ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5611/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., за участю секретаря судового засідання Ващенко О.В., розглянувши матеріали справи №916/5611/23:

Позивач: Благодійна організація "Благодійний фонд "Лапка Дзиги" (79005, м. Львів, пр. Свободи, буд. 1/3, кв. 19А; код - 44831336)

Відповідач: Фізична особа-підприємець Матякіна Олеся Олександрівна ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )

про стягнення 992 000,00 грн.

з підстав неналежного виконання договору поставки

В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Суд дослідив матеріали справи та вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

СУТЬ СПОРУ: 22.12.2023 року Благодійна організація "Благодійний фонд "Лапка Дзиги" (далі - Позивач) звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Матякіної Олесі Олександрівни (далі - Відповідач) про стягнення 992000,00 грн. суми попередньої оплати за непоставлений товар.

25.12.2023 року, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст. 247 - 252 ГПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в змішаній формі та встановив Відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України в строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, а саме - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Сторони вчасно отримали ухвалу суду від 25.12.2023 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документу (а.с. 42, 43).

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку із ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В С Т А Н О В И В :

За ствердженнями позивача, між БО "Благодійний фонд "Лапка Дзиги", як покупцем, і ФОП Матякіною О.О., як постачальником, досягнуто домовленості про постачання квадрокоптерів, а саме: DJІ Mavic 3T (5 штук) та DJІ Mavic 3FMC (3 штуки) загальною вартістю 1 233 890,00 грн. для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання цієї домовленості ФОП Матякіна О.О. виставила БО "Благодійний фонд "Лапка Дзиги" до оплати рахунок № 1342 від 10.08.2023 на загальну суму 1 233 890,00 грн., зазначивши у ньому наступну інформацію: 1) найменування товару - DJІ Mavic 3T у кількості 5 штук, 198400,00 грн. за 1 одиницю, загальна сума - 992 000,00 грн.; 2) найменування товару - DJІ Mavic 3FMC у кількості 3 штук, 80630,00 грн. за 1 одиницю, загальна сума - 241890,00 грн.

За вказаним рахунком № 1342 БО "Благодійний фонд "Лапка Дзиги" 14.08.2023 року перерахувало ФОП Матякіній О.О. грошові кошти в сумі 1 233 890,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 137 від 14.08.2023 року, в призначенні платежу якої вказано: "оплата зг рах 1342 від 10.08.2023".

15.09.2023 фізична особа-підприємець Матякіна Олеся Олександрівна поставила Благодійній організації "Благодійний фонд "Лапка Дзиги" частину товару - квадрокоптери DJІ Mavic 3FMC у кількості 3-х штук на загальну суму 241890,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 233 від 15.09.2023 року.

З урахуванням суми передоплати за товар у розмірі 1 233 890,00 грн., недопоставленими залишилися квадрокоптери DJІ Mavic 3T у кількості 5 штук на загальну суму 992 000,00 грн.

Так, з огляду на нездійснення поставки обумовленого сторонами товару у повному обсязі, зокрема недопоставки квадрокоптерів DJІ Mavic 3T у кількості 5 штук на загальну суму 992 000,00 грн., Благодійна організація "Благодійний фонд "Лапка Дзиги" звернулася до ФОП Матякіної О.О. із листом-вимогою від 20.11.2023 року, в якому вимагала здійснити поставку вказаного товару у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, а саме до 27.11.2023 року включно. При цьому позивач зазначив, що разі невиконання цієї вимоги остання залишає за собою право скористатися іншими способами захисту цивільного права та інтересу. Направлення вказаного листа-вимоги від 20.11.2023 р. підтверджується описом вкладення до цінного листа від 20.11.2023 р., накладною № 631 від 20.11.2023 р. та чеком № 593294 від 20.11.2023 р., копії яких наявні в матеріалах справи.

В подальшому ж, як вбачається із матеріалів справи, з огляду на невиконання фізичною особою-підприємцем Матякіною Олесею Олександрівною вимоги від 20.11.2023 р. про виконання обов`язку з поставки товару - квадрокоптерів DJІ Mavic 3T у кількості 5 штук на загальну суму 992 000,00 грн., Благодійна організація "Благодійний фонд "Лапка Дзиги" звернулася до ФОП Матякіної О.О. із листом-вимогою від 13.12.2023 року, в якому вже вимагала повернення протягом 3 банківських днів з моменту отримання даної вимоги сплаченої грошової суми за непоставлені товари у розмірі 992 000,00 грн. Також благодійна організація наголосила, що у випадку невиконання вказаної вимоги остання залишає за собою право звернутися до суду за захистом своїх прав. Направлення вказаного листа-вимоги від 13.12.2023 р. підтверджується описом вкладення до цінного листа від 13.12.2023 р., накладною № 149 від 13.12.2023 р. та чеком № 593781 від 13.12.2023 р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Разом з тим, вказаний лист-вимогу від 13.12.2023 р. Благодійною організацією "Благодійний фонд "Лапка Дзиги" було направлено ще й на електронну пошту відповідача: , яка є офіційною електронною поштою фізичної особи-підприємця Матякіної Олесі Олександрівни, що вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідь № 399726 від 09.01.2024 р.).

Позов ґрунтується на тому, що Відповідач не виконав свої зобов`язання з поставки обумовленого сторонами товару, а саме у повному обсязі не поставив Позивачу попередньо оплачений товар - квадрокоптери DJІ Mavic 3T у кількості 5 штук та не повернув суму сплачених позивачем за них коштів у розмірі 992 000,00 грн., внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 992 000,00 грн.

За змістом частини 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

За приписами ст. 206 Цивільного кодексу України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Відповідно до частини другої статті 631 Цивільного кодексу України договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.

Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини другої статті 638 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В силу частини першої та другої статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена (ч. 3 ст. 641 Цивільного кодексу України).

Згідно положень ст. 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

У відповідності до частини першої, п`ятої, шостої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Стаття 712 Цивільного кодексу України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір поставки у спрощеному порядку, в результаті чого виникли правовідносини щодо поставки товару, у яких відповідач - фізична особа-підприємець Матякіна Олеся Олександрівна, надавши позивачеві рахунок-фактуру № 1342 від 10.08.2023 року на суму 1233890,00 грн. та поставивши частину товару на суму 241890,00 грн. згідно видаткової накладної № 233 від 15.09.2023 року, виступив у якості продавця, а позивач - Благодійна організація "Благодійний фонд "Лапка Дзиги", оплативши зазначений рахунок-фактуру відповідно до платіжної інструкції № 137 від 14.08.2023 року на суму 1233890,00 грн. та прийнявши згідно видаткової накладної № 233 від 15.09.2023 року частину товару, виступив у ролі покупця, вчинивши конклюдентну дію з оплати запропонованого відповідачем товару.

Відповідно до частини першої статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з частиною першою статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, за висновками суду, документом, який підтверджує факт виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару позивачеві, є видаткова накладна, яка має бути сторонами належним чином оформлена та підписана.

Тобто, саме цей документ є первинним бухгалтерським документом, який засвідчує здійснення господарської операції і містить інформацію про вартість переданого товару.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.Проте, відповідачем поставка товару в повному обсязі здійснена не була, а саме на суму здійсненої позивачем попередньої оплати у розмірі 1233890,00 грн., оскільки фізичною особою-підприємцем Матякіною Олесею Олександрівною було поставлено лише частину товару на суму 241890,00 грн., про що свідчить видаткова накладна № 233 від 15.09.2023 року. Так, доказів поставки іншої частини товару на суму 992000,00 грн., визначеної у рахунку-фактурі № 1342 від 10.08.2023 року, а саме квадрокоптерів DJІ Mavic 3T у кількості 5 штук, матеріали даної господарської справи не містять.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, за результатами аналізу наявних у справі доказів судом визначено правову природу заявленої до стягнення суми коштів у розмірі 992000,00 грн. як попередня оплата, тобто кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань.

Постановою Верховного Суду від 08.02.2019 року у справі № 909/524/18 зазначено, що правова природа зазначених коштів внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором - не змінюється і залишається такою доти, поки сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми.

При цьому, припис частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням.

В свою чергу суд зазначає, що волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, суперечити положенням частини другої статті 124 Конституції України та позиції Конституційного Суду України в рішенні від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), згідно з якою вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Як свідчать матеріали справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями.

20.11.2023 позивач звернувся до відповідача з письмовим листом-вимогою про виконання умов постачання, копія якої та докази її надсилання, подані позивачем до позовної заяви та дослідженні судом.

13.12.2023 позивач повторно звернувся до відповідач з письмовою вимогою про повернення грошових коштів у сумі 992000,00 грн., копія якої та докази її надсилання, подані позивачем до позовної заяви та дослідженні судом.

Відтак, спочатку позивач звернувся до відповідача із вимогою про виконання обов`язку з поставки товару, а після вже про повернення коштів.

Доказів задоволення відповідачем зазначених вимог та повернення грошових коштів (попередньої оплати) позивачу, як і належних та допустимих доказів здійснення поставки товару на суму 992000,00 грн., оформлених у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", суду не надано.

При цьому, відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньо сплачені останнім. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії", "Пономарьов проти України", "Агрокомплекс проти України").

З огляду на вищевикладене, в силу чинного законодавства позивач наділений правом вимагати повернення коштів попередньої оплати та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, відповідач доказів, які б підтверджували поставку товару чи повернення попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 992000,00 грн. не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 992000,00 грн. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 14880,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Матякіної Олесі Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Благодійної організації "Благодійний фонд "Лапка Дзиги" (79005, м. Львів, пр. Свободи, буд. 1/3, кв. 19А; код ЄДРПОУ - 44831336): 992 000 гривень 00 коп. грошових коштів за непоставлений товар та 14 880 гривень 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.253-259 ГПК України

Суддя О.А. Демешин

09 лютого 2024 р.