ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2024 р. Справа№ 910/11369/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: Панов Д.І.

від відповідача: Остапенко С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат

за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 (повне рішення складено 12.10.2023)

Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2023

та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.11.2023

у справі №910/11369/23 (суддя Котков О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення грошових коштів

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №910/11369/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ідентифікаційний код 00100227, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (ідентифікаційний код 23269555, адреса: 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15) грошові кошти: основного боргу - 551 589 332,87 грн (п`ятсот п`ятдесят один мільйон п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч триста тридцять дві гривні 87 копійок), 3% річних - 1 769 546,70 грн. (один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок шість гривень 70 копійок), інфляційних нарахувань - 3 644 467,18 грн (три мільйони шістсот сорок чотири тисячі чотириста шістдесят сім гривень 18 копійок) та судовий збір - 939 400,00 грн (дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч чотириста гривень).

Не погодившись з прийнятим рішення, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало апеляційну скаргу, в якій проило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №910/11369/23 та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову АТ "ДТЕК Західенерго" у задоволенні позовних вимог; судові витрати покласти на АТ "ДТЕК Західенерго".

Додатковим рішення Господарського суду м. Києва від 16.11.2023 у справі №910/11369/23 у задоволенні клопотання б/н від 29.09.2023 "Про стягнення витрат на професійну правничу допомогу" Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" у справі № 910/11369/23 - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, АТ "ДТЕК Західенерго" подало апеляційну скаргу, у якій просило суд відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "ДТЕК Західенерго". Скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2023 у справі №910/11369/23 та ухвалити нове додаткове рішення, яким задовольнити клопотання АТ "ДТЕК Західенерго" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.11.2023 у задоволенні клопотання № 02-4-1/891 від 28.09.2023 "Про відстрочення виконання рішення" Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у справі № 910/11369/23 - відмовлено.

Не погодившись із винесеною ухвалою суду, ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало апеляційну скаргу, у якій просило суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.11.2023 у справі №910/11369/23 про відмову у відстроченні виконання рішення та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення клопотання та відстрочення виконання рішення у даній справі на 1 (один) рік. Судові витрати покласти на АТ "ДТЕК Західенерго".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №910/11369/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №910/11369/23 залишено без змін. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2023 у справі №910/11369/23 залишено без задоволення, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2023 у справі №910/11369/23 залишено без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.11.2023 у справі №910/11369/23 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.11.2023 у справі №910/11369/23 залишено без змін.

19.12.2023 на адресу суду (через електронний суд) від позивача - Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення. У даній заяві позивач просив суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат у справі, а саме розподілити судові витрати у справі №910/11369/23 у виді витрат на професійну правничу допомогу за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції шляхом ухвалення додаткового рішення у справі та стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" 125 000, 00 грн (сто двадцять п`ять тисяч гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

В додатках до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач надав наступні документи:

- довіреність на ім`я Панова Д.І_29-ЗЕ/23;

- свідоцтво KC N7280/10;

- акт наданих послуг N377 від 15.12.23;

- додаткова угода від 28.12.2022 до Договору;

- додаткова угода N01-07/2023 до Договору;

- угода N1 до Додаткової угоди 01.07.2023;

- договір від 01.07.2019;

- квитанція про надсилання стороні Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 00100227.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 11.01.2024 заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/11369/23 про розподіл судових витрат призначити до розгляду на 17.01.2024. Надано можливість відповідачу, у строк до 16.01.2024 надати суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у даній справі.

У зв`язку з перебуванням 17.01.2024 судді Буравльова С.І. у відпустці, який входить до складу колегії суддів, судове засідання призначене на 17.01.2024 о 09-40 не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 18.01.2024 розгляд клопотання призначено на 29.01.2024.

Відповідач у запереченнях проти клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначав, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу 125 000,00 грн, явно суперечить наведеним критеріям пропорційності, співмірності і розумності розміру витрат, з огляду на конкретні обставини даної справи, а відтак не підлягає стягненню. Разом з тим відповідач зазначав, що у разі, якщо суд дійде висновку про певну обґрунтованість клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі на стадії апеляційного перегляду, зважаючи на недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України, виходячи з принципу пропорційності, ураховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціни позову; складності справи; значення розгляду справи для сторін, часу, необхідного для вчинення тих чи інших дій, керуючись ч. 5 ст. 126 ГПК України, просить суд про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до обґрунтованої складністю, необхідним витраченим часом на вчинення відповідних дій адвокатом суми 5 000,00 грн.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.01.2024 були присутні представники позивача та відповідача, учасники справи надали усні пояснення по суті поданого клопотання.

Розглянувши клопотання позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів установила наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Звертаючись із заявою про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат, позивач посилається на те, що ним були понесені витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції, які, на його думку, підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України установлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Убачається, що позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правову допомогу у Північному апеляційному господарському суді у розмірі 125 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивач надав суду:

- довіреність №29-ЗЕ/23 від 21.07.2023, дана довіреність булла дійсна до 31.12.2023;

- свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльності серія КС №7280/10;

- акт наданих послуг від 15.12.2023 №377;

- додаткова угода від 28.12.2022;

- угода №1 до додаткової угоди №01-07/2023 від 25.10.2023;

- договір про надання правової допомоги від 01.07.2019.

З акту №377 наданих послуг убачається, що АО (адвокат Панов Д.І. ) надало наступні послуги:

- аналіз чинного законодавства з питань, що регулюються спірні відносини - 4 год - 20 000,00 год;

- аналіз поточної практики ВС з висновками щодо судової перспективи справи у суді апеляційної інстанції - 5 год - 25 000,00 грн;

- аналіз поточної практики ВС з питань відстрочення виконання рішення суду - 4 год - 20 000,00 грн;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду м. Києва від 28.09.2023 - 6 год - 30 000,00 грн;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду м. Києва від 16.11.2023 - 4 год - 20 000,00 грн;

- ознайомлення з матеріалами справи №910/11369/23 - 2 год - 10 000,00 грн. Загальний розмір винагороди виконавця, згідно із даним актом становить 125 000,00 грн.

З матеріалів справи убачається, що представник позивача Панов Д.І. у судовому засідання надав довіреність від 29.12.2023, дана довіреність дійсна до 31.12.2024.

Згідно Договору про надання правової допомоги від 01.07.2019, укладеного між позивачем та АО «Перший радник», сторони погодили, що зміст, обсяг і вартість послуг, що надаються, установлюються сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного договору. Клієнт надає виконавцю право, а виконавець приймає на себе обов`язки здійснювати всі дії від імені клієнта, зокрема в господарському процесі. Також сторони погодили, що вартість послуг, розмір витрат виконавця та порядок розрахунків погоджується сторонами в додаткових угодах, що є невід`ємною частиною даного Договору. Даний договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2019, але у будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатковою угодою від 28.12.2022 до Договору про надання правової допомоги від 01.07.2019 сторони зокрема продовжили строк дії Договору до 31.12.2023.

Угодою №1 від 25.10.2023 сторони виклали додаткову угоду від 20.07.2023 у новій редакції.

У акті наданих послуг від 15.12.2023 сторони зазначили, що додатковою угодою №01-07/2023 до Договору від 01.07.2019 передбачено, що вартість послуг за участь одного адвоката у судовому засіданні - 10 000,00 грн, за інші вчинені юридичні дії вартість послуг становить 5 000,00 грн за одну годину.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява №19336/04, п. 269).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.05.2018 у справі №910/8443/17 та у практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі установленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 № 922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).

Водночас суд вважає з урахуванням позиції викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 липня 2022 року у справі 910/7765/20 вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі та ураховуючи складність відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Додатково судом ураховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, згідно якого стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Крім того колегією суддів береться до уваги те, що витрати наразі стягуються за перегляд рішення суду першої інстанції у суді апеляційної інстанції. Отже, при складанні процесуальних документів представнику позивача не знадобилось вивчення обставини справи, оскільки відповідно до норм ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у постанові ВС Великої Палати від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, зазначено, що в судовому рішенні суд повинен конкретно зазначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Водночас, приймаючи до уваги співмірність заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатів не є співмірним із складністю даної справи.

Стосовно виконання адвокатом робіт, а саме аналізу чинного законодавства з питань, що регулюють спірні відносини, то колегія суддів зазначає, що на стадії апеляційного перегляду не є обґрунтованим даний вид наданих послуг, оскільки даний аналіз можливий на стадії розгляду у суді першої інстанції, крім того аналіз чинного законодавства з питань, що регулюють дані відносини, позивачем було здійснено у суді першої інстанції, що убачаться із акту наданих послуг від 28.09.23 (т. 1, а.с. 203), заявлені роботи з ознайомленням із матеріалами справи у розмірі 10 000,00 грн на переконання суду апеляційної інстанції є необґрунтовано завищені, оскільки матеріали даної господарської справи містять 2 томи, один з яких був створений у суді першої інстанції, з якими Панов Д.І. знайомився у суді першої інстанції, другий том складається із апеляційних скарг та відзивів на них, більшість документів із яких було надіслано на адресу позивача. Стосовно підготовки відзиву на апеляційну відповідача на рішення суду першої інстанції та витраченого на нього часу адвокатом позивача, колегія суддів зазначає, що зміст відзиву частково дублює відповідь на відзив відповідача у суді першої інстанції (т. 1, а.с. 108).

Суд вважає правомірним нарахування витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 60 000,00 грн, з урахуванням наданих адвокатом послуг. Крім того колегією суддів ураховано те, що у суді апеляційної інстанції переглядається справа за наявними у справі доказами, які вже були надані сторонами у суді першої інстанції.

Отже, оскільки Верховний Суд акцентує увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін та з огляду на заперечення позивача щодо розміру понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго", з покладенням на відповідача обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №910/11369/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ідентифікаційний код 00100227, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (ідентифікаційний код 23269555, адреса: 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 60 000,00 грн.

В іншій частині заяви Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" відмовити.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду м. Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є невід`ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 13.02.2024.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов