УХВАЛА

14.02.2024Справа № 910/7979/23
За заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України

про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал»

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 13 593,72 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін: без повідомлення (виклику)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 13 593,72 грн заборгованості за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/7013181, з яких: 1421,81 грн 3% річних за користування чужими коштами, 3698,30 грн інфляційних втрат та 8473,61 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до нього перейшло право вимоги до відповідача як до особи, відповідальної за відшкодування збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

07.06.2023 до суду від позивача надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду від 29.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7979/23 та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

28.06.2023 до суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та заява про зупинення провадження у справі до закінчення касаційного перегляду справи № 910/16820/21.

30.06.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України про зупинення провадження у справі № 910/7979/23 задоволено. Зупинено провадження у справі № 910/7979/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/16820/21. Зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 910/7979/23.

07.08.2023 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» надійшла заява про поновлення провадження у даній справі із посиланням на прийняття 19.07.2023 Великою Палатою Верховного Суду постанови у справі № 910/16820/21; залишення без розгляду позовної заяви та повернення 50% судового збору з державного бюджету, сплаченого при зверненні із даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2023 поновлено провадження у справі № 910/7979/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2023 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 13 593,72 грн залишено без розгляду, вирішено питання про повернення судового збору позивачу.

14.08.2023 до суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/7979/23.

Разом з тим, 24.08.2023 до суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 про витребування матеріалів справи № 910/7979/23 у зв`язку із надходженням апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2023 відкладено вирішення питання щодо заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення до повернення матеріалів даної справи з суду вищої інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2023 у справі № 910/7979/23 в частині повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» з державного бюджету судового збору скасовано, відмовлено в задоволенні заяви позивача про повернення з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при зверненні із даним позовом. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2023 у справі № 910/7979/23 про залишення позову без розгляду залишено без змін.

12.02.2024 матеріали справи № 910/7979/23 повернулись до Господарського суду міста Києва.

Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає таке.

Так, відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, згідно з ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині ч. 4 ст. 129 ГПК України, на яку, зокрема, посилається відповідач у заяві про ухвалення додаткового рішення.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що вказані положення ч. 4 ст. 129 ГПК України застосовуються у разі вирішення судом спору по суті шляхом прийняття відповідного рішення про повне або часткове задоволення позову або ж відмову у задоволенні позову.

В той же час, у ст. 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, у разі залишення позову без розгляду.

Так, відповідно до частин 5-6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Системний аналіз норм ГПК України, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень ч. 5 ст. 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17.

У разі залишення позову у справі без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача, що і зумовили відповідні витрати відповідача під час розгляду справи та пов`язані з цим розглядом.

Водночас ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.02.2021 у справі № 905/121/19, від 13.05.2021 у справі № 910/16777/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21, від 18.01.2022 у справі № 922/2017/17, від 14.03.2023 у справі № 911/1201/22, очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, ч. 5 ст. 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, відповідно до приписів ч. 5 ст. 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 в справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 в справі № 922/592/17, від 24.03.2021 в справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 в справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 в справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 в справі № 924/804/20.

Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, судом не встановлено наведення відповідачем обґрунтувань, у чому саме полягає необґрунтованість дій позивача, у той час як саме лише подання позову не може бути розцінене судом як таке, що свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки останній має право на звернення до суду та реалізував таке право на свій розсуд. Водночас право позивача подати заяву про залишення позову без розгляду (до початку розгляду справи по суті) є абсолютним, тобто не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі.

Водночас доводи відповідача про подання позивачем великої кількості позовів не можуть розцінюватися судом як необґрунтовані дії сторони, так само як і зміна правової позиції суду касаційної інстанції щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не може свідчити про необґрунтованість дій позивача, який при зверненні із відповідними позовами до суду діяв з метою захисту порушеного права та інтересу.

Зокрема, із вказаних вище підстав Північним апеляційним господарським судом у справах № 910/10654/23 та № 910/8375/23 було залишено без змін відповідні ухвали місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяв Моторного (транспортного) страхового бюро про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрати на професійну правничу допомогу на підставі ч. 5 ст. 130 ГПК України.

Зважаючи на недоведеність заявником обставин необґрунтованості дій позивача, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правову допомогу, у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

За таких обставин, заява Моторного (транспортного) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» витрат на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 130, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» витрат на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн у справі № 910/7979/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 14.02.2024 та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т. Ю. Трофименко