ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08.02.2024 р. Справа № 914/338/24

Суддя Господарського суду Львівської області Долінська О.З.,

розглянувши матеріали позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю Денова, с. Кротошин Львівського району Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Екобудінвест Плюс, м. Львів

про: стягнення заборгованості в розмірі 547 710,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Денова до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Екобудінвест Плюс про стягнення заборгованості в розмірі 547 710,40 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2024 р., справу № 914/338/24 розподілено для розгляду судді Долінській О.З.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом встановлено наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Позивачем, як доказ направлення позовної заяви з долученими до неї документами на адресу відповідача, додано до позовних матеріалів опис вкладення у цінний лист та поштову квитанцію. Проте із вказаного опису вкладення у цінний лист неможливо визначити, які саме додатки до позовної заяви були направлені позивачем на адресу відповідача, оскільки в описі вкладення у цінний лист у графі Найменування предметів зазначено, Позовна заява з додатками, а у графі "Кількість предметів" зазначено 71.

Пунктом 1 частини 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Суд зазначає, що таким доказом надіслання, є оригінал поштової квитанції з описом вкладення про надсилання відповідачеві рекомендованою поштою копії позовної заяви та доданих до неї документів, які додаються до позову. Однак, таких доказів позивачем не долучено до позовної заяви. Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, належним доказом направлення саме копії позовної заяви стороні у справі є бланк опису вкладення, який згідно пункту 61 Правил заповнюється відправником у 2-х примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належним доказом відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками до неї, є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Опис вкладення подається для підтвердження переліку всіх документів, що направлялись відповідачу, а документ, що підтверджує надання поштових послуг подається для підтвердження прийняття їх до пересилання.

Відтак, виходячи з викладеного вище, позивач не виконав вимоги пункту 1 частини 1 статті164, частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України, щодо надання належних доказів відправлення учасникам справи копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів, що є порушенням зазначених вище норм ГПК України.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати належні докази відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами у відповідності до вказаних вище норм господарського процесуального законодавства.

Крім того, суд зазначає, що позивачем, як доказ сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію № 5014 від 24.01.2024 р. на суму 8 215,65 грн.

Відповідно до п. 2 ч.1 статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 1 Закону України Про судовий збір, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що за подання до господарського суду позову майнового характеру, встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028,00 грн.

Позивачем у позовній заяві зазначено ціну позову 547 710,40 грн. та у резолютивній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 547 710,40 грн. заборгованості.

Враховуючи ціну позову у даній справі - 547 710,40 грн., судовий збір за розгляд даної справи повинен становити 8 215,66 грн. (547 710,40 х1,5%). Таким чином, суму несплаченого позивачем судового збору за розгляд даної справи в Господарському суді Львівської області (оригінал платіжного доручення/квитанції про сплату судового збору) позивач повинен долучити суду, що унормовано п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Відтак, позивач не дотримався зазначених вище вимог Закону і до позовної заяви не додав доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, що є порушенням п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Суд інформує позивача про те, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору (п. 2.21. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, суд зазначає, що 18.10.2023 введено в дію положення Закону України №3200-IX від 29.06.2023, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України. Так, оновленою редакцією частини 6 статті 6 згаданого Кодексу передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Судом встановлено, що ТзОВ Денова не має зареєстрованого у встановленому порядку електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Вказана обставина підтверджується відповіддю № 483312 від 06.02.2024 р., сформованою засобами підсистеми Електронний суд та самим позивачем у позовній заяві.

Крім цього, позивачем у позовній заяві за вх. № 375 від 06.02.2024 р. не вказано про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету.

В той же час, позивачем було подано позовну заяву у паперовій формі, а тому підстав, визначених абзацом 4 ч. 8 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, для звільнення заявника від обов`язку зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, судом у даному випадку, не встановлено.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 ГПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 174 ГПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене вище, суд залишає позовну заяву без руху та зазначає про обов`язок ТзОВ Денова зареєструвати електронний кабінет.

Зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС можна за посиланням: https://id.court.gov.ua/.

Крім того, частиною 2 ст.91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п.5.27. Національного стандарту України Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (нижче підпису). Приклад засвідчення копії документа зазначено у п.5.27. Національного стандарту України (ДСТУ 4163-2003).

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам, вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Суд звертає увагу на те, що неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (про що зазначено у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17).

Позивачем, в порушення зазначеної вимоги, на документах, які долучено до позовної заяви, не зазначено прізвища та ініціалів особи, назви посади, яка засвідчувала документи та дати засвідчення копії документа.

Відповідно до частин 1-4, 8 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених статтях 162,164,172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Беручи до уваги наведене, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Денова до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Екобудінвест Плюс про стягнення заборгованості в розмірі 547 710,40 грн. необхідно залишити без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Денова до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Екобудінвест Плюс про стягнення заборгованості в розмірі 547 710,40 грн. залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, а саме: 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Звернути увагу на приписи п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 ГПК України, ч.9 ст.80 ГПК України щодо надсилання іншим учасникам справи копій документів і доказів, що подаються до суду, та надання суду підтвердження такого надсилання (окрім випадків, зазначених в ч.9 ст.80 ГПК України).

4. Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Долінська О.З.