ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1519/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Бура Д.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНС-Ф"

до Приватного підприємства "Слободище"

про стягнення 785 525,12 грн.

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 785525,12 грн., з яких: 670582,20 грн. боргу за поставлений товар по договору поставки №05/07/23-П від 05.07.23; 107898,92 грн. пені; 7044,00грн. 3% річних. Просить покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 11782,88 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00грн.

Рух справи.

21.11.2023 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 22.11.23 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з допущеними недоліками в її оформленні та надано строк для їх усунення.

Ухвалою від 27.11.2023 суд відкрив провадження у справі №906/1519/23 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження .

У судовому засіданні 15.01.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Позивач не направив свого представника для участі в судовому засіданні. 06.02.24 до суду надійшло клопотання, у якому позивач підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Встановлені судом обставини.

05 липня 2023 року між Приватним підприємством "Слободище" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНС-Ф" укладено договір поставки №05/07/23-П, відповідно до умов якого ТОВ "АГРОТРАНС-Ф" (Постачальник) зобов`язується поставити та передати у власність ПП "СЛОБОДИЩЕ" (Покупця) сільськогосподарську продукцію (далі- Товар), згідно з умовами і в порядку, передбаченим даним Договором, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар (п.1.1 розділу 1 "Загальні положення" договору поставки №05/07/23-П).

Пунктами 3.1. та 3.2 Договору врегульовано, що поставка Товару здійснюється на умовах та протягом строку вказаних у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Договору.

На виконання умов вищезазначеного договору, на підставі специфікацій №1 від 05.07.2023 року та №2 від 11.07.2023р. до договору поставки ТОВ "АГРОТРАНС-Ф" поставило ПП "СЛОБОДИЩЕ" товар - шрот соняшниковий та шрот соєвий на загальну суму 850582,20 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №РН-0000716 від 05.07.2023р. на суму 593390,10грн. та №РН-0000748 від 11.07.2023 року на суму 257192,10грн., довіреностями №47 від 05.07.2023р. та №50 від 11.07.2023р. на отримання товарно-матеріальних цінностей, ТТН №27 від 05.07.2023р. та №55 від 11.07.2023 (а.с.12-21).

Відповідно до п. 2.1 та п.2.2 договору поставки №05/07/23-П, ціна за тону Товару, а також вартість кожної партії Товару, вказується у специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного Договору. Загальна сума за цим Договором визначається виходячи з вартості кожної партії Товару, згідно з специфікаціями до даного Договору.

Згідно з п. 2.3 Договору, оплата кожної партії Товару здійснюється Покупцем у національній валюті України, у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом строку визначеного у специфікаціях до кожної поставки Товару. Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Пунктом 4 Специфікацій до договору поставки передбачено термін оплати: 100% оплата на рахунок Постачальника на протязі 7 календарних днів з моменту поставки продукції.

Відповідно до п.3.3 договору, право власності на Товар переходить до Покупця з моменту підписання товарно - транспортної накладної на товар згідно прийнятої ваги в момент отримання Товару.

Товарно - транспортна накладна №27 від 05.07.2023 року була підписана представником ПП "СЛОБОДИТЦЕ"" - 05.07.2023р., Товарно - транспортна накладна №55 від 11.07.2023р. була підписана представником ПП "СЛОБОДИЩЕ" - 11.07.2023р.

Таким чином, останнім днем проплати за видатковою накладною №РН-0000716 від 05.07.2023 року на суму 593390.10 грн. є 12.07.2023 року., за видатковою накладною №РН- 0000748 від 11.07.2023 року на суму 257192.10 грн. є 18.07.2022 року.

Вказаний товар замовник прийняв та оплатив частково, а саме:

- 31.07.2023р. на суму 100000грн., платіжне доручення №7396 призначення платежу "оплата згідно рах. №СФ-0000745 від 05.07.2023р.";

- 06.10.2023р. на суму 30 000грн., платіжне доручення №488 призначення платежу "згідно акту звірки б/н від 06.10.2023р".

- 03.11.2023р. на суму 50 000грн., платіжне доручення №7754 призначення платежу "оплата згідно рах. №СФ-0000745 від 05.07.2023р."

Таким чином, станом на 13.11.2023р., у відповідача перед позивачем утворився борг за поставлений товар у розмірі 670582.20грн. (850582,50-180000=670582,20).

21.09.2023 року позивач направив на адресу ПП "СЛОБОДИЩЕ" претензію за вих. №91 від 21.09.2023 року з вимогою сплатити заборгованість, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Висновки суду та норми права.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 670582,20грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.5.3 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 107898,92 грн. (а.с.5).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.3. договору поставки №05/07/23-11 передбачено, що за несвоєчасну оплату за договором Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунки пені та річних за допомогою "Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій" системи Ліга, встановив, що розмір пені за вказаний позивачем період з врахуванням приписів Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" становить 70547,95грн. та підлягає стягненню, розмір 3 % річних становить 5035,09 грн. та підлягає стягненню.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 746165,24грн., з яких: 670582,20 грн. боргу, 70547,95 грн. пені, 5035,09 грн. 3% річних. Вимоги про стягнення 37350,97 грн. пені та 2008,91 грн. річних заявлені безпідставно тому не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката, що виникли внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань, на підставі договору про надання правової допомоги №26/01-21 від 01.02.21 в розмірі 10000,00грн.

Розглянувши вказану заяву, суд встановив наступне.

У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача / у разі задоволення позову - на відповідача/ у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Заява про відшкодування судових витрат викладена у позовній заяві , до якої були додані Договір про надання юридичних послуг №26/01-21 від 01.02.2021, який укладений між ТОВ"Юридична фірма"Демос-Юрис" та ТОВ "Агротранс-Ф", Довіреність №25/01 адвокату Стрюк Наталії Олександрівни, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1975 Стрюк Н.О., Ордер на надання правничої допомоги №1210310 від 13.11.23, Акт виконаних робіт на суму 10000,00грн.

Пунктом 4.1 Договору про надання правничої допомоги, передбачено, що за роботу адвоката замовник перераховує на рахунок юридичної фірми суму вказану в акті виконаних робіт .

Згідно Акту виконаних робіт №13/11/2 від 13.11.23 вартість наданих послуг адвокатом становить 10000,00грн. (а.с.52) за надані послуги з аналізу документів,законодавства, судової практики, консультацію, складання та направлення претензії, позовної заяви.

Під час вирішення питання розподілу витрат позивача на правову допомогу суд виходить з наступного.

За змістом вимог частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зважаючи на обґрунтованість та пропорційність вказаних витрат до предмета спору, обставин виникнення спору та вину кожної із сторін у виникненні спору, значення справи для сторін, суд вважає , що заявлені витрати є співмірними з наданими послугами та обставинами справи, тому вказана вимога позивача підлягає задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, заява позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню у розмірі 9498,94грн., що відповідає принципу справедливості та співмірності.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства "Слободише" (13330, Житомирська область, Бердичівський район, с. Слободище, вул.Карпенка, 1 ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНС-Ф" (49100, м.Дніпро, пр.Героїв, 17, прим. 228 ; ) - 670582,20 грн. боргу, 70547,95 грн. пені, 5035,09 грн. 3% річних, 11192,48 грн. судового збору, 9498,94грн. витрат на правничу допомогу.

3.Відмовити в задоволенні позову в частині вимог про стягнення 37350,97 грн. пені та 2008,91 грн. річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.02.24

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

- сторонам до ЕК