ Ватутинець 1.

Тобто, на момент проведення спірних зборів 06.12.2020 року в одному багатоквартирному будинку за адресою: м. Полтава, вул . В`ячеслава Чорновола, 2Б, існувало два ОСББ, при цьому ОСББ Чорновола 2б перебуває у стадії ліквідації на підставі рішення суду у справі № 917/971/19.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно із частиною четвертою статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

За змістом преамбули Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (далі - Закон) цей Закон визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Частиною четвертою статті ст. 4 вказаного Закону визначено, що основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Статтею 10 цього Закону встановлено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 6 вказаного Закону скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень. Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Указана норма права імперативно визначає порядок і спосіб повідомлення власників: форма повідомлення обов`язково письмова; повідомляється кожен власник; таке повідомлення вручається власнику або під розписку, або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

З наведеного слідує, що Законом передбачено два можливі способи повідомлення співвласника про проведення загальних зборів: або шляхом вручення безпосередньо співвласнику під розписку, або шляхом надіслання поштового відправлення рекомендованим листом.

Як докази дотримання наведених норм Закону щодо повідомлення всіх членів ОСББ про проведення зборів відповідач посилається на: 1) копію об`яви (том справи 1, а.с. 87), відповідно до якої співвласників ОСББ Ватутинець-1 повідомляють про проведення 06.12.2020 у дворі будинку позачергових загальних зборів співвласників ОСББ Ватутинець-1, реєстрація учасників об 11-45, початок зборів о 12-00. Порядок денний : 1. Визначення порядку голосування. 2. Обрання головуючого та секретаря зборів. 3. Звіт ревізійної комісії. 4. Обрання голови ОСББ Ватутинець-1. 5. Інші питання; 2) відомості на підтвердження вручення поквартирно співвласникам ОСББ Ватутинець-1 зазначеного оголошення (том справи 1, а.с. 88-89), в тому числі і позивачу - ОСОБА_1 , кв.3, про що ним особисто вчинено підпис.

При цьому з поданого відповідачем у фотокопії оголошення про проведення загальних зборів 06.12.2020 року не вбачається фактичного розміщення його тексту у строк за 14 днів до дати проведення таких зборів в місцях загального користування багатоквартирного будинку адресою: АДРЕСА_2 .

Вказане оголошення також не містить будь-яких додатків чи записів, зокрема, щодо ознайомлення з цим оголошенням під особистий підпис та не менше ніж за 14 днів до дати проведення таких зборів власників нежитлових приміщень у цьому будинку. Відомості підтвердження вручення поквартирно співвласникам ОСББ Ватутинець-1 зазначеного оголошення (том справи 1, а.с. 88-89) також не підтверджують повідомлення власників нежитлових приміщень.

При цьому матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що позивач був присутній на загальних зборах 06.12.2020 року та голосував з питань порядку денного.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження повідомлення співвласників нежитлових приміщень багатоквартирного будинку адресою: АДРЕСА_2 , а також тих, кого відповідач вважає членами ОСББ Чорновола 2б, а не тільки співвласників з 1 по 60 квартиру, оскільки в одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання.

Частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, а тому твердження відповідача стосовно того, що він не повинен був повідомляти інших співвласників, окрім власників квартир з АДРЕСА_5 , суперечать наведеним нормам.

Докази повідомлення співвласників з 61 квартири по АДРЕСА_6 в матеріалах справи відсутні, відповідач сам вказує, що не повідомляв цих співвласників, оскільки не вважає їх членами ОСББ «Ватутинець -1», що суперечить судовим рішенням у справі № 917/971/19, приписам ст.382 ЦК України, ч.3 ст.4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Необізнаність про конкретні дату, час, місце проведення та порядок денний загальних зборів може перешкодити співвласнику будинку реалізувати його право на участь в управлінні багатоквартирним будинком шляхом участі у відповідних зборах, голосування з питань порядку денного, підписання протоколу зборів тощо. Неповідомлений співвласник будинку позбавляється можливості володіти об`єктивною інформацією, що стосується управління будинком. Вплив співвласника будинку на прийняття зборами рішень не вичерпується лише голосуванням.

Отже, недотримання порядку повідомлення усіх співвласників про скликання загальних зборів, встановленого статтею 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", є порушенням їх прав на управління об`єднанням.

Подібні висновки щодо застосування вимог статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" в частині повідомлення співвласників про скликання зборів, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 904/2796/17 та в постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 01.10.2020 у справі № 916/2556/19, від 01.06.2023 року у справі № 914/596/23 та ін.

Згідно із статтею 10 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом).

Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії.

Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Відповідно до пункту 3.7 Статуту кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Загальні збори можуть встановити інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Пунктом 3.8 Статуту передбачено, що рішення на загальних зборах приймаються шляхом відкритого поіменного голосування. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували більше 50% загальної кількості всіх співвласників.

При цьому, суд враховує, що Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції, чинній на момент проведення загальних зборів) не визначає кворуму загальних зборів - найменшої кількості співвласників зборів, необхідної для визнання таких зборів правомочними приймати рішення з питань порядку денного, а встановлює кількість голосів співвласників, необхідних для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів, що рахується від загальної кількості всіх співвласників. Тобто частина чотирнадцята статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлює кількість голосів співвласників, необхідних для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів.

Подібний висновок зроблено Верховним Судом у справах №914/596/22, №916/3278/21 та ін.

Таким чином, докази повідомлення співвласників нежитлових приміщень та співвласників квартир АДРЕСА_7 про проведення 06.12.2020 року загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чорновола 2Б" із зазначенням, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного (вручення особисто під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом) матеріали справи не містять і відповідачем не надано, на наявність таких доказів відповідач не посилався.

У протоколі зборів від 06.12.2020 року вказано, що у зборах взяли участь лише 46 осіб, що становить 71,78 % від загальної кількості співвласників (64 особи), загальна площа квартир та нежитлових приміщень 4137 кв.м.

Тоді як з урахуванням судових рішень у справі № 917/971/19 загальна кількість квартир багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 становить 60+174=234, загальна площа житлових та нежитлових приміщень у будинку становить 4137+13966,5=18103,5 кв.м., також з рішення суду у справі № 917/971/19 вбачається кількість співвласників 262+64= 326, що не спростовано відповідачем.

З урахуванням наведеного був відсутній кворум при проведенні 06.12.2020 року загальних зборів ОСББ «Ватутинець-1».

Крім того, суд звертає увагу на відмінності зазначеного у повідомленні порядку денного відносно того, що вказаний у протоколі загальних зборів ОСББ Ватутинець-1 по питаннях про припинення повноважень діючого голови правління та перевибори правління ОСББ.

Отже, рішення загальних зборів ОСББ "Ватутинець-1" , оформлені протоколом від 06.12.2020 року №3/2020, прийняті з питань не включених до порядку денного та без достатньо кількості необхідних голосів для прийняття таких рішень (за відсутності кворуму).

Верховний Суд у постановах від 21.10.2021 у справі №910/15071/20, від 06.09.2021 у справі №916/3074/20 за позовами співвласника багатоквартирного будинку до ОСББ щодо оскарження рішення загальних зборів ОСББ зазначив, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів.

Відсутність одного аркуша додатку № 1 до протоколу від 06.12.2020 року не вливає на результат вирішення спору, оскільки жодним чином не стосується та не підтверджує повідомлення та участь у зборах співвласників 174 квартир та власників нежитлових приміщень у будинку № 2Б по вул. В`ячеслава Чорновола у м. Полтава, а тому не підтверджує наявність кворуму при проведенні спірних зборів.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до частини 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Позивач у позові прохав також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив із наступного.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Суд встановив, що за подачу цього позову позивач сплатив 2270 грн судового збору квитанцією від 14.12.2021 року (том 1, а.с. 66, зворотна сторона), за подачу апеляційної скарги в сумі 3405 грн. ( том 2, а.с. 113 ), за подачу касаційної скарги 4540 грн. ( том 3, арк. справи 174), всього 10 215 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України покладаються на відповідача в сумі 10 215 грн.

Стосовно розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1- 3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3 ст. 124 ГПК України).

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідач заперечував проти стягнення з нього на користь позивача витрат на правничу допомогу у зв`язку з тим, що позивачем разом із позовом не було подано орієнтовного розрахунку таких витрат.

Колегією суддів враховується, що Верховний Суд притримується позиції, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Крім того, у справі № 922/676/21 окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Отже, подача попереднього розрахунку суми судових витрат на більш пізніх стадіях не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат за висновками Верховного Суду.

Докази понесення витрат на професійну правничу допомогу додані позивачем до матеріалів справи за клопотанням про розподіл таких витрат ще 20.01.2022 року на стадії підготовчого провадження ( том 1, а.с. 108-114). В матеріалах справи є реагування відповідача заперечення на такі докази ( том 1, арк. справи 131-133), в запереченнях відповідач підтверджує отримання ним вказаного клопотання та додатків до нього, тобто принцип змагальності дотримано.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18 та ін.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень вказаних частин статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе саме на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четверті статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджується понесення витрат на професійну правничу допомогу, а саме договором на надання правової допомоги адвокатом Бойченко В.П. позивачу від 05.01.2022 року (том 1, арк. с. 112-113), ордером ( том 1, а.с. 110), Актом наданих правових послуг та виконаних робіт від 19.01.2022 року (том1, а. с. 114), оригіналом квитанції від 19.01.2022 року про сплату позивачем адвокату Бойченко В.П. 10 400 грн. (том 1, а.с.119), Додатком до Акту наданих правових послуг від 21.02.2022 року на суму 11 100 грн ( том 1, а.с. 159).

Відповідач не заявляв клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем.

Суд враховує реальність вказаних витрат позивача на правничу допомогу, їх адекватний розмір з урахуванням предмету спору і складності справи, а також звертає увагу, що відповідач заявляв витрати на правничу допомогу у більшому розмірі, тобто витрати позивача носять розумний розмір.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем витрати на суму 10 215 грн. витрат по сплаті судового збору та 11 100 грн. витрат на правничу допомогу відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 126,129,232-233,237-238,240 ГПК України, суд

Вирішив:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ "Ватутинець-1" (вул. Чорновола, 2-б, кв.22, м. Полтава, Полтавська область, 36003, ідентифікаційний код 35582353) , оформлених протоколом від 06.12.2020 року №3/2020.

3. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ватутинець-1" (вул. Чорновола, 2-б, кв.22, м. Полтава, Полтавська область, 36003, ідентифікаційний код 35582353) , оформлених протоколом від 06.12.2020 року №3/2020 на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 10 215 грн. витрат по сплаті судового збору та 11 100 грн. витрат на правничу допомогу.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення підписано 09.02.2024 року

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.241 ГПК України. Порядок та строки оскарження рішення встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Суддя О. М. Тимощенко

Суддя О. А. Киричук

Суддя О. В. Солодюк