ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про відкриття провадження у справі

14 лютого 2024 року м.Харків Справа №913/22/24
Провадження №16/913/22/24
Суддя господарського суду Луганської області Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», м.Київ
до фізичної особи - ОСОБА_1 , м.Старобільськ Старобільського району Луганської області
без виклику учасників справи,
Позивач просить справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Шеліхіній Р.М.
Згідно з ч.6 ст.176 ГПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч.8 ст.176 ГПК України).
Існує вірогідність того, що фізична особа ОСОБА_1 виїхав з м.Старобільськ Луганської області, набувши статус внутрішньо переміщеної особи.
Для встановлення додаткової інформації щодо місця проживання/перебування та контактних даних особи відповідача, суд ухвалою від 12.02.2024 надіслав запит до Міністерства соціальної політики України про надання відомостей щодо ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає, що справа підсудна господарському суду Луганської області, матеріали позовної заяви відповідають вимогам, встановленим ст.ст.162,164,172 ГПК України. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі, встановлені ГПК України відсутні.
Частиною 1 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).
Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Зі змісту ч. 5 ст. 12 ГПК України випливає, що малозначними справами, зокрема, є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 3 ст. 247 ГПК України передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Враховуючи вищевикладене, при вирішенні питання про віднесення справи до категорії малозначних, суд враховує приписи ст. 247 ГПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За таких обставин, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи слід задовольнити.
Щодо направлення позивачем копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача, суд зазначає наступне.
Між тим, в особистій анкеті клієнта міститься адреса електронної пошти відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 та номер телефону НОМЕР_1 .
З метою дотримання процесуальних прав відповідача, у зв`язку із наявністю вказаної інформації, суд зобов`язує позивача надіслати копію позовної заяви з доданими до неї документами на відому електронну адресу відповідача, докази такого надсилання надати до суду.

-чи випускалася банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 );
-про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 у період з 19.06.2021 по 25.01.2024 включно.
Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.
Клопотання обґрунтовано тим, що позивач позбавлений можливості самостійно отримати вказану інформацію, проте вона необхідна для належного встановлення та підтвердження всіх фактичних обставин справи.

При розгляді даного клопотання судом враховується наступне.
Частинами 1, 2 ст. 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з ч. 2 ст. 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України та інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.
З огляду на те, що позивач не може самостійно отримати вищезазначену інформацію, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про витребування доказів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 176, 234, 235, 247, 250, 252 ГПК України, суд
1.Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2.Клопотання ТОВ «Бізнес Позика» про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи задовольнити.

3.Справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

4.Клопотання ТОВ «Бізнес Позика» про витребування доказів задовольнити.

6.Визначити, що витребувані судом докази мають бути подані (надіслані) Акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» до суду до 15.03.2024 (включно).

7.Довести до відома Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", що відповідно до частин 7-9 ст. 81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

8.Відповідачу:
-у строк, передбачений ст.ст 165, 251 ГПК України подати відзив на позовну заяву;
-після отримання від позивача відповіді на відзив, подати до суду заперечення з урахуванням вимог ст.ст 167, 251 ГПК України.
9.Позивачу:
-з урахуванням вимог ст.ст. 166, 251 ГПК України, у разі отримання відзиву від відповідача, подати відповідь на відзив.
10.Згідно абз.1 ч.6 ст.6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Абзац перший частини шостої статті 6 в редакції Закону № 3424-IX від 19.10.2023.
11.Учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, подавати заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення через особистий кабінет в підсистемі "Електронний суд".
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 14.02.2024 та не підлягає оскарженню.

Суддя Ріта ШЕЛІХІНА