ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2024 р. Справа№ 50/790-43/173

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Полякова Б.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:

від ліквідатора ЗАТ «Планета-Буд», арбітражного керуючого Гусара І.О.: Леонов К.Ю. - за ордером серія АІ № 1539697 від 31.01.2024;

від ПАТ «Український комунальний банк»: Лобань Д.М. - за довіреністю № 52 від 01.01.2024.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173 (суддя Мандичев Д.В., повний текст рішення складено та підписано - 11.10.2023)

за заявою Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк»

до 1) Закритого акціонерного товариства «Планета-Буд» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванті-Бріз»

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінтайм»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: Товарна біржа «Київська Універсальна»

про визнання недійсними результатів аукціону

в межах справи № 50/790-43/173

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Уліс Сістемс»

до Закритого акціонерного товариства «Планета-буд»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Український комунальний банк» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою до про визнання недійсними результатів відкритих торгів, відповідно до якої просив суд:

- визнати недійсними результати другого повторного аукціону про продаж нерухомого майна банкрута ЗАТ «Планета-Буд» щодо Лоту № 1 (квартири, розташовані за адресами: вул. Миколи Закревського, 5, кв. 137, м. Київ; вул. Анни Ахматової, 8, кв. 295, м. Київ; вул. Ревуцького, 17, кв. 71, м. Київ; вул. Лайоша Гавро, 9-Є, кв. 75, м. Київ; пр. Миколи Бажана, 7-А, кв. 200, м. Київ; вул. Декабристів, 8, кв. 177, м. Київ; бул. Кольцова, 7, кв. 86, м. Київ; вул. Тростянецька, 6-Д, кв. 94, м. Київ; вул. Тростянецька, 6-Д, кв. 96, м. Київ), що відбувся 24.09.2019;

- визнати недійсними результати другого повторного аукціону про продаж рухомого майна банкрута ЗАТ «Планета-Буд» щодо Лоту № 2 (автомобілю, марка, модель. МІTSUBISHI LANCER, об`єм двигуна: 1.6 л., рік випуску: 2006, колір: сірий, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ), що відбувся 07.10.2019.

На обґрунтування позовних вимог Публічне акціонерне товариство «Український комунальний банк» зазначає, що ліквідатор та організатор аукціонів здійснили дії з продажу майна банкрута всупереч ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 50/790-43/173, якою заборонено відчужувати майно ЗАТ «Планета-Буд» за лотами № 1 та № 2.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173 (суддя Мандичев Д.В., повний текст рішення складено та підписано - 11.10.2023) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст.ст. 13, 15, 16, 650, 656 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст.ст. 42, 55 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та мотивоване тим, що подання у цій справі позову про визнання недійсними результатів аукціонів щодо двох лотів майна банкрута ЗАТ «Планета-Буд» не матиме наслідком ефективний захист прав позивача, що виступає заставним кредитором боржника.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Український комунальний банк» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи та порушенням норм процесуального права.

У апеляційній скарзі скаржник зазначає, що перехід права власності на нерухоме майно від боржника до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванті-Бріз» не відбувся, а отже позивачем обрано ефективний спосіб захисту.

Крім того, на думку Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк», у матеріалах справи відсутні докази надання згоди заставного кредитора та дозволу суду на продаж майна боржника.

Поміж іншого, скаржник вказує на те, що під час проведення аукціону не було знято обтяження на нерухоме майно, які були застосовані внаслідок іпотеки.

Також банк посилається на те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 у справі № 50/790-43/173, зокрема, визнано дії ліквідатора банкрута Гусара І.О. з продажу майна Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк», що є предметом забезпечення, незаконними.

До того ж, як зазначає скаржник, відсутність обтяження автомобіля у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не свідчить про ознаку добросовісності дій ТОВ «Агроінтайм».

При цьому, аукціон за лотом № 2, який відбувся 07.10.2019, проведено за відсутності оцінки вартості майна.

Разом з тим, продаж нерухомого майна одним лотом не сприяло отриманню найвищої ціни. Такі незаконні дії ліквідатора банкрута призвели до формування на аукціоні заниженої ціни з продажу нерухомого майна (лот № 1), що складала 9% від його ринкової вартості, а саме 1 595 874,56 грн, в той час ринкова вартість такого майна складала 17 811 100,00 грн.

Крім того, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме ст.ст. 207, 209, 210, 238 ГПК України.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

22.01.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванті-Бріз» надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким останнє просить суд, відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» не надали, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2023 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Копитова О.С.; Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 у справі № 50/790-43/173 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 50/790-43/173 за заявою Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» до 1) Закритого акціонерного товариства «Планета-Буд» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гусара І.В.; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Аванті-Бріз»; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінтайм» про визнання недійсними результатів аукціону. Відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження; відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення без руху апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173.

04.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 50/790-43/173.

11.12.2023 від суддів Північного апеляційного господарського суду Доманської М.Л., Копитової О.С. та Пантелієнка В.О. надійшла заява про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 у справі № 50/790-43/173 задоволено заяву колегії суддів у складі головуючого судді Доманської М.Л., суддів: Копитової О.С. та Пантелієнка В.О. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі 50/790-43/173; відведено колегію суддів у складі головуючого судді Доманської М.Л., суддів: Копитової О.С. та Пантелієнка В.О. від розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173; матеріали справи № 50/790-43/173 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/963/23 від 13.12.2023 у зв`язку із задоволенням заяви колегії суддів у складі головуючого судді Доманської М.Л., суддів: Копитової О.С. та Пантелієнка В.О. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 50/790-43/173.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2023 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.

18.12.2023 від судді Північного апеляційного господарського суду Сотнікова С.В. надійшла заява про самовідвід у справі № 50/790-43/173.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 у справі № 50/790-43/173 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Сотнікова С.В. про самовідвід у справі № 50/790-43/173 задоволено; справу № 50/790-43/173 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень п.п. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4993/23 від 19.12.2023 у зв`язку із задоволенням заяви судді Північного апеляційного господарського суду Сотнікова С.В. про самовідвід у справі № 50/790-43/173, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 50/790-43/173.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 у справі № 50/790-43/173, зокрема, клопотання Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173; відкрито апеляційне провадження у справі № 50/790-43/173 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173; розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173 призначено на 31.01.2024.

Явка представників учасників справи

31.01.2024 у судове засідання з`явилися представники Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» та ліквідатора Закритого акціонерного товариства «Планета-Буд», арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича.

У судове засідання 31.01.2024 не з`явилися інші учасники справи, які повідомлялися про час, місце та дату судового засідання завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представників Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» та ліквідатора Закритого акціонерного товариства «Планета-Буд», арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича.

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 31.01.2024 представник Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

31.01.2024 у судовому засіданні представник ліквідатора Закритого акціонерного товариства «Планета-Буд», арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Закритому акціонерному товариству «Планета-Буд» на праві власності належало, зокрема, наступне нерухоме майно:

- за адресою м. Київ, вул. Миколи Закревського, буд.5 кв. 137 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Петріцькою А.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03.08.2007 за № 7222 та зареєстрованого КП КМБТІ та РПВ на ОНМ 04.09.2007 за реєстровим №1700 в реєстровій книзі д. 1009-255;

- за адресою м. Київ вул. Анни Ахматової, буд. 8 кв. 295 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Петріцькою А.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03.03.2007 за №1397 та зареєстрованого КП КМБТІ та РПВ на ОНМ 12.03.2007 за реєстровим №1023 в реєстровій книзі д.96-162;

- за адресою м. Київ вул. Декабристів, буд. 8, кв. 177 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Петріцькою А.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 07.12.2007 за № 11699 та зареєстрованого КП КМБТІ та РПВ на ОНМ 24.12.2007 за реєстровим №3086 в реєстровій книзі д. 1829-15;

- за адресою м. Київ, вул. Гавро Лайоша, буд. 9-Є, кв. 75 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Петріцькою А.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22.10.2007 за № 10159 та зареєстрованого КП КМБТІ та РПВ на ОНМ 01.11.2007 за реєстровим №658/30172 в реєстровій книзі д. 176-133;

- за адресою м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 17, кв. 71 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Петріцькою А.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.07.2007 за № 6186 та зареєстрованого КП КМБТІ та РПВ на ОНМ 05.09.2007 за реєстровим №457/33484 в реєстровій книзі д.80-57;

- за адресою м. Київ, вул. Тростянецька, буд. 6-д, кв. 94 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Петріцькою А.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22.01.2008 за №569 та зареєстрованого КП КМБТІ та РПВ на ОНМ 30.01.2008 за реєстровим №3608 в реєстровій книзі д.878-31;

- за адресою м. Київ, вул. Тростянецька, буд. 6-д, кв. 96 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Петріцькою А.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28.12.2007 за №12507 та зареєстрованого КП КМБТІ та РПВ на ОНМ 30.01.2008 за реєстровим №3608 в реєстровій книзі д.878-31;

- за адресою м. Київ, бул. Кольцова, буд. 7, кв. 86 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Петріцькою А.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 18.12.2007 за №12068 та зареєстрованого КП КМБТІ та РПВ на ОНМ 21.12.2007 за реєстровим №1897 в реєстровій книзі д. 1 132-35;

- за адресою м. Київ, пр-т Миколи Бажана, 7-а, кв.200 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Ярощук В.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23.05.2007 за № 703 та зареєстрованого КП КМБТІ та РПВ на ОНМ 20.12.2007 за реєстровим №3606 в реєстровій книзі д. 1250-202.

Вказане нерухоме майно є предметом іпотеки, що забезпечує вимоги ПАТ «Укркомунбанк» відповідно до умов договору іпотеки квартири від 17.01.2008 за реєстровим № 265, згідно з яким предметом іпотеки є житлова квартира, розташована за адресою: вул. Миколи Закревського, 5, кв. 137, м. Київ.; договору іпотеки квартир від 31.01.2008 за реєстровим № 427 згідно з яким предметом іпотеки є житлові квартири, розташовані за адресами: вул. Анни Ахматової, 8, кв. 295, м. Київ; вул. Ревуцького, 17, кв. 71, м. Київ; вул. Лайоша Гавро, 9-Є, кв. 75, м. Київ; пр. Миколи Бажана, 7-А, кв. 200, м. Київ; вул. Декабристів, 8, кв. 177, м. Київ; договору іпотеки квартир від 12.03.2008 за реєстровим № 1219 згідно з яким предметом іпотеки є житлові квартири, розташовані за адресами: бул. Кольцова, 7, кв. 86, м. Київ; вул. Тростянецька, 6-Д, кв. 94, м. Київ; вул. Тростянецька, 6-Д, кв. 96, м. Київ.

Також, у власності ЗАТ «Планета-Буд» перебуває автомобілі «MITSUBISHI LANCER», об`єм двигуна: 1.6 л., рік випуску: 2006, колір: сірий, комплектація: базова, державний номерний знак НОМЕР_1 , і «MITSUBISHI OUTLANDER», об`єм двигуна: 2.4 л., рік випуску: 2007, колір: сірий, комплектація: базова, державний номерний знак НОМЕР_3 перебувають у розпорядженні ліквідатора Гусара І.О. та є заставним майном ПАТ «УКРКОМУНБАНК».

05.05.2019 Комітет Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняв рішення № 368, яким погодив продаж заставного майна, що належить ЗАТ «Планета-Буд» одним лотом у складі цілісного майнового комплексу.

Листом від 07.05.2019 № 147/19-Л ПАТ «Укркомунбанк» повідомило ліквідатора Гусара І.О. про рішення щодо надання згоди на реалізацію заставного майна одним лотом у складі цілісного майнового комплексу за початковою вартістю, що становить сукупність визнаних вимог кредиторів - 335 920 310, 60 грн.

Згідно з протоколом засідання комітету кредиторів ЗАТ «Планета-Буд» від 06.06.2019, з ініціативи ліквідатора банкрута, прийняте рішення про продаж майна ЗАТ «Планета-Буд» трьома лотами: Лот № 1 у складі дев`яти житлових квартир у м. Києві, що перебувають в заставі ПАТ «Укркомунбанк», загальною початковою вартістю 17 811 100,00 грн; Лот № 2 у складі автомобіля MITSUBISHI LANCER 1.6, 2006 року випуску, який перебуває в заставі ПАТ «Укркомунбанк», початковою вартістю 166 670,00 грн; Лот № 3 у складі автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER 2.4., 2007 року випуску, який перебуває в заставі ПАТ «Укркомунбанк», початковою вартістю 276 870,00 грн.

11.06.2019 ліквідатор Гусар І.О. оприлюднив оголошення (ІНФОРМАЦІЯ_1) про проведення аукціону з продажу ЗАТ Планета-Буд, номер публікації 60212, дата/час проведення аукціону: 16.07.2019 16:00, місце проведення аукціону: м. Київ, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, буд.40, прим. 1001, оф.24, організатор аукціону: товарна біржа Київська Універсальна. Вид майна: основні засоби (нерухомість, незавершене будівництво, транспортні засоби, будівельні матеріали тощо), загальна вартість майна: 17977770,00 грн.

Разом із цим, аукціон не відбувся у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні.

24.06.2019 ліквідатором Гусар І.О. розміщене на офіційних вебсайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України (за відповідними посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3), номер публікації: 60550; тип публікації: оголошення про проведення аукціону з продажу майна; дата/час проведення аукціону: 26.07.2019 10:00; дата/час закінчення аукціону: 26.07.2019 12:00; кінцеві дата/час представлення заявок на участь у торгах: 01.07.2019 10:00; місце проведення аукціону: м. Київ, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, буд.40, прим. 1001, оф.24; організатор аукціону: Товарна Біржа «Київська Універсальна»; вид майна: Основні засоби (нерухомість, незавершене будівництво, транспортні засоби, будівельні матеріали тощо); загальна вартість майна: 14 382 216,00 грн.; вид договору: купівлі-продажу.

Перший повторний аукціон також не відбувся у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні.

22.08.2019 організатором аукціонів на офіційних вебсайтах за посиланням http://old.minjust.gov.ua/46406/?d=61931&v=79cb0703е1&t=7 розміщено оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна ЗАТ «Планета-Буд» у складі 2 лотів: до Лоту № 1 включено дев`ять квартир у м. Києві, а до Лоту № 2 включено автомобіль MITSUBISHI LANCER 1.6, 2006 року випуску. Датою та часом проведення аукціону визначено 24.09.2019 10:00, місцем: вул. Патріарха Мстислава Скрипника, 40, прим. 1001, офіс 24, м. Київ. Кінцевим моментом представлення заявок на участь в торгах визначено 10:00 27.08.2019. Загальна початкова вартість квартир визначена у розмірі 11399104 грн. з можливістю зниження початкової вартості майна в порядку, передбаченому ст. 66 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тобто із зниженням початкової вартості на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Початкова вартість автомобіля визначена у розмірі 133 336 грн. з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 % початкової вартості вказаної в оголошенні

Оголошенням від 04.09.2019 організатор аукціону Товарна біржа «Київська Універсальна» повідомила про скасування другого повторного аукціону з продажу майна ЗАТ «Планета-Буд» по лоту №2, «номер публікації 61931 на веб-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України, призначеного на 26.07.2019 об 11:00 год, у зв`язку із допущеною технічною помилкою».

05.09.2019 організатор аукціону на веб-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України оприлюднив оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна ЗАТ «ПЛАНЕТА-БУД» - лот №2: автомобіль, марка, модель: MITSUBISHI LANCER, об`єм двигуна: 1.6 л., рік випуску: 2006, колір: сірий, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 . Датою та часом проведення аукціону визначено 07 жовтня 2019 року о 10:00 год.

26.09.2019 організатором аукціонів на Офіційних вебсайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України (ІНФОРМАЦІЯ_4) розміщене повідомлення від 25.09.2019 № 02-01/1221 про результати другого повторного аукціону з продажу майна ЗАТ «Планета-Буд», призначеного на 24.09.2019, згідно з яким другий повторний аукціон по Лоту №1 визнаний таким, що відбувся. Лот № 1 реалізовано за ціною 1 595 874,56 грн.

09.10.2019 організатор аукціону Товарна біржа «Київська Універсальна» на веб-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України оприлюднила повідомлення про те, що другий повторний аукціон з продажу майна ЗАТ «ПЛАНЕТА-БУД» по лоту №2, призначений на 07.10.2019, визнаний таким, що відбувся. Лот №2 реалізовано за ціною - 70 401,34 грн.

На підставі протоколу № 01-04/152 про проведення аукціону від 07.10.2019 ТОВ «Агроінтайм» визнано переможцем аукціону з продажу майна Закритого акціонерного товариства «Планета-Буд» щодо лоту № 2 (автомобілю, марка, модель. МІTSUBISHI LANCER, об`єм двигуна: 1.6 л., рік випуску: 2006, колір: сірий, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представників Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» та ліквідатора Закритого акціонерного товариства «Планета-Буд», арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Правова природа процедури реалізації майна на торгах у формі аукціону в межах провадження у справі про банкрутство полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Відтак, особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином.

Отже, правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства.

Близька за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29.06.2016 у справі № 6-370цс16, від 14.12.2016 у справі № 3-1406гс16 та постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012.

У відповідності до усталеної практики Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/494/17, від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17, від 11.06.2019 у справі № 920/1316/14, від 26.09.2019 у справі у справі № 11/19.

Так, розглядаючи вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, господарський суд має системно застосовувати норми Закону про банкрутство, оцінюючи в цілому правомірність дій ліквідатора з обрання ним певних способів продажу майна боржника, правомірність формування ним складу майна, яке виставляється на продаж (як цілісного майнового комплексу, так і окремих лотів), дотримання ліквідатором вимог ч. 3 ст. 98 Закону про банкрутство щодо добросовісності та розсудливості, забезпечення балансу інтересів боржника та кредиторів (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 21.11.2019 у справі № 20/5007/1475-Б/12, від 28.11.2019 у справі № 5009/2987/12).

Оскільки, спірні аукціони проведено 24.09.2019, 07.10.2019, продаж майна ЗАТ «Планета-Буд» відбувався у встановленому нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство) порядку в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення вказаного закону.

Реалізація майна боржника на прилюдних торгах (аукціоні) полягає у продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця - переможця прилюдних торгів (аукціону).

За змістом ст. 650 ЦК України (у редакції, що була чинна на дату проведення спірних торгів) особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України (у редакції, що була чинна на дату проведення спірних торгів), до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Торги є способом укладення договору і постають як передбачена законодавством послідовність дій (процедура), вчинених організатором та учасниками торгів з метою укладення цивільно-правового чи господарського договору. Ця послідовність дій (процедура) поділяється на переддоговірну стадію і власне стадію укладення договору.

В силу ст. 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними, а визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Дійсний на час проведення аукціону Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» як спеціальний нормативно-правовий акт має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов`язаних з банкрутством юридичних осіб.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ліквідатор та організатор аукціонів здійснили дії з продажу майна банкрута всупереч ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 50/790-43/173.

Так, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 50/790-43/173 заборонено відчужувати майно ЗАТ «Планета-Буд» за лотами № 1 та № 2.

Разом з тим, постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 50/790-43/173. Повний текст постанови складений 01.10.2019.

Таким чином, станом на дату проведення спірного аукціону 07.10.2019 заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчужувати майно ЗАТ «Планета-Буд» за лотами № 1 та № 2 були скасовані.

До того ж, матеріали справи не містять доказів державної реєстрації ПАТ «Український комунальний банк» обтяження на підставі ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 50/790-43/173.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відтак, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Проте, оскільки позивачем не надано доказів внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна про заборону відчуження майна ЗАТ «Планета-Буд» (за лотами № 1 та № 2) на підставі ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 50/790-43/173, переможець торгів ТОВ «Агроінтайм» добросовісно покладався на відсутність відомостей щодо обтяження такого майна.

Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 904/83/15.

Поміж іншого, слід вказати, що визнання дій ліквідатора Гусара Івана Олексійовича з продажу майна Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» незаконними здійснено постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2020, тобто на час проведення оспорюваного аукціону відповідне судове рішення ще не було прийнято.

Крім того, одночасно позивач наголошував, що виступаючи заставним кредитором боржника, не надавав згоди на продаж заставного майна боржника.

Статтею 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено порядок надання згоди на продаж заставного майна боржника заставним кредитором або судом в разі неотримання згоди від останнього.

Необхідно вказати, що така згода (дозвіл) надається на реалізацію майна боржника в цілому, а не на кожну окрему дію, спрямовану на реалізацію майна боржника, в тому числі на проведення окремого аукціону.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 07.05.2019 № 147/19-Л ПАТ «Український комунальний банк» висловив згоду на продаж заставного майна боржника.

Надання згоди кредитором, вимоги якого забезпечені майном боржника, на реалізацію такого майна повинно здійснюватися одноразово перед початком процедури продажу, та не передбачає обов`язку ліквідатора погоджувати порядок реалізації заставного майна на повторному і другому повторному аукціоні.

При цьому, ані ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ані норми Закону, що регулюють продаж майна, порядок проведення аукціонів не вимагають отримання згоди заставного кредитора перед кожним з аукціонів та на кожну окрему дію спрямовану на реалізацію майна боржника. Тобто, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені Законом.

Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15.

До того ж, приписи Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не містять положень про наявність у ліквідатора обов`язку погоджувати із заставним кредитором ціну та умови продажу майна банкрута.

Разом з тим, за наслідками проведеного аукціону досягнуто його мету, що полягала в реалізації майна банкрута для наповнення ліквідаційної маси задля можливості погашення вимог кредиторів, у той час як позивачем не доведено та судом не встановлено порушення прав і законних інтересів позивача при оспорюванні результатів торгів.

Отже, наведені позивачем обставини не відносяться до безумовних правових підстав для визнання результатів другого повторного аукціону недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена при вирішенні питання про визнання електронних торгів недійсними, - це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, чого в даному випадку позивачем не доведено.

В той же час, здійснюючи правовий аналіз ефективності обраного позивачем способу захисту в межах даного спору, слід наголосити на такому.

Кредитор боржника може мати похідний інтерес у стягненні коштів, іншого майна з третіх осіб на користь боржника, зокрема і у процедурі банкрутства. Інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника є похідним від такого інтересу боржника. Тому позови, спрямовані на поповнення (недопущення зменшення) ліквідаційної маси, є позовами на користь саме боржника, якому належить ліквідаційна маса, а не кредитора (останній має до цієї маси інтерес так званого другого порядку). Відтак, позов, який заявив кредитор, є, насправді, позовом боржника, тобто похідним позовом (один із його різновидів передбачений пунктом 12 частини першої статті 20 ГПК України).

При цьому, позовні вимоги про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу у таких правовідносинах не є ефективними способами захисту інтересу та права позивача.

Необхідно вказати, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 зазначила про ефективність у спірних правовідносинах саме вимоги про витребування заставного майна на користь боржника. За змістом ця вимога не тотожна вимозі про зобов`язання переможця аукціону повернути заставне майно боржникові. У разі задоволення позовної вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача (у даному випадку - боржника), а не зобов`язує відповідача (у цій справі - переможця аукціону) повернути відповідне майно власникові. Тому вимога зобов`язати переможця аукціону (покупця) повернути заставне майно боржникові теж не є ефективним способом захисту у спірних правовідносинах. Визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить ні інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ні такий же інтерес самого боржника. Цей документ не породжує жодного права. Тому позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту.

Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна (незалежно від того, у порядку яких статей ЦК України відбувається таке витребування, зокрема статті 1212) саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Інакше кажучи, для внесення на підставі такого рішення суду до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно за окремою позовною вимогою скасовувати запис про таку реєстрацію за відповідачем. Вимога про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності є неналежним способом захисту права або інтересу.

Разом з тим, позивачем пред`явлені позовні вимоги лише про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону про продаж нерухомого майна банкрута ЗАТ «Планета-Буд» (щодо двох лотів) та не ставиться питання щодо визначення наступної правової долі нерухомого та рухомого майна банкрута ЗАТ «Планета-Буд», реалізованого на оспорюваному другому повторному аукціоні.

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Однак якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ГПК України).

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Сполученого Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції залежить, зокрема, від характеру скарг заявника. Однак засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ від 5 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права, або може скористатися можливістю вибору між декількома іншими способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальними нормами конкретні способи захисту не встановлені, то особа має право обрати спосіб із передбачених статтею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Отже, у кожному конкретному спорі суд насамперед повинен оцінювати застосовувані способи захисту порушених прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та передбачені статтею 13 ЦК України обмеження щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав будь-якою особою.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у ч. 2 ст. 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (п. 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (п. 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (п. 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (п. 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (п. 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (п. 52))».

За таких обставин, подання у цій справі позову про визнання недійсними результатів аукціонів щодо двох лотів майна банкрута ЗАТ «Планета-Буд» не матиме наслідком ефективний захист прав позивача, що виступає заставним кредитором боржника.

Враховуючи вищевикладені обставини, місцевий господарський суд належним чином дослідивши матеріали справи, дотримуючись норм процесуального та матеріального права, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому, твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Приписами статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173 підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судові витрати за подання даної апеляційної скарги, у відповідності до статті 129 ГПК України, судом покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 267-271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 у справі № 50/790-43/173 залишити без змін.

3. Справу № 50/790-43/173 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 12.02.2024.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

Б.М. Поляков