ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року Справа № 918/851/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.,

суддя Василишин А.Р.

суддя Бучинська Г.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм групп нафта"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2023 р.

постановлене у м. Рівне, повний текст складено 29.09.2023 р.

у справі № 918/851/23 (суддя Романюк Р.В.)

за позовом Фермерського господарства "Продовольча компанія "Агродар"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм групп нафта"

про стягнення 207117,67 грн. заборгованості з урахуванням відсотків річних та інфляції

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 26.09.2023 р. Господарський суд Рівненської області частково задоволив позов у справі № 918/851/23. Згідно з рішенням підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм групп нафта" на користь Фермерського господарства "Продовольча компанія "Агродар" 156550,00 грн. заборгованості, 2135,94 грн. 3% річних, 3774,47 грн. інфляційних втрат та 3106,77 грн. витрат по сплаті судового збору. В стягненні 4796,75 грн. 3 % річних та 39960,51 грн. інфляційних втрат відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Прайм групп нафта" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене із порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до порушення прав та законних інтересів відповідача, а як наслідок - ухвалення необґрунтованого судового рішення.

Зазначає, що ухваливши рішення по суті спору, суд не врахував, що за умовами договору № 355 від 16.02.2022 р. строк поставки паливно-мастильних матеріалів (ПММ) не встановлений, саме тому висновок про порушення строку поставки ПММ є неправильним. При цьому у п. 8.1. договору визначено, що договір діє до 31.12.2024 р., а в частині зобов`язань - до повного виконання. Скаржник стверджує, що відповідно до таких умов строк виконання зобов`язань відповідачем не порушено. Станом на момент звернення позивача до суду, зобов`язання з боку відповідача виконані частково (частково поставлено ПММ та частково повернуті кошти). Причиною невиконання зобов`язань відповідачем станом на вересень 2023 року є настання форс мажорної обставини, докази про що були надані суду із поясненнями по суті спору.

Зауважує, що 3% річні та інфляційні втрати за порушення умов договору застосовані необгрунтовано.

Просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2023 р. у справі № 918/851/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, тоді як був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції в письмовому проваджені без повідомлення сторін, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа /а.с. 201 зв, у т.1/.

Відповідно до ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і сторони не подавали клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, розгляд апеляційної скарги відбувся в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами згідно з ч.13 ст.8 ГПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

16.02.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Прайм групп нафта" як постачальник та Фермерське господарство "Продовольча компанія "Агродар" як покупець уклали договір № 355 поставки нафтопродуктів /а.с. 12-14 у т.1/.

Відповідно до п. 1.1.- п. 1.2. договору постачальник/відповідач зобов`язується в обумовлений в цьому договорі строк поставити та передати у власність покупцеві/позивачу дизельне паливо у кількості, визначеній за домовленістю сторін. Покупець/позивач зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його згідно з видатковими накладними та на підставі виставленого рахунку - фактури, у термін, обговорений у даному договорі.

Згідно з п. 2.1. п. 2.3. договору ціна товару зазначається в видаткових накладних на кожну партію товару окремо і зміни після узгодження сторонами не підлягає. Загальна вартість товару за цим договором становить суму вартостей товару за усіма розрахунковими накладними до цього договору. Розрахунок за товар здійснюється покупцем, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника на умовах 100 % оплати вартості товару в день поставки товару, відповідно виставленому постачальником рахунку.

Пунктом 3.1. та п. 3.2. договору сторони передбачили, що поставка товару здійснюється на умовах Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" в редакції 2010 року - СРТ - термінал покупця (- EXW - нафтобаза постачальника). Приймання - передача товару оформлюється шляхом підписання сторонами видаткової накладної та товарно - транспортної накладної після перевірки покупцем відповідності параметрів поставленого товару вимогам, зазначеним у ВН, ТТН та/або рахунку - фактурі. Товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем з дати підписання покупцем видаткової або товарно - транспортної накладної на товар.

Відповідно до п. 6.1. та п. 6.2. договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань по даному договору винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України. У випадку невідповідності товару вимогам до якості товару протягом гарантійного строку постачальник зобов`язується замінити такий товар на аналогічний належної якості або на такий, що відповідає умовам договору, товарно - транспортним або видатковим накладним, оплаченому рахунку - фактурі, в строк не пізніше ніж через 10 (десять) календарних днів з дати пред`явлення претензії покупцем або в цей же строк повернути отриману оплату за такий товар.

Відповідно до п. 7.3. договору сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, повинна протягом 5-ти (п`яти) робочих днів письмово сповістити іншу сторону про настання і/або припинення обставин, що перешкоджають виконанню зобов`язань. Порушення зазначеного в даному пункті терміну позбавляє права сторону посилатися на форс-мажорні обставини.

Згідно з п. 8.1. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2024 р., але в будь - якому випадку в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками.

ТОВ "Прайм групп нафта" виставило рахунки на оплату за дизельне паливо євро сорт Е клас К5 (ДТ-Е-К5) № 1993 від 16.02.2022 р. на суму 310000,00 грн та № 358 від 23.02.2022 р. на суму 31550,00 грн. /а.с. 15-16 у т.1/.

Позивач сплатив відповідачу за дизельне паливо загальну суму 341550,00 грн. відповідно до платіжних інструкцій № 1078 від 17.02.2022 р. на суму 310000,00 грн та № 1092 від 23.02.2022 р. на суму 31550,00 грн /а.с. 17-18 у т.1/.

Відповідач поставив позивачу дизельне паливо на суму 155000,00 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін видатковою накладною № 1993 від 21.02.2022 р. на суму 155000,00 грн та товарно - транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 16710 від 21.01.2022 р. /а.с. 19-20 у т.1/.

Відповідач ТОВ "Прайм групп нафта" 25.08.2022 р. повернув позивачу ФГ "ПК "Агродар" кошти у сумі 30000,00 грн із призначенням платежу повернення помилково зарахованих коштів у т. ч. ПДВ 20 % = 5 000,00 грн. /а.с. 21 у т.1/.

Доказів поставки позивачу нафтопродуктів відповідачем на загальну суму 156550,00 грн суду не подано, і сторони таку обставину не заперечують. За результатами звірки розрахунків між сторонами підписано акт вивірки за період 1 півріччя 2023 року за договором поставки № 355 від 16.02.2022 р., у якому зафіксовано наявність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм групп нафта" на користь ФГ ПК «Агродар» в сумі 156550,00 грн. /а.с. 34 у т.1/.

Отже, на умовах договору № 355 від 16.02.2022 р. між сторонами відбулись правовідносини з поставки, які врегульовані нормами глави 54 ЦК України та главою 30 ГК України. Господарський договір згідно зі ст.174 ГК України є однією із підстав виникнення господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст.1-4, 181 ГК України до господарських відносин застосовуються правила Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Статтею 175 ГК України визначено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 265 ГК України, ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.6 ст. 265 ГК України та ч.2 ст. 712 ЦК України до відносин поставки до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

06.02.2023 р. позивач направив відповідачу претензію, у якій вимагав повернути залишок суми коштів попередньої оплати в розмірі 156550,00 грн. за непоставлений товар /а.с. 22-24 у т.1/. Відповідач отримав таку претензію 17.02.2023 р., що підтверджується трекінгом поштового відправлення /а.с. 27 у т.1/.

23.06.2023 р. позивач повторно направив відповідачу претензію, у якій вимагав повернути залишок суми коштів попередньої оплати в розмірі 156550,00 грн. за непоставлений товар /а.с. 28-30 у т.1/. Відповідач отримав таку претензію 30.06.2023 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення /а.с. 33 у т.1/.

На претензіі відповідач не відреагував, поставку не виконав і кошти не повернув.

Оскільки відповідач поставку не виконав і суму заборгованості за непоставлений товар не повернув, Фермерське господарство "Продовольча компанія "Агродар" звернулося з відповідним позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм групп нафта" 156550,00 грн. боргу. Одночасно позивач заявив до стягнення з відповідача 6932,69 грн. 3% річних та 43634,98 грн. інфляційних втрат, обрахованих за період 18.02.2022 р. по 11.08.2023 р. прострочення грошового зобов`язання з повернення коштів /а.с. 1-8 у т.1/.

Відповідно до рішення від 26.09.2023 р. Господарський суд Рівненської області частково задоволив позов у справі № 918/851/23, відмовивши у стягненні 4796,75 грн. 3 % річних та 39960,51 грн. інфляційних втрат, які безпідставно обраховані з 18.02.2022 р. по 27.02.2023 р. Суд першої інстанції зазначив, що грошове зобов`язання щодо повернення попередньої оплати виникає відповідно до норм ст. 530 ЦК України, тобто = протягом семи днів з моменту отримання вимоги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з урахуванням такого.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем у відповідності до виставлених відповідачем рахунків на оплату перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 341550,00 грн., як це передбачено умовами п.2.3 договору. Так, відповідно до п. 2.3 договору розрахунок за товар здійснюється покупцем, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника на умовах 100 % оплати вартості товару в день поставки товару, відповідно виставленому постачальником рахунку. Отже, відповідно до умов п.2.3 і п.3.1 договору виставлення постачальником рахунку на оплату певної кількості пального є підтвердженням постачальника на поставку, і оплата 100 % оплати вартості товару та поставка на умовах - СРТ - термінал Покупця (- EXW - нафтобаза постачальника) за "ІНКОТЕРМС" в редакції 2010 року мали відбутись в один день.

Сторони не заперечують невиконання поставки, і відповідач у відзиві на позовну заяву пояснив, що поставка не відбулась внаслідок форс-мажорних обставин. Разом з тим, такі пояснення не звільняють відповідача/постачальника від відповідальності, оскільки відповідно до п. 7.3. договору постачальник протягом 5-ти (п`яти) робочих днів письмово не сповістив іншу сторону про настання і/або припинення обставин, які перешкоджають виконанню зобов`язань. Порушення зазначеного в даному пункті терміну позбавляє права сторону посилатися на форс-мажорні обставини.

Натомість позивач/покупець має право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми відповідно до норм ч.1 ст.670 ЦК України, про що заявив постачальнику шляхом пред`явлення претензіі з вимогою про повернення коштів.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач/постачальник 17.02.2023 р. отримав претензію з вимогою про повернення коштів 156550,00 грн., що підтверджується трекінгом поштового відправлення /а.с. 22-24, 27 у т.1/. Отже, грошове зобов`язання з повернення коштів в сумі 156550,00 грн. виникло у відповідача через 7 днів з дати отримання претензії. Тому таким днем з урахуванням вихідних днів є 27.02.2023 р.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм групп нафта" 156550,00 грн. заборгованості.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки несвоєчасне виконання грошового зобов`язання має місце, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, про стягнення 2135,94 грн. 3 % річних, обрахованих за період прострочення з 27.02.2023 р. по 11.08.2023 р., та 3774,47 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції за період прострочення грошового зобов`язання з березня 2023 року по липень 2023 року. Розрахунки проведені судом першої інстанції перевірені колегією суддів і визначені як обґрунтовані і арифметично правильні.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не встановив підстав для скасування чи зміни рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2023 р. у справі № 918/851/23. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм групп нафта" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 26.09.2023 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 918/851/23 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.