ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"07" лютого 2024 р. Справа№ 910/4491/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Мальченко А.О.
суддів: Козир Т.П.
при секретарі судового засідання Линник А.М.,
розглянувши матеріали справи №910/4491/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС ЛІМІТЕД"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛІФТ ІНЖИНІРИНГ"
про стягнення 704 825,86 грн,
за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання, -
У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АМС ЛІМІТЕД" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛІФТ ІНЖИНІРИНГ" (далі - Підприємство) про стягнення 519 869,49 грн інфляційних втрат, 55 826,51 грн 3% річних, 110884,80 грн неустойки, нарахованої на підставі пункту 6.2. договору, та 18 245,06 грн неустойки, нарахованої на підставі пункту 6.3. договору, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 109-09/21 від 10.09.2021 в частині своєчасної передачі обладнання, приймання робіт з монтажу, налагодження та введення в експлуатацію обладнання.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 у справі №910/4491/23 позов Товариства задоволено частково, стягнуто на користь останнього з Підприємства 519869,49 грн інфляційних втрат, 55 826,51 грн 3% річних, 55 442,40 грн пені (неустойки відповідно до пункту 6.2. договору), 9 122,53 грн пені (неустойки відповідно до пункту 6.3. договору), 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 9 603,91 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Підприємство звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 апеляційну скаргу Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 у справі №910/4491/23 залишено без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 призначено судове засідання на 07.02.2024 для ухвалення додаткового рішення у справі №910/4491/23 щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу.

01.02.2024 через підсистему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 у справі №910/4491/23 вищезазначене клопотання позивача було задоволено.

У судове засідання 07.02.2024 Підприємство явку своїх уповноважених представників у судове засідання не забезпечило, про поважність причин нез`явлення в судове засідання суд не повідомляло, хоча про дату, місце та час було повідомлене належним чином, шляхом надіслання копії ухвали суду від 29.01.2024 до електронного кабінету відповідача 30.01.2024.

За частиною 4 статті 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Обговоривши питання можливості проведення судового засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за відсутності представників Підприємства, явка якого у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи, що відповідач про поважність причин нез`явлення до суду апеляційної інстанції не повідомляв та не заявляв клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів, зважаючи на те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для розгляду вирішення вищезазначеного питання у даній справі без заслуховування додаткових пояснень, порадившись на місці, ухвалила провести судове засідання без участі вказаної особи.

У судовому засіданні 07.02.2024 представник позивача просив суд понесені у суді апеляційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу покласти на відповідача.

07.02.2024 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини додаткової постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для покладення на Підприємство витрат на професійну правничу допомогу, понесених Товариством у суді апеляційної інстанції. При цьому, судові витрати відповідача, понесені ним у суді апеляційної інстанції, не підлягають відшкодуванню та покладаються на останнього.

У відповідності до статті 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 221 ГПК України визначено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 ГПК України.

Відповідно до частин 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, в порядку та строки, визначені вказаною нормою, позивачем до відзиву на апеляційну скаргу на підтвердження вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 17 500,00 грн додано копії: додаткової угоди №2 від 07.12.2023 до договору №01-08/12-2022 від 08.12.2022 про надання правової допомоги, платіжної інструкції на суму 17 500,00 грн, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1383102, виданого адвокатським бюро "Юрія Шуліки" на ім`я адвоката Шуліки Юрія Івановича.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи №910/4491/23 наявні копії договору №01-08/12-2022 від 08.12.2022 про надання правової допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2061 від 26.08.2004.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи також наявна копія договору про надання правової допомоги №01-08/12-2022 від 08.12.2022, укладеного між Адвокатським Бюро "Юрія Шуліки" (у тексті договору - Бюро) та Товариством (у тексті договору - Клієнт), відповідно до пункту 1.1. якого Бюро за дорученням Клієнта та на підставі Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012, бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту з окремих справ, проваджень і доручень, а Клієнт - сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Відповідно до пункту 1.2. договору правова допомога полягає у наданні Клієнту протягом дії договору усних (у тому числі наданих по телефону або через мережу Інтернет тощо) консультацій та роз`яснень щодо правових питань, що стосуються діяльності Клієнта.

Правова допомога Клієнту з правових справ, проваджень і доручень, надання письмових консультацій та роз`яснень діючого законодавства, представництво його інтересів в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування зі складанням необхідних процесуальних документів, скарг, претензій, позовних заяв, інших документів тощо, а також гонорар (винагорода) та/або за окремою домовленістю сторін "гонорар успіху", Бюро у тому числі і погодинна оплата за надану правову допомогу з компенсацією фактичних витрат на її надання, узгоджується сторонами окремо в додаткових угодах до договору, які є невід`ємною його частиною (пункт 1.3. договору).

За умовами пункту 3.1. вказаного правочину за надання правової допомоги, у відповідності до пункту 1.2. договору, Клієнт сплачує Бюро у вигляді передплати гонорар в розмірі, узгодженому сторонами окремо в додатковій угоді до договору, яка є невід`ємною його частиною.

За надання правової допомоги, у відповідності до пункту 1.3. договору, Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду) з компенсацією фактичних витрат на її надання в порядку та розмірі, узгоджених сторонами окремо в додаткових угодах до договору, які є невід`ємною його частиною (пункт 3.2. договору).

Згідно з положеннями пункту 3.3. договору оплата гонорару та перерахування коштів, необхідних для покриття (компенсації) фактичних витрат, здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування Клієнтом коштів на поточний рахунок Бюро із зазначенням відповідного призначення платежу, чи у іншій формі за домовленістю сторін (пункт 3.3. договору).

Дана угода набирає чинності з моменту її підписання та діє безстроково до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 4.1. договору).

Колегією суддів також встановлено, що 07.12.2023 між Клієнтом та Бюро укладено додаткову угоду №2 від 07.12.2023 до договору про надання правової допомоги №01-08/12-2022 від 08.12.2022, відповідно до пункту 1 якої за надану правову допомогу Клієнт сплачує Бюро 17 500,00 грн, яка включає:

- правовий аналіз рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 у справі №910/4491/23;

- надання усних консультацій Клієнту з виїздом поза робоче місце адвоката Бюро щодо рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 у справі №910/4491/23, а також його подальшого (добровільного/примусового) виконання;

- правовий аналіз апеляційної скарги ТОВ "Скайліфт Інжиніринг" () на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 у справі №910/4491/23;

- складання та подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Скайліфт Інжиніринг" () на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 у справі №910/4491/23;

- участь у судовому розгляді справи Північним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою ТОВ "Скайліфт Інжиніринг" () на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 у справі №910/4491/23;

- за необхідності, ведення перемовин з представником ТОВ "Скайліфт Інжиніринг" () щодо спірних правовідносин та належного виконання зобов`язань за договором №109-09/21 від 10.09.2021, а також щодо можливого укладання мирової угоди на стадії апеляційного перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 у справі №910/4491/23.

Вказана додаткова угода підписана уповноваженим представниками Клієнта та Бюро, а також скріплена їх печатками.

Отже, вищевказаними доказами та наявними матеріалами справи підтверджується надання Бюро позивачеві послуг з професійної правничої допомоги у погодженому між ними розмірі 17 500,00 грн.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).

Відповідна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, а також у додатковій постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №914/633/18, які в силу частини 4 статті 236 ГПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Разом із цим, вищезазначений розмір витрат на правову допомогу був повністю сплачений Товариством у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією на вказану суму, копія якої міститься в матеріалах даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим, за приписами частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

19.01.2024 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від Підприємства надійшла відповідь на відзив, в якій відповідач просив відмовити позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом рішення у суді апеляційної інстанції.

Однак колегія суддів звертає увагу Підприємства на те, що з 18.10.2023 введено в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023 № 3200-IX.

Одночасно із введенням в дію Закону від 29.06.2023 № 3200-IX внесені відповідні зміни до процесуального закону.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Згідно з абзацами 1, 2 частини 8 статті 6 ГПК України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Отже, зазначені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи адвокатом, зокрема шляхом подання документів до суду через електронні кабінети в ЄСІТС або в паперовій формі.

Також, у постанові від 13.09.2023 у справі №204/2321/22 Велика Палата Верховного Суду підтвердила необхідність дотримання вищевикладених положень адвокатами, нотаріусами, приватними виконавцями, судовими експертами, державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені у статті 170 ГПК України.

За змістом пункту 1 частини 1 вищевказаної норми будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до частини 2 вказаної норми письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 170 ГПК України суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Колегією суддів встановлено, що подана 19.01.2024 відповідь на відзив не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету та направлена адвокатом відповідача на електронну пошту суду апеляційної інстанції.

При цьому колегією суддів встановлено, що адвокат апелянта - Каченюк Олег Ігорович має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС, але не вказав, у чому полягає неможливість подання зазначеного процесуального документа через підсистему ЄСІТС "Електронний суд".

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вищезазначений процесуальний документ надісланий до Північного апеляційного господарського суду не у спосіб, передбачений ГПК України, та не містить всіх необхідних відомостей, передбачених статтею 170 ГПК України.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи, розумну необхідність витрат для даної справи у суді апеляційної інстанції, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, а також відсутність клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, на переконання колегії суддів, співмірною є компенсація витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 17 500,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У зв`язку з тим, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 апеляційну скаргу Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 у справі №910/4491/23 залишено без задоволення, на підставі статті 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги Товариству в сумі 17500,00 грн, покладаються на апелянта. При цьому, судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги Підприємству в сумі 85 552,59 грн, не підлягають відшкодуванню й також покладаються на останнього.

Керуючись статтями 124, 126, 129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛІФТ ІНЖИНІРИНГ" в сумі 85 552,59 грн, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛІФТ ІНЖИНІРИНГ".

2. Судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "АМС ЛІМІТЕД" в сумі 17 500,00 грн, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛІФТ ІНЖИНІРИНГ".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛІФТ ІНЖИНІРИНГ" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 37/41, поверх 6, офіс 35; ідентифікаційний код 42447132) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС ЛІМІТЕД" (04050, місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 32 Б, приміщення 161; ідентифікаційний код 43616224) 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/4491/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст додаткової постанови складено 14.02.2024.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями286-291 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Т.П. Козир

О.В. Агрикова