РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.02.2024Справа № 910/17497/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу №910/17497/23 за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа - Інтертрейд» про стягнення грошових коштів, без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа - Інтертрейд» про стягнення заборгованості в розмірі 116 394, 04 грн, з яких 78 797, 44 грн основного боргу, 1575, 94 грн 2% штрафу від вартості несплаченого товару, 29 854, 66 грн інфляційних втрат та 6 166, 00 грн 3% річних.

Також, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 2684, 00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначено про неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого протягом лютого-березня 2021 року товару (лісоматеріалів) за договором купівлі-продажу необробленої деревини №27 від 28 січня 2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва залишено без руху позовну заяву, встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

04.12.2023 усунуто недоліки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачеві строк на подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Оскільки станом на момент відкриття провадження у справі відповідач не мав зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС, ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачеві у паперовому вигляді на його юридичну адресу, зазначену в ЄДРПОУ та матеріалах позовної заяви: 03150, місто Київ, вул. Предславинська, 34-Б, Печерський район.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №400 ухвалу суду про відкриття провадження у справі уповноважений представник відповідача отримав 18.12.2023.

Таким чином, останнім днем строку на подання відзиву є 02 січня 2024 року.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву в установлений судом строк не скористався. Клопотань/заяв про продовження встановленого судом строку на подання відзиву від відповідача до суду не надходило.

Також відповідач мав можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2021 року між Державним підприємством «Макарівське лісове господарство», як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Інтертрейд», як покупцем, укладено Договір №27 купівлі-продажу необробленої деревини (далі - Договір) за умовами якого продавець взяв на себе зобов`язання поставити покупцеві деревину, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.3. Договору товаром по договору є необроблена деревина, стандартизована в лоти, та реалізована під час аукціону, а саме: деревина дровляна породи сосна довжиною 2,0-4,0 метри, обсяг - 500 м3, ціна продажу за куб - 508, 20 грн з ПДВ, вартысть продажу за лот - 254 100, 00 грн.

Згідно з пунктом 2.1. Договору загальна вартість товару, що є предметом Договору складає двісті п`ятдесят чотири тисячі сто гривень 00 коп.

По факту готовності партії товару, продавець надає покупцеві повідомлення про готовність товарної партії та запрошення на відбір товару (до відвантажування).

Покупець протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання запрошення, при необхідності, проводить відбір товару. В разі, якщо відбір товару покупцем не проводиться, рахунок виставляється продавцем через три дні з моменту направлення покупцю запрошення.

Покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку/рахунків. При відвантаженні товару залізничним транспортом, покупець додатково сплачує продавцю вартість послуг до перевезенню товару залізничним транспортом, вартість пакувальних реквізитів, карантинних та радіологічних сертифікатів (пункти 2.2.-2.4. Договору).

Відповідно до пункту 2.5. Договору у випадку ненадходження коштів на рахунок продавця протягом 5 (п?яти) банківських днів після дня направлення продавцем рахунку (рахунків) для оплати, покупець втрачає право на придбання неоплаченої партії товару і продавець може реалізувати цю партію на свій розсуд, при цьому сума гарантійного внеску продавцем не повертається.

За умовами пункту 2.6. Договору сума гарантійного внеску, перерахована покупцем на рахунок біржі для участі в аукціоні із продажу необробленої деревини перераховується продавцю (за згодою продавця) в якості частики оплати за проданий товар або повертається на рахунок покупця протягом 3 (трьох) банківських днів після реєстрації покупцем на біржі даного договору купівлі-продажу необробленої деревини.

Банківські витрати, пов?язані з перерахуванням коштів, оплачуються покупцем.

Повідомлення про готовність партії товару та запрошення на відбір товару здійснюється продавцем шляхом направлення покупцю телефонограми, факсу, електронного листа, поштового листа тощо. В разі відсутності підтвердження щодо одержання даного повідомлення зацікавлена сторона інформує про це біржу, яка зі свого боку сприяє своєчасному обміну інформацією між сторонами.

У випадку доставки продукції автотранспортом продавця, покупець оплачує доставку на умовах попередньої оплати, на основі виставлених рахунків, згідно діючого прейскуранта цін (пункти 2.7.-2.9. Договору).

Розділом 3 Договору сторони погодили порядок передачі та прийняття товару.

Так, згідно з пунктом 3.1 Договору приймання товару по кількості і якості здійснюється у відповідності з вимогами Інструкції про порядок приймання лісопродукції по кількості і якості - П-6, П-7; ДСТУ 4020-2-2001. ДСТУ EN 1-2001, ДСТУ EN 1315-2-2001, ДСТУ EN 1316-1-2005, ДСТУ EN 1316-2:2005. ДСТУ EN 3:2005, ДСТУ ENV 1927-1:2005, ДСТУ ENV 1927-2:2005, ДСТУ ENV 1927-3:2005.

Пункт 3.2 Договору - продавець передає товар у власність покупця за умовами франко-склад Продавця (франко-нижній, франко-верхній, EXW-нижній).

За умовами пункту 3.3 Договору продавець зобов?язаний протягом 5 (п?яти) робочих днів передати Покупцеві товар після отримання на свій рахунок 100% передоплати за партію товару. Під час передачі товару Продавець надає Покупцеві наступні документи: Товаро-транспортна (залізнична) накладна (далі - TIH-ліс); Рахунок-фактура.

Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки вважається дата товарно-транспортної накладної. Перехід права власності на товар відбувається з моменту відвантаження придбаного товару відповідно до умов цього Договору (пункти 3.4 та 3.5. Договору).

Згідно з пунктом 3.8. Договору після отримання товару покупець зобов??язаний направити продавцю Акт-звіряння протягом 10 календарних днів з моменту його отримання.

Пунктом 4.1.1. Договору передбачено право продавця на своєчасне отримання грошових коштів за проданий товар.

Водночас, право продавця отримати своєчасну оплату за товар кореспондує з обов`язком покупця здійснити своєчасно та в повному обсязі оплату за товар (пункт 4.4.2. Договору).

Розділом 5 сторони визначили відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за Договором. Так зокрема, пунктом 5.1. Договору визначено, що порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Відповідно до пункту 5.2 Договору за несвоєчасну або неповну оплату товару покупець несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 2 % від вартості неоплаченої продукції. Якщо затримка в оплаті триває більш ніж 5 (п?ять) банківських днів, продавець має право відмовитись від цього договору з обов?язковим письмовим повідомленням покупця, що не звільняє останнього від сплати штрафу.

Згідно з пунктом 7.1. Договору договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту його підписання сторонами та реєстрації на біржі.

Договір діє з 01 січня 2021 року по 31 березня 2021 року. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (пункти 7.2. та 7.3. Договору).

На виконання умов Договору протягом лютого-березня 2021 року позивач поставив відповідачу деревину на загальну суму 78 979, 44 грн, про що складено відповідні товарно-транспортні накладні, а саме:

товарно-транспортну накладну №КВГ741633 від 03.02.2021 на суму з ПДВ 19 819,8 грн; товарно-транспортну накладну №КВД402172 від 03.03.2021 на суму з ПДВ 19 338,04 грн; товарно-транспортну накладну №КВІ 741641 від 04.02.2021 на суму з ПДВ 19 819.8 грн; товарно-транспортну накладну №КВГ741650 від 05.02.2021 на суму з ПДВ 19 819,8 грн.

Таким чином, згідно указаних документів на відпуск товару, а саме: ТТН-ліс, Київ позивач передав відповідачу лісоматеріалів об?ємом 155.0520 куб. м. на загальну суму 78 797,44 грн.

За твердженнями позивача, відповідачем не було здійснено оплату поставленого товару на суму 78 797,44 грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за Договором станом на 31.12.2021 та актом звірки та претензією на 2023 рік. Таким чином, як стверджує позивач, відповідачем порушено умови договору щодо оплати товару, а саме: п.п.4.4.1 договору, згідно якого покупець зобов?язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити продавцеві грошові кошти в якості оплати за товар на умовах та способом, передбаченим цим договором.

3 метою спонукання покупця до належного виконання умов договору ще 21.12.2021 позивачем було направлено ТОВ «Альфа-Інтертрейд» досудову вимогу про стягнення суми заборгованості за трьома договорами, в тому числі за спірним Договором на суму 262 683,28 грн та акт звірки. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення та роздруківки з сайту «Укрпошта» щодо відправлення №507 було вручено 29.12.2021, однак відповіді не надано.

Несплата відповідачем поставленого товару за Договором стала підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача 78 797,44 грн основного боргу.

З огляду на умови пункту 1.5.2. договору відповідачу позивачем також нараховано штраф, розмір якого станом на жовтень 2023 року (на час подачі позову) становить 1 575,94 грн.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач на суму боргу нараховує 29 854, 66 грн інфляційних втрат та 6 166, 00 грн 3% річних за період з 01.04.2021 по 09.11.2023.

Внаслідок вказаного, Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» у даній справі просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа - Інтертрейд» 116 394, 04 грн.

Серед іншого, у позовній заяві позивач зазначив про те, що на даний час саме він (Філія «Макарівське лісове господарство» Держаного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ) є належним позивачем, так як згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.04.2023 № 3 Державне підприємство «Макарівське лісове господарство» (ідентифікаційний код юридичної особи 00992160) припинено як юридичну особи в результаті її реорганізації, правонаступником ДП «Макарівське лісове господарство» вказано Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», ідентифікаційний код юридичної особи 44768034.

Згідно з передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 09.01.2023 N 65 проведено безоплатну передачу активів та пасивів ДП «Макарівське лісове господарство» на баланс Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії - «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» (). Наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 09.01.2023 N 243, закріплено за філією «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» майно, права та обов?язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 09.01.2023 №65 (сторінка 20 передавального акту дебіторська заборгованість ТОВ «Альфа-Інтертрейд»).

На підтвердження вказаних обставин позивачем до позовної заяви додані належним чином засвідчені копії виписок з ЄДРПОУ, довіреності від 21.12.2022, передавального акту, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 09.01.2023 №65, наказу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 09.01.2023 №243, Положення про філію «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем договорів, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 4 статті 265 Господарського кодексу України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 статті 265 Господарського кодексу України).

Частинами 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктами 2.2.-2.4. Договору по факту готовності партії товару, продавець надає покупцеві повідомлення про готовність товарної партії та запрошення на відбір товару (до відвантажування).

Покупець протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання запрошення, при необхідності, проводить відбір товару. В разі, якщо відбір товару покупцем не проводиться, рахунок виставляється продавцем через три дні з моменту направлення покупцю запрошення.

Покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку/рахунків. При відвантаженні товару залізничним транспортом, Покупець додатково сплачує продавцю вартість послуг до перевезенню товару залізничним транспортом, вартість пакувальних реквізитів, карантинних та радіологічних сертифікатів.

Відповідно до пункту 2.5. Договору у випадку ненадходження коштів на рахунок продавця протягом 5 (п?яти) банківських днів після дня направлення продавцем рахунку (рахунків) для оплати, покупець втрачає право на придбання неоплаченої партії товару і продавець може реалізувати цю партію на свій розсуд, при цьому сума гарантійного внеску продавцем не повертається.

З матеріалів справи вбачається, що керуючись пунктом 5.2. Договору продавець на свій розсуд реалізував партію товару шляхом її поставки відповідачеві, оскільки товар було поставлено не на умовах попередньої оплати як то передбачено пунктом 2.2. Договору.

Разом із тим, наявними у матеріалах справи документами підтверджується прийняття відповідачем товару на суму 59 459, 40 грн відповідно до наявних в матеріалах справи товарно-транспортних накладних №КВГ741633 від 03.02.2021 на суму з ПДВ 19 819,8 грн, №КВІ 741641 від 04.02.2021 на суму з ПДВ 19 819.8 грн та №КВГ741650 від 05.02.2021 на суму з ПДВ 19 819,8 грн.

Водночас, матеріали справи не містять доказів прийняття товару покупцем за накладною №КВД402172 від 03.03.2021 на суму з ПДВ 19 338,04 грн. Накладна не містить підпису представника покупця (вантажоодержувача), що б свідчило про прийняття ним товару. Крім того, суд враховує, що вказаною накладною перевезення товару здійснювалось ФОП «Семененко О.М.», в той час коли на інших спірних накладних перевізником був безпосередньо вантажоодержувач (покупець).

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної оплати поставленого позивачем товару згідно накладних, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 59 459, 40 грн, що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати товару на суму 59 459, 40 грн.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з повної оплати поставленого позивачем товару за Договором, та факту наявності заборгованості у розмірі 59 459, 40 грн, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 59 459, 40 грн підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача штрафу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У силу ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій та іншими способами, передбаченими законом.

Поряд з тим, у відповідності до приписів ч.2 ст.193 Господарського кодексу України підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором є порушення зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.2 Договору за несвоєчасну або неповну оплату товару покупець несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 2 % від вартості неоплаченої продукції. Якщо затримка в оплаті триває більш ніж 5 (п?ять) банківських днів, продавець має право відмовитись від цього договору з обов?язковим письмовим повідомленням покупця, що не звільняє останнього від сплати штрафу.

У зв`язку з тим що відповідачем не виконано основне зобов`язання зі сплати вартості поставленого товару на суму 59 459, 40 грн, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 1 189, 20 грн з розрахунку 59 459, 40 грн*0,02.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи суму стягнення з відповідача основного боргу, суд в межах визначеного позивачем періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснив власний розрахунок і дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає 23 183,79 грн інфляційних втрат нарахованих на суму боргу 59 459, 40 грн за період з 01.04.2021 до 09.11.2023 та 4 657, 38 грн 3% річних нарахованих на суму боргу 59 459, 40 грн за період з 01.04.2021 до 09.11.2023.

За наведених підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Що стосується розподілу судових витрат.

У позовній заяві міститься попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат за яким позивач зазначає, що у зв`язку з розглядом даної справи останній очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.

Прохальна частина позовної заяви містить вимогу про розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача здійснює адвокат Адвокатського бюро «Кока Енд Партнерс» В.А. Кока на підставі Договору №40 від 22 серпня 2023 року про надання правової (правничої) допомоги, укладеного між Бюро та позивачем.

Відповідно до пункту 4.1. Договору орієнтовна вартість правової (правничої) допомоги по Договору складає 16 000, 00 грн без ПДВ в місяць. Транспортні та канцелярські витрати оплачуються додатково, відповідно до наданих первинних документів. Вартість правової (правничої допомоги, що надається Бюро Клієнту, погоджується Сторонами додатково в письмовому порядку шляхом підписання сторонами додаткових угод до Договору. Правову (правничу) допомогу Клієнт оплачує Бюро в національній валюті України - гривнях протягом трьох банківських днів з дати підписання сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг), що складаються у відповідності до пункту 4.3. Договору.

За результатами надання правової (правничої) допомоги Бюро складає акт виконаних робіт (наданих послуг), в якому зазначається перелік наданої правової (правничої) допомоги та її вартість, та подає на підпис клієнту, Клієнт зобов`язаний протягом трьох банківських днів розглянути його та підписати, або надати до нього мотивовану відмову. У разі неповернення акту з підписання та ненадання мотивованої відмови Бюро, акт вважається підписаним і погодженим Клієнтом та підлягає оплаті у визначеному пунктом 4.1. Договору порядку.

Згідно частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Однак, позивач не подав до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.

Зокрема, у відповідності до умов укладеного договору про надання правничої допомоги позивачем не представлено суду ні додаткової угоди про погодження вартості 7 000, 00 правничої допомоги за розгляд даної справи, а також не надано доказів прийняття адвокатських послуг, як то передбачено пунктом 4.3. Договору.

Враховуючи вказівку у договорі про загальну ціну договору - 16 000, 00 грн суд позбавлений можливості встановити вартість правової допомоги адвоката за розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Відтак, суд покладає витрати позивача на професійну правничу допомогу на позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Інтертрейд» (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 34-Б, ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, місто Київ, вул.Руставелі Шота, будинок 9А, ) в особі філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (08001, Київська обл., Бучанський р-н, селище міського типу Макарів, вул. Ярослава Мудрого, будинок 17/1, ) 59 459 (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень) 40 коп основного боргу, 1 189 (одна тисяча сто вісімдесят дев`ять гривень) 20 коп штрафу, 23 183 (двадцять три тисячі сто вісімдесят три гривні) 79 коп інфляційних втрат, 4 657 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят сім гривень) 38 коп 3% річних та 2 040 (дві тисячі сорок гривень) 54 коп судового збору.

Витрати Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн покласти на позивача.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.02.2024

Суддя Ігор Курдельчук