ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1060/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Сегін І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмедвентиляція"

пр. Перемоги, буд. 20, м. Київ, 04116

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна"

вул. Наукова, буд. 17, кв. 13, с. П`ядики,

Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., 78254

про стягнення заборгованості в сумі 415 085,84 грн.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецмедвентиляція" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна" про стягнення заборгованості в сумі 415 085,84 грн, з якої 290 760,00 грн основний борг, 96 835,08 грн збитки від інфляції та 27 490,76 грн пеня.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак направив суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 1693/24 від 31.01.2024).

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.12.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Отже, строк розгляду справи завершується 06.02.2024.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд звертає увагу представника позивача, що: розгляд справи в суді обмежено часовими рамками; до клопотання не додано доказів у його підтвердження та позивач не обмежений колом певних осіб для представництва його інтересів при розгляді даної справи.

Водночас, суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, підстав для відкладення розгляду справи у суду немає.

Пунктом 1 частини 1 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Статтею 251 Господарського процесуального кодексу України визначено особливості подання заяв по суті у спрощеному позовному провадженні, зокрема частиною 1 цієї статті вказано, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Станом на 01.02.2024 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні норми містяться в частині 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги: - приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку; - норми частин 1 та 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника; - належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, явка яких не визнавалась судом обов`язковою; - наявність у суду всіх необхідних матеріалів (доказів) для вирішення спору по суті - спір вирішується у відсутності представників сторін за наявними матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи вказують на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецмедвентиляція" (далі - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна" (далі - замовник, відповідач) було укладено договір № 250801 від 25.08.2021 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується здійснити замовнику монтаж систем вентиляції та кондиціювання повітря за адресою: м. Київ, проспект Науки, 1, а замовник зобов`язується прийняти поставку товару та виконані роботи і здійснити їх оплату.

Згідно п. 2.1 договору вартість обладнання та робіт згідно специфікації (додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною) становить: 1 184 798,61 грн в тому числі ПДВ.

Відповідно до розділу 3 договору (умови платежу), замовник здійснює наступні платежі: - 542 760,00 грн в тому числі ПДВ авансовий платіж відповідно до п. 3.1.1 договору протягом 5-ти банківських днів після підписання договору; - 320 760,00 грн в тому числі ПДВ платіж відповідно до п. 3.1.2 договору згідно із проміжним актом виконаних робіт протягом 5 банківських днів після підписання акту здавання-приймання робіт, що становить не менше 80% суми договору; - 321 278,61 грн в тому числі ПДВ платіж відповідно до п. 3.1.3 договору згідно із кінцевим актом виконаних робіт протягом 5 банківських днів після підписання акту здавання-приймання робіт.

На виконання вищезазначених умов договору відповідачем авансовий платіж сплачено 26.08.2021 на підставі рахунку № СФ-0000241 від 25.08.2021; проміжний платіж сплачено 20.10.2021 лише 30 000,00 грн на підставі рахунку № СФ-0000309 від 20.10.2021 та кінцевий платіж сплачено 08.12.2021 на підставі рахунку № СФ-00003000 від 18.10.2021.

Позивач в терміни, що обумовлені договором виконав роботи з монтажу систем вентиляції та кондиціювання повітря на об`єкті відповідача, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000121 від 28.09.2021; № ОУ000132 від 20.10.2021; № ОУ-000136 від 28.10.2021, які підписано сторонами.

Відповідач свої зобов`язання за договором в повному обсязі не виконав, заборгованість відповідача за договором на підставі акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-000136 від 28.10.2021 складає 290 760,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 10/10 від 10.10.2023 з вимогою погасити заборгованість. Докази направлення містяться в матеріалах справи.

Відповідач заборгованість не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Предметом судового розгляду є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 415 085,84 грн, з яких: 290 760,00 грн основний борг, 96 835,08 грн збитки від інфляції та 27 490,76 грн пеня.

Зі змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання (ст. 173, 174 Господарського кодексу України).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом положень ч. 1 та 7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони в розділі 3 договору встановили строки платежів.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач належним чином виконав зобов`язання по договору на загальну суму 1 184 798,61 грн, а відповідач здійснив часткову оплату на загальну суму 894 038,61 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем на підставі акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-000136 від 28.10.2021 складає 290 760,00 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за договором у повному обсязі суду не надав.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 290 760,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В силу ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Умовами договору, а саме пунктом 6.5 визначено, що за порушення замовником строків оплати наданих за договором виконання робіт, замовник виплачує виконавцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру простроченого платежу за кожний день прострочення. Даний пункт не застосовується до здійснення попередньої оплати.

За порушення строків оплати позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 27 490,76 грн за період з 05.11.2021 до 05.05.2022.

Суд здійснивши перерахунок пені за вищезазначений період дійшов висновку, що розрахунок є арифметично вірним, отже вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 27 490,76 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

За порушення строків оплати позивачем заявлено до стягнення з відповідача збитків від інфляції в сумі 96 835,08 грн за період з 05.11.2021 до 16.11.2023 (розрахунок інфляційних втрат здійснено з урахуванням індексів інфляції листопад 2021 - жовтень 2023).

Суд здійснивши перерахунок збитків від інфляції, дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення збитків від інфляції в сумі 96 835,08 грн за вищезазначений період є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 6 240,00 грн (платіжна інструкція № 1553 від 17.11.2023), водночас повинен був сплатити судовий збір в сумі 6 226,29 грн (415 085,84 грн х 1,5%).

Судовий збір в сумі 13,71 грн підлягає поверненню позивачу за його клопотанням.

У позовній заяві зазначено, що відповідно до ч. 8 ст. 128 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після ухвалення рішення будуть подані докази до суду понесених витрат на професійну правничу допомогу.

За правилами, встановленими п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову в повному обсязі, судовий збір в сумі 6 226,29 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 13, 43, 123, 129, 165, 178, 202, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмедвентиляція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна" про стягнення заборгованості в сумі 415 085,84 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна" (вул. Наукова, буд. 17, кв. 13, с. П`ядики, Коломийський р-н, Івано-Франківська обл., 78254; ідентифікаційний код 38331926) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмедвентиляція" (пр. Перемоги, буд. 20, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 43936157) 290 760,00 грн основного боргу, 96 835,08 грн збитків від інфляції, 27 490,76 грн пені та 6 226,29 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.02.2024.

Суддя С. М. Кобецька