13.02.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1071/23
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Геофізичне управління "Укргазпромгеофізика" АТ "Укргазвидобування",
до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Карпатське управління геофізичних
про стягнення заборгованості в сумі 4 507 929,24 грн., з них: 2 937 960,00 грн. - повернення сплаченої за товар суми, 254 738,88 грн. - 3 % річних, 1 315 230,36 грн. - інфляційні та зобов`язання відповідача вчинити дії
від позивача: Бондаренко В`ячеслав Анатолійович (поза межами суду)
від відповідача: Безсмертна Марта Тарасівна (поза межами суду)
установив: Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Геофізичне управління "Укргазпромгеофізика" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Карпатське управління геофізичних робіт" (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 4 507 929,24 грн, з них: 2 937 960,00 грн - повернення сплаченої за товар суми, 254 738,88 грн - 3 % річних, 1 315 230,36 грн - інфляційні та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо вивезення з території позивача товару від якого відмовився позивач.
За результатами розгляду позовних вимог Господарський суд Івано-Франківської області 05.02.2024 ухвалив рішення в позові Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Геофізичне управління "Укргазпромгеофізика" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Приватного акціонерного товариства "Карпатське управління геофізичних робіт" про стягнення заборгованості в сумі 4 507 929,24 грн., з них: 2 937 960,00 грн - повернення сплаченої за товар суми, 254 738,88 грн - 3 % річних, 1 315 230,36 грн - інфляційні та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо вивезення з території позивача товар від якого відмовився позивач - відмовити. У вказаному рішенні призначив судове засідання по розгляду витрат на правову допомогу відповідача на 13.02.2024 .
07 лютого 2024 року на виконання вимог ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України представником відповідача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду (вх.№1059/24 від 07.02.2024). До вказаної заяви долучено докази понесення витрат на правову допомогу, орієнтований розмір якої відповідач зазначив у позовній заяві. Відповідно до вказаної заяви представник відповідача просить про відшкодування відповідачу за рахунок позивача витрат на правову допомогу в розмірі 100 000 грн 00к.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 100 000 грн 00к. та просить суд їх задовольнити.
Представник позивача проти розміру витрат на правову допомогу відповідача заперечив, мотивуючи їх неспівмірністю та заявив усне клопотання про їх зменшення на 50%. Клопотання мотивує не доведеністю часу витраченого представником відповідача при наданні ним правової допомоги відповідачу по справі. Зокрема, зазначив про марне витрачання часу адвокатом на пошук правових висновків у постановах Верховного суду , які не стосуються цієї справи, подання клопотань про відкладення розгляд справи та заяв про проведення відеоконференції, які не є обов`язковими у справах.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При поданні відзиву на позов, відповідачем заявлено орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в розмірі 100 000 грн 00к.
Разом з тим, в судовому засіданні 05.02.2024 по початку судових дебатів представником відповідача, з урахуванням приписів ст. 129 ГПК України, заявлено усне клопотання про відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу, докази понесення яких подасть протягом 5-ти днів, після ухвалення судом рішення, належних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.
Як підтверджується матеріалами справи, рішення суду ухвалено 05.02.2024, а 07.09.2024 до Господарського суду Івано-Франківської області представником відповідача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу з доказами їх понесення (витрат на правову допомогу) (вх. №1059/24 від 07.02.2024).
Отже, вказана заява подана у визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України термін.
На підтвердження понесених зазначених вище витрат позивач надав копії Договору про надання правової (правничої) допомоги №17/04/23 від 17.04.2023, Додаткової угоди №1 від 28.11.2023 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №17/04/23 від 17.04.2023, Акту наданих послуг, детального опису робіт (наданих послуг) від 05.02.2024 копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серія АІ №1510335 від 11.12.2023.
Згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги №17/04/23 від 17.04.2023 сторонами договору погоджено розмір та порядок оплати послуг у його розділі 4.
Відповідно до Додаткової угоди №1 від 28.11.2023 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №17/04/23 від 17.04.2023, сторонами визначено, що у разі відмови у позові по справі №909/1071/23 вартість наданих послуг складає 100 000 грн 00к. Тобто, визначено сталий розмір гонорару у разі відмови судом у задоволенні позовних вимог по справі №909/1071/23.
Пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Як зазначалось вище представник позивача в судовому засіданні заявив усне клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу на 50%.
Суд звертає увагу, що при визначенні неспівмірності розміру витрат на правову допомогу з підстав викладених у запереченнях позивача неможливо визначити з окремих послуг, на які позивач вказує, як неправомірні, оскільки, спірні послуги по даній справі, які надавались представником відповідача та зазначені відповідно у поданому ним Детальному опису робіт по даній справі від 05.02.2024 без визначення відповідного часу по кожній послузі та її розміру.
Вказаний Детальний опис послуг складено з урахуванням умов Договору про надання правової (правничої) допомоги №17/04/23 від 17.04.2023, зокрема Додаткової угоди від 28.11.2023 до спірного договору, де чітко погоджено сталий розмір гонорару в розмірі 100 000 грн. (п. 2 Додаткової угоди) у разі відмови судом у задоволенні позовних вимог по даній справі.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги усне клопотання представника позивача про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про доцільність зменшення відшкодування витрат на правову допомогу відповідача на 10% від заявленої суми.
При цьому судом враховано , що відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України подання сторонами клопотань про відкладення розгляду справи та клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції , є правом сторони і не є обов`язковим . Натомість, пошук правових позицій Верховного суду з метою побудови лінії захисту клієнта , є обов`язком адвоката , що випливає з договору про правову допомогу та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" .
З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
За наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу відповідача за рахунок позивача, зокрема на суму 90 000 грн 00к. Решту витрат на правову допомогу залишити за відповідачем.
Керуючись ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 73, 74, 77, 86, 123, 126, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
заяву представника Приватного акціонерного товариства "Карпатське управління геофізичних робіт"(вх.№1059/24 від 07.02.2024) про стягнення витрат на правову допомогу по справі №909/1071/23 - задовольнити частково.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного Господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 13.02.2024
Суддя Фанда О.М.