ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Справа № 918/1156/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

позивача: Шумський Н.М.

відповідача: Грабовський В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київстар" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1156/23 (повний текст складено 20 грудня 2023 року, суддя Романюк Р.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар"

до фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни

про визнання договору продовженим

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Київстар" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни (далі - відповідач) про визнання Договору з надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 від 01 серпня 2022 року продовженим (пролонгованим) на новий строк.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06 грудня 2023 року у справі №918/1156/23 відмовлено в позові Приватного акціонерного товариства "Київстар" до фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про визнання договору продовженим.

11 грудня 2023 року до місцевого господарського суду від представника фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни надійшла заява про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, відповідно до якої відповідач просила суд ухвалити додаткове рішення по справі № 918/1156/23, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київстар" на користь фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1156/23 задоволено заяву фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, ) на користь фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Київстар" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1156/23 та постановити нове, яким заяву задоволити частково та стягнути 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що примірник заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення на адресу представника позивача не надходив та відсутній в електронному кабінеті підсистеми Електронний Суд ЄСІТС.

Скаржник зауважує, що у відповідності до мотивувальної частини ухвали про відкриття провадження у справі № 918/1156/23 від 16 листопада 2023 року, суд дійшов висновку, що з урахуванням обраного позивачем способу захисту, кількості сторін, обсягу та характеру доказів, суд вирішив здійснювати судочинство у даній справі за правилами Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження. Таким чином, у розумінні частини 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. З цього апелянт робить висновок, що справа №918/1156/23 віднесена до категорії нескладних справ, що в свою чергу не потребувала залучення значного ресурсу, високої кваліфікації, а тому витрати на професійну правничу допомогу мають нести характер співмірності.

Апелянт звертає увагу суду, що у справі №918/1156/23 проведено лише одне судове засідання, яке мало місце - 6 грудня 2023 року, на якому були присутні представники сторін. Крім того, представником відповідача підготовлено одну заяву по суті спору відзив на позовну заяву.

Окрім цього, з урахуванням вказаного вище факту неодержання ані позивачем, ані його представником примірника заяви про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, виключали можливість подання клопотання про зменшення розміру судових витрат, позаяк представник позивача не володів інформацією щодо змісту такої заяви та розрахунками наведеними у ній, скаржник вважає, що задоволена сума витрат на професійну правову допомогу не є співмірною з обсягом наданої допомоги, а тому підлягає зменшенню.

На переконання ПрАТ "Київстар", незабезпечення участі у призначеному на 15:30 год. 20 грудня 2023 року судовому засіданні представника позивача в режимі відеоконференції спровокована неможливістю через технічні проблеми на стороні адміністратора онлайн сервісу відеоконференцзв`язку EasyCon: https://vkz.court.gov.ua/ використовувати вказаний сервіс, а відтак слід критично віднестися до тверджень суду при прийняті додаткового рішення, що тягар відповідальності щодо ризиків технічної неможливості участі у відеоконференції несе учасник справи, який подав відповідну заяву (частина 5 статті 197 ГПК України). У даному контексті, з урахуванням не надходження примірника заяви та неможливістю підключення до судового засідання в режимі відеоконференції, позивач фактично був позбавлений можливості на належний захист законних прав та інтересів, спростування аргументів викладених у заяві про прийняття додаткового рішення та викладення власної позиції.

Листом №918/1156/23/8578/23 від 28 грудня 2023 року матеріали справи було витребувано з Господарського суду Рівненської області.

03 січня 2024 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №918/1156/23.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08 січня 2024 року у справі №918/1156/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Київстар" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1156/23 та призначено дату судового засідання на 07 лютого 2024 року об 10:15 год.

12 січня 2024 року від фізичної особи-підприємця Немеш Олени Федорівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржуване додаткове рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. В обгрунтування своїх доводів відповідач зазначає, що примірник заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення на адресу представника позивача надходив в електронний кабінет, що підтверджується квитанцію №374254 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС. Крім того, відповідач вважає, що здійснений місцевим судом розподіл судових витрат є оптимальним та відповідає критерію необхідності та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, що відповідає вимогам статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та сталій практиці Європейського суду з прав людини.

Безпосередньо в судовому засіданні 07 лютого 2024 року представники позивача та відповідача повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно у апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, додаткове рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Рівненської області від 06 грудня 2023 року у справі №918/1156/23 відмовлено в позові Приватного акціонерного товариства "Київстар" до фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про визнання договору продовженим.

11 грудня 2023 року до місцевого господарського суду від представника фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни надійшла заява про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, відповідно до якої відповідач просила суд ухвалити додаткове рішення по справі № 918/1156/23, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київстар" на користь фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Як вже зазначалося, додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1156/23 задоволено заяву фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, ) на користь фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву від 30 листопада 2023 року відповідачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правову допомогу, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 10000,00 гривень.

До заяви фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, яка надійшла до Господарського суду Рівненської області 11 грудня 2023 року, долучено докази її направлення Приватному акціонерному товариству "Київстар", що підтверджується квитанцією №374254 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

У заяві про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат заявник просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київстар" на користь фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано місцевому суду копії: договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11 травня 2023 року, укладеного між фізичною особою підприємцем Немеш О.Ф. (клієнт) та адвокатським бюро "Віталія Грабовського" (бюро); додатку до договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11 травня 2023 року "Предметне завдання №27-11-2023" від 27 листопада 2023 року; ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВК №1072148 від 15 травня 2023 року (особа, якій надається правова допомога ФОП Немеш О.Ф., на підставі договору про надання правової допомоги від 11 травня 2023 року, виданий адвокатським бюро "Віталія Грабовського"); свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №690 від 30 листопада 2009 року; рахунку за надані послуги №06-12/2023 року від 06 грудня 2023 року на суму 10 000,00 грн; акту здачі приймання наданих послуг від 06 грудня 2023 року до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11 травня 2023 року, укладеного між фізичною особою підприємцем Немеш О.Ф. (Клієнт) та адвокатським бюро "Віталія Грабовського" (Бюро).

Відповідно до пунктів 1.1 1.3 Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11 травня 2023 року, клієнт доручає, а бюро приймає на себе зобов`язання надавати адвокатські послуги (правничу допомогу) в обсязі і на умовах, визначених даним договором та предметними завданнями, кожне з яких являється невід`ємною частиною даного договору з моменту його підписання сторонами. Клієнт зобов`язується прийняти надані послуги, а також своєчасно їх оплатити в порядку, в строки та в розмірі, передбачені в договорі та відповідному предметному завданні. Сторони вправі укласти предметне завдання (додаток до договору, який стає його невід`ємною частиною), в якому визначити найменування послуг, їх обсяг, вартість та порядок їх оплати.

Адвокатські послуги (правнича допомога) за цим договором вважається наданими з моменту підписання уповноваженими представниками сторін Акта здачі приймання наданих послуг (пункт 2.2. Договору).

Згідно пунктів 4.1 - 4.4 Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11 травня 2023 року, за надавання адвокатських послуг (правничої допомоги), визначених у цьому договорі та в кожному предметному завданні клієнт сплачує бюро винагороду та гонорар адвоката. Винагорода бюро згідно з цим договором розраховується відповідно до погодинних ставок бюро, якщо інше не було погоджено сторонами в предметному завданні. Погодинні ставки бюро визначаються у предметному завданні, яке є невід`ємною частиною даного договору. Клієнт оплачує послуги, передбачені цим договором, в національній валюті України гривні протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня виставлення рахунку бюро.

Договір вважається укладеним з дня його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (пункт 8.1. Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11 травня 2023 року).

Відповідно до пунктів 1.1 1.3 Предметного завдання №27-11-2023 від 27 листопада 2023 року (додаток до договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11 травня 2023 року), бюро зобов`язується надати клієнту адвокатські послуги (правничу допомогу) під час підготовки, подачі до Господарського суду Рівненської області відзиву на позовну заяву у справі №918/1156/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" до фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про визнання договору продовженим, участі в судових засіданнях під час розгляду вказаної справи Господарським судом Рівненської області. Адвокатські послуги (правнича допомога) за даним предметним завданням включають: аналіз документів наданих клієнтом, та розробку правової позиції; підготовка та подання відзиву на позов, заяв, клопотань та ін. документів; підготовка та подання необхідних адвокатських запитів; здійснення представництва інтересів клієнта у судових засідання у Господарському суді Рівненської області під час розгляду справи, зазначеної в п.1.1. даного предметного завдання; у разі необхідності надання замовнику усних консультацій та вчинення інших дій необхідних для виконання умов цього договору. За надання адвокатських послуг (правничої допомоги), визначених у п. 1.1., 1.2., 1.2.1 1.2.5. цього предметного завдання клієнт сплачує бюро винагороду та гонорар адвоката, протягом 5 днів з моменту підписання акту здачі приймання наданих послуг.

Винагорода бюро згідно з цим договором встановлюється в розмірі 10 000,00 гривень за представництво інтересів клієнта під час розгляду у Господарському суді Рівненської області справи, визначеної пунктом 1.1 цього предметного завдання (пункт 2 Предметного завдання №27-11-2023 від 27 листопада 2023 року).

Згідно пункту 3 Предметного завдання №27-11-2023 від 27 листопада 2023 року, надання адвокатських послуг (правничої допомоги) за даним предметним завданням від імен бюро буде здійснювати керуючий бюро адвокат Грабовський Віталій Анатолійович.

Адвокатським бюро "Віталія Грабовського" на підставі Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11 травня 2023 року та предметного завдання №27-11-2023 від 27 листопада 2023 року виставлено ФОП Немеш О.Ф. рахунок за надані послуги №06-12/2023 від 06 грудня 2023 року на суму 10 000,00 грн, в якому зазначено термін оплати 13 грудня 2023 року.

Відповідно до акта здачі приймання наданих послуг від 06 грудня 2023 року до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11 травня 2023 року, зокрема пункту 1 якого, бюро виконані та належним чином оформлені, а клієнтом прийняті юридичні роботи та послуги, обумовлені п. 1.1., п. 1.2., 1.2.1. - 1.2.5. Предметного завдання №27-11-2023 до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11 травня 2023 року, а саме: підготовка, подача до Господарського суду Рівненської області відзиву на позовну заяву у справі № 918/1156/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" до Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про визнання договору продовженим, участь в судових засіданнях під час розгляду вказаної справи Господарським судом Рівненської області.

У пункті 1.1. Акта здачі приймання наданих послуг від 06 грудня 2023 року зазначено характеристики справи та пунктом 1.2 описано детальний перелік виконаних робіт.

Сторони погодили, що вартість вищевказаних адвокатських робіт та послуг становить 10000,00 грн без ПДВ. Претензій та зауважень клієнт до наданих бюро адвокатських послуг не має (пункти 2 та 3 Акту здачі приймання наданих послуг від 06 грудня 2023 року).

Заперечення на заяву відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу від позивача не надходило.

Переглядаючи додаткове рішення у даній справі, колегія суддів враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, відповідно до якої частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Колегія суддів зазначає, що фізична особа-підприємець Немеш О.Ф. надала докази розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розумінні пункту 1 частини другої статті 126 та статті 129 ГПК України, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.

Відповідно до положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (пункт 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

Як вже зазначалося, позивач не скористався своїм правом на подання пояснень та/або заперечень на подану відповідачем заяву про прийняття додаткового рішення до суду першої інстанції, а отже ним не було заявлено щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим колегія суддів враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21.

Судова колегія зауважує, що співмірність витрат оцінюється через співвідношення суми гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів (їх складності та необхідності), кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, апеляційний суд вважає за доцільне додатково звернутися до практики Європейського суду з прав людини з цього питання. Зокрема, у рішення від 18 лютого 2022 року у справі "Чоліч проти Хорватії" Європейський суд з прав людини зазначив (пункт 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.

Тобто Європейський суд з прав людини підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому Європейський суд з прав людини у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.

Водночас, у рішенні ж від 22 вересня 2022 року у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" Європейський суд з прав людини у пункті 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.

Під час оцінки колегією суддів обґрунтованості, пропорційності та розумної необхідності заявлених до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції враховано характер спірних правовідносин, предмет заявлених позовних вимог, а також обсяг та зміст підготовлених адвокатами документів.

Тобто, зважаючи на час, необхідний для дослідження наведеної кількості доказів, характер спору, враховуючи кількість доказів суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що розмір заявлених до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. є розумним та пропорційним до предмету спору.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд за наявності достатніх правових підстав не скористався своїми дискреційними повноваженнями та не зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката на підставі частин п`ятої-сьомої, дев`ятою статті 129 ГПК України.

Висновок суду в цій частині, крім зазначеного, ґрунтується на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів не бачить жодних вагомих підстав вважати інакше.

При цьому твердження апелянта про те, що примірник заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення на адресу представника позивача не надходив та відсутній в електронному кабінеті підсистеми Електронний Суд ЄСІТС не заслуговує на увагу, позаяк до відповідної заяви долучено квитанцію №374254 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС з якої вбачається доставка 09.12.2023 17:26 в Електронний кабінет Приватного акціонерного товариства "Київстар" заяви про прийняття додаткового рішення та додатків до неї.

Крім того, колегією суддів вбачається, що представник ПрАТ "Київстар" був належним чином, завчасно повідомлений про дату та час судового засідання, ним було подано клопотання про проведення судового засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення в режимі відеоконференції, а тому останній не був позбавлений можливості ознайомитися із змістом заяви представника ФОП Немеш О.Ф. про ухвалення додаткового рішення у справі №918/1156/23 та подати відповідні заперечення.

Щодо доводів апелянта про неможливість прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 20 грудня 2023 року, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 грудня 2023 року у справі №918/1156/23 задоволено заяву ПрАТ "Київстар" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. В ухвалі судом було зазначено, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Дійсно, 20 грудня 2023 року відбувся збій у роботі системи vkz.court.gov.ua та у зв`язку з технічною несправністю онлайн сервісу відеоконференцзв`язок був неможливий.

Колегія суддів вважає, що враховуючи частину 5 статті 197 ГПК України Господарським судом Рівненської області не було порушено норми процесуального законодавства через розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі представника позивача.

Водночас, з метою забезпечення конституційних прав апелянта, права сторони судового процесу на захист та можливості "бути почутим", колегія суддів вважає за можливе надати оцінку доводам представника ПрАТ "Київстар" щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, про які останній вважав за необхідне усно зазначити у суді першої інстанції.

Як вже зазначалося, за змістом положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

ПрАТ "Київстар" зазначає, що у відповідності до мотивувальної частини ухвали про відкриття провадження у справі № 918/1156/23 від 16 листопада 2023 року, суд дійшов висновку, що з урахуванням обраного позивачем способу захисту, кількості сторін, обсягу та характеру доказів, суд вирішив здійснювати судочинство у даній справі за правилами Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження. Таким чином, у розумінні частини 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. З цього слід зробити висновок, що справа № 918/1156/23 віднесена до категорії нескладних справ, що в свою чергу не потребувала залучення значного ресурсу, високої кваліфікації, а тому витрати на професійну правничу допомогу мають нести характер співмірності. У справі № 918/1156/23 проведено лише одне судове засідання, яке мало місце - 6 грудня 2023 року, на якому були присутні представники сторін. Крім того, представником Відповідача підготовлено одну заяву по суті спору відзив на позовну заяву.

Водночас, на переконання колегії суддів витрати, які відображені в акті здачі приймання наданих послуг від 06 грудня 2023 року є неминучими та відповідають критерію розумності та реальності у встановлених судом обставинах щодо надання правової допомоги адвокатом у цій справі.

Суд вважає, що час, витрачений на підготовку відзиву на позовну заяву заяву та на участь у судовому засідання, повною мірою відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та є відповідним, ураховуючи, зокрема, складність справи та фактичні обставини, на яких вона ґрунтується.

Взявши до уваги наведені обставини, а також правову позицію сторін у справі, предмет позову, обсяг доказів, які підлягали дослідженню у справі, судова колегія вважає, що заявлена відповідачем сума судових витрат є співмірною із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторін.

Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу надану відповідачу у суді першої інстанції.

Таким чином, доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування додаткового рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київстар" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1156/23 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року у справі №918/1156/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №918/1156/23 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "09" лютого 2024 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Маціщук А.В.