ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

13 лютого 2024 року м. ХарківСправа № 922/5494/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Харківської міської ради (вх.№3897 від 12.02.2024) про забезпечення позову по справі

за позовом Харківської міської ради, м.Харків (адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7)
до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Рівлад, ЛТД", м.Харків (адреса: 61146, м. Харків, вул.Валентинівська, буд. 21) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державний реєстратор Зміївської міської ради Харківської області Калініна Л.М. (адреса: 63404, Харківська обл, Чугуївський район, м. Зміїв, вул.Адміністративна, 9)
про скасування рішень та реєстрації, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

29.12.2023 року позивач - Харківська міська рада звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Рівлад, ЛТД", в якій просить суд:

- скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності на об`єкт: будівництва «Реконструкція будівлі кафе без зміни функціонального призначення та будівлі кафе під кафе з автомийкою; Харківська обл., м. Харків, вул. Валентинівська, 21» ХК 14 від 09.06.2017 (замовник ТОВ ФІРМА «РІВАЛД ЛТД», );

- скасувати державну реєстрацію змін до права власності на нежитлові будівлі літ. «В/1-1» площею 129,7 кв.м, літ. «Г/1-2» площею 595,6 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові за ТОВ ФІРМА «РІВАЛД ЛТД» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, індексний номер рішення 39320843);

- скасувати рішення державного реєстратора Гвоздович А.І. про поділ об`єкта нерухомого майна із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстраційної справи (індексний номер рішення 50958626, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- скасувати державну реєстрацію права власності з відкриттям розділу на нежитлову будівлю літ. «В/1-1» загальною площею 129,7 кв.м по вул.Валентинівській, 21 у м. Харкові за ТОВ ФІРМА «РІВАЛД, ЛТД», (індексний номер рішення 50938527, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

- скасувати державну реєстрацію права власності з відкриттям розділу на нежитлову будівлю літ. «Г/1-2» загальною площею 170 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові за ТОВ ФІРМА «РІВАЛД, ЛТД», (індексний номер рішення 50957864, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

- скасувати державну реєстрацію права власності з відкриттям розділу на нежитлову будівлю літ. «Г/2-1» загальною площею 425,6 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові за ТОВ ФІРМА «РІВАЛД, ЛТД», (індексний номер рішення 50958081, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

- скасувати рішення державного реєстратора Прокопенко О.О. про поділ об`єкта нерухомого майна із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстраційної справи (індексний номер рішення 51286556, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- скасувати державну реєстрацію права власності з відкриттям розділу на нежитлову будівлю літ. «Г/2-1» загальною площею 192,2 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові за ТОВ ФІРМА «РІВАЛД, ЛТД», (індексний номер рішення 51286178, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

- скасувати державну реєстрацію права власності з відкриттям розділу на нежитлову будівлю літ. «Г/3-1» загальною площею 221 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові за ТОВ ФІРМА «РІВАЛД, ЛТД», (індексний номер рішення 51286269, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

- зобов`язати ТОВ ФІРМА «РІВЛАД ЛТД» () власними силами або за власний рахунок привести нежитлові будівлі літ. «В/1-1» загальною площею 129,7 кв.м, літ. «Г/1-2» загальною площею 170 кв.м , літ. «Г/2-1» загальною площею 192,2 кв.м, літ. «Г/3-1» загальною площею 221 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м.Харкові у стан, що існував до здійснення реконструкції, а саме до характеристик раніше існуючих нежитлових будівель літ. «В/1-1» загальною площею 98,7 кв.м., літ «Г/1-1» площею 186,5 кв.м. по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові відповідно до технічних паспортів ФОП Содоль М.С. від 07.04.2017 на громадський будинок літ. «В/1-1» нежитлова будівля кафе № 1 та громадський будинок літ. «Г/1-1» нежитлова будівля кафе № 2 по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові.

Ухвалою Господарського суду від 18.01.2024 року відкрито провадження у справі №922/5494/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.02.2024 року.

12.02.2024 року Харківська міська рада звернулося до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження стосовно об`єктів нерухомого майна нежитлові будівлі літ. «В/1-1» загальною площею 129,7 кв.м, літ. «Г/1-2» загальною площею 170 кв.м , літ. «Г/2-1» загальною площею 192,2 кв.м, літ. «Г/3-1» загальною площею 221 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м.Харкові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, 101, 101, 101). До набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продажу застави та ін.) щодо об`єктів нерухомого майна - нежитлові будівлі літ. «В/1-1» загальною площею 129,7 кв.м, літ. «Г/1-2» загальною площею 170 кв.м , літ. «Г/2-1» загальною площею 192,2 кв.м, літ. «Г/3-1» загальною площею 221 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, 101, 101, 101) до закінчення розгляду даної справи по суті і набранням остаточним судовим рішенням у даній справі законної сили.

Як вбачається із заяви позивача, земельна ділянка площею 0,1509 га, яка розташована по вул. Валентинівська,21 у м.Харкові належить до земель комунальної власності.

Рішенням Харківської міської ради від 06.10.2004 № 153/04 «Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам» ТОВ фірмі «Рівлад, ЛТД» в оренду надано земельну ділянку по вул. Блюхера, 21, площею 0,1509 га строком до 01.09.2054 року для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика з існуючим тимчасовим павільйоном в межах договору оренди № 128/01 від 15.06.2001. Водночас договір оренди земельної ділянки № 128/01 від 15.06.2001 вирішено вважати таким, що припиняє дію з дня державної реєстрації нового договору оренди з ТОВ фірмою «Рівлад, ЛТД».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі Реєстр) 29.08.2016 на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0041 площею 0,1509 га по вул. Валентинівській, 21 у м.Харкові зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТОВ фірмою «Рівлад, ЛТД» строком дії до 01.09.2054 (зміст, характеристика іншого речового права: для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика з існуючим тимчасовим павільйоном).

Надалі ТОВ фірма «Рівлад, ЛТД» отримала містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № МУО-103-2016 від 03.10.2016 для будівництва будівель кафе по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові, а саме згідно з п. 10: кафетерію № 1 (площа забудови -117,4 кв.м, загальна площа 98,7 кв.м); кафетерію № 2 (площа забудови (в т.ч. навіс) 281,6 (69,2) кв.м, загальна площа 186,5 кв.м).

ТОВ ФІРМА «РІВЛАД, ЛТД» здійснила будівельні роботи з нового будівництва нежитлових будівель літ. «В-1» та літ. «Г-1» за вказаною адресою.

Згідно з відомостями з Реєстру станом на 06.04.2017 по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові вперше із відкриттям розділу зареєстровано право власності на нежитлові будівлі: літ. «В-1» площею 98,7 кв.м, літ. «Г-1» площею 186,5 кв.м (індексний номер рішення 34712037, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Як зазначає позивач, в подальшому відповідачем було здійснено реконструкцію вказаних нежитлових будівель з порушенням вимог законодавства.

Реконструкція нежитлових будівель літ. «В-1» та літ. «Г-1» по вул. Валентинівській,21 у м. Харкові виконана зі збільшенням загальної площі забудови земельної ділянки з 285,2 кв. м (98,7+186,5=285,2) до 725,3 кв.м. (129,7+595,6=725,3), як зазначено у декларації № 14 від 09.06.2017), тобто зі зміною зовнішньої конфігурації об`єкта без отримання вихідних даних для проектування (містобудівних умов та обмежень), а в декларації № 14 від 09.06.2017 зазначено недостовірні данні щодо земельної ділянки та містобудівних умов та обмежень.

Також позивач зазначає, що в подальшому відповідачем було неодноразово здійснено реконструкцію вказаних нежитлових будівель з порушенням вимог законодавства, а саме зі зміною зовнішньої конфігурації об`єкта без отримання вихідних даних для проектування, та з зазначенням недостовірних даних щодо земельної ділянки та містобудівних умов та обмежень, за наслідком чого до Реєстру неодноразово були внесені зміни.

Відповідно, державна реєстрація на зазначений об`єкт, була проведена з порушенням встановленої чинним законодавством процедури.

Позивач вважає, що дізнавшись про подання Харківською міською радою вказаного позову відповідачем можуть здійснюватися дії щодо відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна з метою використання аргументів стосовно добросовісного набувача під час розгляду вищевказаного позову та ухилення від настання наслідків, передбачених рішенням суду.

З огляду на викладене, позивач просить застосувати запропоновані ним заходи забезпечення позову.

Розглянувши заяву Харківської міської ради про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі- ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 915/167/20.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на скрутне становище відповідача та наявність судових справ щодо відповідача не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) або повернення майна чи про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору (схожий за змістом висновок сформульовано у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 23.07.2021 у справі № 915/1429/20).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.10.2021 у справі № 903/533/21.

Однак, суд зазначає, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів в порядку приписів статей 76 - 79 ГПК України, які підтверджують дійсну імовірність ускладнення виконання або невиконання майбутнього рішення господарського суду в разі невжиття згаданих заходів забезпечення позову у випадку його задоволення.

В якості забезпечення позову позивач просить накласти заборону відчуження стосовно спірних об`єктів нерухомого майна та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продажу застави та ін.) щодо цих об`єктів нерухомого майна до закінчення розгляду даної справи по суті і набранням остаточним судовим рішенням у даній справі законної сили.

Водночас, позивачем взагалі не зазначено будь-яких підстав необхідності застосування запропонованих ним заходів забезпечення позову та не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення відповідачем дій, які б свідчили про намір відчуження спірного майна.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку про те, що заява Харківської міської ради про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на відповідні докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності невідкладного забезпечення позову. Заявником не підтверджено документально, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів держави чи позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Харківської міської ради про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 13.02.2024

Суддя К.В. Аріт

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.