ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"07" лютого 2024 р. Справа №924/40/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Миханюк М.В.

судді Коломис В.В.

розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариства "Проскурів" від 05.02.2024 про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Саврія В.А., суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. від справи №924/40/22

за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.11.2023 (повний текст - 01.12.2023) у справі №924/40/22 (суддя Яроцький А.М.)

за заявою Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича

до Публічного акціонерного товариства "Проскурів"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 27 листопада 2023 року у справі №924/40/22 у відкритті провадження у справі про банкрутство ПАТ "Проскурів" за заявою Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича було відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Фізична особа-підприємець Яцишин Олег Володимирович звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №924/40/22/5654/22 від 19.12.2023 витребувано матеріали справи №924/40/22 з господарського суду Хмельницької області.

22.12.2023 матеріали справи №924/40/22 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2024, у зв`язку з насплатою судового збору, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.11.2023 у справі №924/40/22 повернуто заявнику разом з доданими до неї документами.

25.01.2024 Фізична особа-підприємець Яцишин Олег Володимирович повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження; ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.11.2023 у справі №924/40/22 про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ПАТ "Проскурів" скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження у такій справі відкрити із застосуванням усіх наслідків відкриття, передбачених ст.39 КУзПБ. Посилаючись на створення ситуації правової невизначеності, яка була усунута лише 16.01.2023, і що призвело до невиконання вимог ухвали від 29.12.2023 про сплату судового збору та зумовило, повернення апеляційної, скаржник просить поновити строк на повторне подання цієї скарги.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 у справі №924/40/22 (головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В.) поновлено Фізичній особі - підприємцю Яцишину Олегу Володимировичу строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Хмельницької області від 27.11.2023 у справі №924/40/22; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.11.2023 у справі №924/40/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15 лютого 2024 року об 12:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

05.02.2024 через підсиcтему "Електронний суд" до Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Публічного акціонерного товариства "Проскурів" надійшла заява про відвід головуючого судді Саврія В.А. та суддів Коломис В.В., Миханюк М.В. від участі у розгляді справи №924/40/22 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.11.2023 у справі №924/40/22.

Вказана заява обґрунтована тим, що в межах судової справи дослідженню та оцінці підлягають правові підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство, зокрема наявність укладеної неоспорюваної додаткової угоди №1 від 21.09.2018 до договору поворотної фінансової допомоги №110 від 11.09.2018, належне виконання зобов`язання щодо сплати на користь Дочірнього підприємства Спільного підприємства «Рудтранс-Інтернешнл» фірма "Торговий дім Проскурів" (як первісного кредитора) 500000,00 грн поворотної фінансової допомоги та 7500,00 грн судових витрат та неналежність повідомлення ПАТ «Проскурів» про перехід прав вимоги до ФОП Яцишина О.В.

Заявник звертає увагу, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 (головуючий суддя Саврій В.А., судді Миханюк М.В. та Коломис В.В.) апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича задоволено, ухвалу господарського суду Хмельницької області від 08.02.2022 у справі №924/40/22 скасовано в частині залишення без розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів" за вимогою Дочірнього підприємства спільного підприємства "Рудтранс-Інтернешнл" фірма "Торговий дім Проскурів" та частині залишення без задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича про процесуальне правонаступництво, прийнято нове рішення, заяву Фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича про процесуальне правонаступництво задоволено, замінено первісного заявника - Дочірнє підприємство спільного підприємства «Рудтранс-Інтернешнл» фірма «Торговий дім Проскурів» на його правонаступника - Фізичну особу - підприємця Яцишина Олега Володимировича, направлено справу для продовження розгляду до господарського суду Хмельницької області

Фізичною особою - підприємцем Яцишином О.В. було подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.11.2023 у справі №924/40/22. Підставою апеляційної скарги Фізична особа - підприємець Яцишин О.В зазначає висновки, викладені у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 у справі №924/40/22, зокрема, щодо неукладеності додаткової угоди №1 від 21.09.2018 до договору про надання поворотної фінансової допомоги №110 від 11.09.2018, належного повідомлення боржника ПАТ «Проскурів» про заміну кредитора шляхом направлення електронного повідомлення, а також неналежності погашення зобов`язання первісному кредитору.

Заявник зазначає, що приймаючи постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2022, колегією суддів у складі головуючого судді Саврія В,А, судді Миханюк М.В, судді Коломис В.В. було надано аналіз та правову оцінку обставинам справи, в тому числі доказам, якими сторони підтверджували власні доводи про належне виконання судового рішення.

Відтак, з суб`єктивної точки зору учасників справи діючий склад суду при розгляді даної заяви може вважатися не цілком безстороннім. Докази, на підставі яких можливо встановити обставини справи №924/40/22 є аналогічними до вже досліджених колегією суддів у складі головуючого судді Саврія В.А., судді Миханюк М.В., судді Коломис В.В. у справі №924/40/22.

Заявник вважає, що єдиним способом уникнути сумніву у об`єктивності та неупередженості суддів, є задоволення цієї заяви та передача справи на повторний авторозподіл з метою визначення іншого складу суду.

На підставі викладеного просить суд відвести колегію суддів у складі головуючого судді Саврія В.А., судді Миханюк М.В., судді Коломис В.В. від розгляду справи №924/40/22 за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Яцишина Олега Володимировича на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.11.2023 у справі №924/40/22.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 7, 8 ст.39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Оскільки заява представника Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про відвід колегії суддів надійшла до суду поза межами судового засідання, дана заява відповідно до ч.ч.7, 8 ст.39 ГПК України розглядається судом у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про відвід колегії суддів від розгляду справи №924/40/22, прийшла до висновку про її необґрунтованість, з огляду на наступне.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст.ст.2, 4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави для відводу судді визначені процесуальним законодавством України.

Відповідно до ст.39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Так, як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у "Справі Гаусшильдта").

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 встановлено, що "безсторонність", в сенсі п.1 ст.6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Частиною 4 статті 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно суд апеляційної інстанції підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких у даному випадку адвоката відповідача не влаштовує.

При цьому, незгода заявника з судовими рішеннями є підставою для їх оскарження в установленому законом порядку, для чого в Україні, відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів", діють суди апеляційної та касаційної інстанцій, та не може бути підставою для відводу судді.

Постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 у справі №924/40/22 набрала законної сили та є чинною.

На переконання суду, викладені у заяві представника Публічного акціонерного товариства "Проскурів" обставини є лише власними припущеннями про неупередженість колегії суддів, оскільки висновки колегії суддів, викладені в постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2022, не свідчать, що хтось з членів колегії суддів проявлятиме будь-яку особисту прихильність або упередження при перегляді ухвали господарського суду Хмельницької області від 27.11.2023 у справі №924/40/22.

Отже, зазначена заявником підстава для відводу колегії суддів не свідчить про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності суддів, оскільки кожна справа вирішується судом виключно на підставі наявних у матеріалах справи доказів, які не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені заявником доводи в обґрунтування заяви про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Саврія В.А., суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В., не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, для їх відводу від розгляду даної справи. Доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність суддів під час розгляду даної справи, безпосередньо та однозначно не вказують на їх особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи, не вмотивовані та не підтверджені жодними доказами і ґрунтуються виключно на припущеннях, з огляду на що, в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.35-38, ч.11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву представника Публічного акціонерного товариства "Проскурів" від 05.02.2024 про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Саврія В.А., суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. від справи №924/40/22 - необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи №924/40/22 для вирішення питання про відвід колегії суддів суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.