СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Харків Справа №917/612/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Тихий П.В.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників:

від позивача Накоп`юк Я.В.,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» (вх.№2810П від 19.12.2023) на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 27.11.2023 (м. Полтава, суддя Тимощенко О.М., повний текст додаткового рішення складено 06.12.2023) у справі №917/612/23,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард», м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар», с. Пироги, Глобинський район, Полтавська область,

про стягнення заборгованості у розмірі 4 353 671,55 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.10.2023, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2023, позовні вимоги задоволено частково. В частині стягнення 3 943 758,97 грн основного боргу закрито провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» 24 415,51 грн 3% річних, 89 916,39 грн інфляційних втрат, 406 925,30 пені, 7 055,39 грн витрат по сплаті судового збору. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» з державного бюджету України судовий збір у сумі 59 918,77 грн, який сплачено платіжною інструкцією №7096 від 12.04.2023 (оригінал платіжної інструкції №7096 від 12.04.2023 року знаходиться в матеріалах справи №917/612/23).

Представником позивача у судовому засіданні Господарського суду Полтавської області 24.10.2023 було зроблено заяву про подачу ним доказів про понесення витрат на правову (правничу) допомогу у відповідності до приписів ст. 129 ГПК України.

27.10.2023 до Господарського суду Полтавської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» Накоп`юка Я.В. надійшло клопотання про розподіл судових витрат (вх.№13762), в якому зазначено, що відповідно до договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 року та додаткової угоди №1 від 07.07.2021 до вищезазначеного договору, розмір витрат клієнта на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції складає 12000,00 грн (погодинна оплата) та «гонорару успіху» в розмірі 7% від ціни позову 38488,00 грн. Загальна вартість послуг, наданих адвокатом у даній справі становить 48488,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 27.11.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалено видати наказ із набранням цим рішенням законної сили. В іншій частині відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» з додатковим рішенням суду не погодилося та звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар»; скасувати додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 27.11.2023 по справі №917/612/23 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн; ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до розміру 5000,00 грн; судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» вказує про наступне:

- витрати в сумі 30 000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Справа про стягнення заборгованості є максимально простою та типовою й не потребує спеціальних знань;

- участь адвоката позивача у режимі відеоконференції суттєво спрощує його діяльність, дозволяючи ефективно здійснювати представництво та консультації, не вимагаючи фізичної присутності у судовій залі, а тому вартість такого юридичного обслуговування повинна бути менше, ніж при особистій присутності адвоката в суді наживо (офлайн);

- «гонорар успіху» не є безумовною підставою для відшкодування його в зазначеному розмірі за рахунок відповідача і є додатковою оплатою за успішне завершення справи в суді; у п.4.7. Договору не передбачені випадки часткового задоволення позову, які можуть визначати розмір гонорару успіху в залежності від того, наскільки суд задовольнив вимоги позивача.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2023 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Россолова В.В. для розгляду справи №917/612/23 визначено новий склад суду, а саме: головуючий суддя-доповідач Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» (вх.№2810П від 19.12.2023) на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 27.11.2023. Встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд». Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень. Призначено справу №917/612/23 до розгляду на « 31» січня 2024 р. о 09:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд». Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Звернуто увагу учасників судового провадження, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№16258 від 28.12.2023), в якому просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 27.11.2023 у справі №917/612/23 залишити без задоволення; судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар».

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Грейнсвард» зазначає наступне:

- посилання скаржника на те, що понесені Товариством витрати на професійну правничу правову допомогу не відповідають критеріям розумності, не є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами не підтверджені жодними доказами, а по суті є загальними фразами;

- сама лише незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат;

- правомірність стягнення судових витрат у вигляді «гонорару успіху» підтверджується позицією Великої Палати Верховного Суду, висвітленою у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» - адвокатом Накоп`юком Я.В. було надано суду апеляційної інстанції клопотання його участь у судових засіданнях по справі №917/612/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2023 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» - адвоката Накоп`юка Я.В. про його участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/612/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №917/612/23, яке призначено на « 31» січня 2024 р. о 09:45 год. та подальші судові засідання у даній справі ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» - адвоката Накоп`юка Я.В. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Повідомлено представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» - адвоката Накоп`юка Я.В., що Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розміщена на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua, та роз`яснити, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду особі необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; за 10 хвилин до початку судового засідання представник зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

До судового засідання Східного апеляційного господарського суду 31.01.2024 відповідач не з`явився. Ухвала про призначення справи до розгляду доставлена відповідачу в електронний кабінет в системі «Електронний суд».

Ураховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, судом здійснено дії щодо їх належного повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, забезпечення судом реалізації учасниками судового процесу права приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, сприяння у наданні їм достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та поданні процесуальних документів, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні присутній представник позивача надав пояснення та підтримав свою позицію по справі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вказує про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на розгляді Господарського суду Полтавської області перебувала справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» про стягнення заборгованості за договором на транспортно - експедиційне обслуговування №140223-01 від 14.02.2023 у розмірі 4 464 943,68 грн, з яких: 3 943 758,97 грн основної заборгованості, 406 925,30 грн - пені, 89 843, 90 грн - інфляційні збитки, 24 415, 51 грн - 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.10.2023 року у справі №917/612/23 позовні вимоги задоволено частково. В частині стягнення 3 943 758,97 грн основного боргу закрито провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» 24 415,51 грн 3% річних, 89 916,39 грн інфляційних втрат, 406 925,30 пені, 7 055,39 грн витрат по сплаті судового збору. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» з державного бюджету України судовий збір у сумі 59 918,77 грн, який сплачено платіжною інструкцією №7096 від 12.04.2023 року (оригінал платіжної інструкції №7096 від 12.04.2023 року знаходиться в матеріалах справи № 917/612/23).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 (головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Плахов О.В.) апеляційну скаргу ТОВ «АГРОФІРМА «ХЛІБОДАР» (вх.№2475П/1) на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.10.2023 у справі №917/612/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Полтавської області від 24.10.2023 у справі №917/612/23 залишено без змін.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах 1-3 статті 124 ГПК України зазначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконано його обов`язок щодо подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат разом з позовною заявою та зазначено, що докази понесення вказаних витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України докази розміру судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Представником позивача 27.10.2023 подано клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Таким чином, заявником дотримано встановлений законом 5-денний строк на подання вказаного клопотання.

У клопотанні про розподіл судових витрат зазначено, що відповідно до Договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 та Додаткової угоди №1 від 07.07.2021 до вищезазначеного договору, розмір витрат клієнта на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції складає 12 000,00 грн (погодинна оплата) та «гонорару успіху» в розмірі 7% від ціни позову 38 488,00 грн. Загальна вартість послуг, наданих адвокатом у даній справі становить 48 488,00 грн.

Відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження статусу адвоката Накоп`юка Ярослава Володимировича, останнім подано до суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК №001243 від 16.12.2019, ордер серія СА №1048079 від 12.04.2023, Договір про надання правничої допомоги №17-01 від 04.01.2021 (далі Договір), укладений між ТОВ «Грейнсвард» та АО «Право, бізнес і фінанси», Додаткова угода №1 від 07.03.2021 до Договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

З метою здійснення захисту клієнта та представництва його інтересів, об`єднання доручає здійснення усіх необхідних дій, пов`язаних з виконанням даного договору, адвокату Накоп`юку Ярославу Володимировичу (надалі - адвокат) (п. 1.2 Договору).

Пунктами 2.2., 2.3. Договору визначено, що адвокат бере на себе виконання наступних дій з надання правової допомоги:

- представництво інтересів клієнта в будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, органах прокуратури, податкових органах, поліції, судових органах усіх рівнів, органах місцевого самоврядування, органах управління установ, організацій, підприємств та їх об`єднань, керівних органах об`єднань громадян;

- збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення;

- використання засобів захисту, передбачених Законодавством України;

- виконання інших дій, передбачених законодавством.

Для захисту прав та законних інтересів клієнта адвокат має наступні права: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь в судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, а також заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності та неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, підписувати та подавати від імені клієнта заяви, у тому числі позовні, отримувати необхідні довідки, документи, вести від його імені справи у всіх державних установах, кооперативних, громадських, приватних організаціях, а також цивільні, адміністративні, господарські та кримінальні справи у всіх судових установах з усіма правами, які надані законом свідку, підозрюваному, обвинуваченому, позивачу, відповідачу та третій особі, у тому числі з правом визнання або відмови повністю або частково від позовних вимог, збільшення чи зменшення позовних вимог, зміни предмета позову, укладання мирової угоди, залишення позову без розгляду, оскарження рішення, постанови, ухвали суду, отримання та пред`явлення виконавчих документів до стягнення, а також виконувати всі інші дії, що пов`язані з виконанням даного договору, в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством України (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що при визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката.

Згідно з п.4.3.,4.4. Договору вартість послуг наданих адвокатом складає 1 000,00 гривень за одну годину роботи.

Вартість представництва інтересів клієнта у суді за одне судове засідання складає:

- 1 000,00 гривень - у суді, який територіально розташований у межах міста Черкаси;

- 1 500,00 гривень - у суді, який територіально розташований у межах Черкаської області;

- 2 000,00 гривень - у суді, який територіально розташований у межах міста Києва;

- 1 500,00 гривень та компенсація вартості витрат на прибуття - у суді, який не передбачений цим пунктом.

Також сторони додатково домовилися про «гонорар успіху», якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Розмір «гонорару успіху» становить 7 % (сім відсотків) від ціни позову. Позитивним результатом вважається також закінчення справи мировою угодою та залишення справи без розгляду за заявою іншої сторони у справі (п. 4.7 Договору).

Відповідно до п.4.10. Договору за результатами надання правової допомоги складається Акт виконаних робіт (наданих послуг), який підлягає підписанню клієнтом протягом трьох днів з моменту отримання. Акт вважається підписаним, а Договір виконаним у повному обсязі у випадку якщо протягом вказаного строку клієнт не заявить письмові вмотивовані заперечення.

Визначений Договором гонорар може бути в наступному змінений адвокатом у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу наданих послуг, що відображається сторонами в акті виконаних робіт (наданих послуг) (п. 4.11 Договору).

Відповідно до наданого позивачем Акту №17-01/160 виконаних робіт (наданих послуг) від 13.04.2023 (а. с. 215), адвокатом надано наступні послуги :

- правовий аналіз договору №140223-01, Додатків 1-6, Актів наданих послуг №111, 118, 126, 143, 159, 174, залізничних накладних, консультація (тривалість виконання 90 хв.);

- підготовча робота для складання позовної заяви: збір документів, здійснення розрахунку штрафних санкцій , аналіз законодавства та судової практики, зокрема постанов ВП ВС у справах №917/631/19, №758/1303/15-ц, №686-21962/15-ц та ін. (тривалість виконання 60 хв.);

- складання позовної заяви про стягнення з ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» заборгованості у розмірі 4 353 671,55 грн (тривалість виконання 210 хв.).

Вартість зазначених послуг становить 6000,00 грн.

Відповідно до наданого позивачем акту №17-01/212 виконаних робіт (наданих послуг) від 26.10.2023 (а. с. 218), адвокатом надано наступні послуги :

- складання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів у справі №917/612/23 (тривалість виконання 15 хв.);

- складання заяви про збільшення розміру позовних вимог та закриття провадження у справі №917/612/23 в частині стягнення основної заборгованості; здійснення розрахунку штрафних санкцій (тривалість виконання 60 хв.);

- складання заяви у справі №917/612/23 (тривалість виконання 15 хв.);

- правовий аналіз відзиву ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» на позовну заяву у справі №917/612/23; формування позиції адвоката у справі (тривалість виконання 60 хв.);

- представництво інтересів клієнта в Господарському суді Полтавської області у ході розгляду справи №917/612/23 (14.09.2023) (вартість 1500,00 грн);

- представництво інтересів клієнта в Господарському суді Полтавської області у ході розгляду справи №917/612/23 (24.10.2023) (вартість 1500,00 грн);

- «гонорар успіху» у розмірі 7% від ціни позову 521 257,17 грн (вартість 36 488,00 грн);

- складання клопотання про розподіл судових витрат у справі №917/612/23 ( тривалість виконання 30 хв.).

Згідно Акту №17-01/212 виконаних робіт (наданих послуг) від 26.10.2023 вартість послуг адвоката складає:

- 3000,00 грн 180 хв., витрачених на підготовку справи до розгляду, складання заяв по суті справи та з процесуальних питань;

- 3 000,00 грн представництво клієнта Господарському суді Полтавської області;

- 36 488,00 грн «гонорар успіху».

Всього 42 488,00 грн.

Пунктом 3 Акту №17-01/212 від 26.10.2023 встановлено, що оплату у розмірі 6000,00 грн Клієнт здійснює протягом 3 календарних днів з дня складання цього Акта, а «Гонорар успіху» у розмірі 36 488,00 грн протягом 30 календарних днів з дня набрання чинності законної сили рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.10.2023 у справі №917/612/23.

Вищезазначеними актами підтверджено, що відповідно до основного Договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 року роботу виконано (надано послуги) повністю, жодних претензій та зауважень щодо надання правової допомоги у сторін немає.

Отже, загальна вартість наданих послуг згідно двох актів складає 48 488,00 грн.

Оплата позивачем наданих послуг адвоката підтверджується рахунком на оплату №17-01/160 від 13.04.2023 на суму 6 000,00 грн, рахунком на оплату №17-01/212 від 26.10.2023 на суму 42488,00 грн, платіжною інструкцією №7097 від 13.04.2023 на суму 6000,00 грн та платіжною інструкцією №7293 від 27.10.2023 на суму 6 000,00 грн.

Факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат на правничу допомогу підтверджується матеріалами справи.

До суду першої інстанції відповідачем подано клопотання, в якому останній просить зменшити розмір витрат ТОВ «Грейнсвард» на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 5000,00 грн. В обґрунтування поданого клопотання ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» зазначає, що заявлені до стягнення витрати в сумі 48 488,00 грн є неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Справа про стягнення заборгованості не потребує спеціальних знань, а участь у судових засіданнях проводилися представником позивача у режимі відеоконференції, що не потребувало значних витрат часу та зусиль. Відповідач вважає, що співмірним зі складністю справи та ціною позову, виконаною адвокатом роботою та розумним і обґрунтованим є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Суд зазначає, що сама по собі незгода учасника справи із вартістю наданих послуг не свідчить про її неспівмірність та невідповідість критеріям реальності та розумності.

Щодо твердження відповідача про те, що участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції суттєво спрощує його діяльність, а тому витрати за участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції мають бути меншими, колегія суддів зазначає наступне.

Участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції є одним із процесуальних прав учасників справи, яке регламентується статтею 197 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, норми чинного законодавства не пов`язують участь сторони у судовому засіданні в режимі відеоконференції із меншим розміром витрат на правничу допомогу у порівняні із особистою присутністю у судовому засіданні.

До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони в п.4.4. Договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 в редакції Додаткової угоди №1 до Договору від 07.07.2021 погодили вартість представництва інтересів клієнта у судовому засіданні. Відповідно до положень вказаного пункту вартість послуги залежить від територіального розташування суду. Так, вартість представництва інтересів Клієнта у суді, який не передбачений цим пунктом, за одне судове засідання складає 1500 гривень та компенсація вартості витрат на прибуття.

Отже, вартість представництва інтересів клієнта у судовому засіданні є фіксованою. Крім того, вартість послуги не залежить від участі представника у судовому засіданні особисто (офлайн) чи у режимі відеоконференції.

Пунктом 4.9. Договору окремо передбачено вартість часу проїзду адвоката на прибуття на судове засідання та очікування його, що розраховується з погодинної ставки роботи адвоката із застосуванням коефіцієнту 0,7.

Як вбачається із Акту виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/212 від 26.10.2023, вартість представництва інтересів клієнта в Господарському суді Полтавської області за одне судове засідання складає 1500,00 грн. Компенсації вартості витрат відповідно до п.4.9. Договору адвокатом не заявлено.

Таким чином, доводи апелянта про завищену вартість витрат за участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не знайшли свого підтвердження.

Також заявником до суми витрат на професійну правничу допомогу включено «гонорар успіху».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, на яку посилаються сторони, дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідно до умов Договору сторони додатково домовилися про «гонорар успіху» у розмірі 7% від ціни позову, якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Як вбачається з матеріалів справи, заявлений до стягнення розмір «гонорару успіху» розрахований із суми, стягнутої за рішенням суду першої інстанції. Таким чином, вимоги адвоката заявлено в межах «позитивного рішення» для позивача. А тому доводи апелянта щодо наявності підстав для відмови у стягненні «гонорару успіху» з огляду на часткове задоволення позову, не приймаються судом до уваги.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок позивача, відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат щодо надання правової допомоги в контексті співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, принципи реальності та розумності судових витрат, враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000, 00 грн.

Отже, суд вказує про те, що доводів, які б свідчили про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при ухваленні додаткового рішення, скаржник у апеляційній скарзі не навів. Таким чином, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» слід залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 27.11.2023 у справі №917/612/23 без змін.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 27.11.2023 у справі №917/612/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08.02.2024.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Суддя П.В. Тихий