ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" лютого 2024 р. Справа № 911/984/16

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк»

до Фізичної особи-підприємця Осадчого Анатолія Володимировича

про стягнення 26 619, 20 грн

представники учасників справи не з`явилися

установив:

Господарський суд Київської області рішенням від 20.05.2016 у справі № 911/984/16 задовольнив позов повністю; стягнув з Фізичної особи-підприємця Осадчого Анатолія Володимировича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) (далі боржник) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (ідентифікаційний код 09807862) (далі стягувач) 19 899, 38 грн неповернутої суми овердрафту, 5 735, 44 грн прострочених відсотків, 984, 38 грн пені та 1 378, 00 грн судового збору.

07.06.2016, на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.05.2016 у справі № 911/984/16, видано наказ.

22.11.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі заявник) подало заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Заявник відповідно просить суд замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.05.2016 у справі № 911/984/16 Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Господарський суд Київської області ухвалою від 23.11.2023 у справі № 911/984/16, зокрема, прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, призначив її розгляд на 01.12.2023, витребував в Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» письмові пояснення щодо стадії виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.06.2016 у справі № 911/984/16 із наданням належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин.

Господарський суд Київської області ухвалою від 01.12.2023 у справі № 911/984/16, зокрема, призначив розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження на 22.12.2023.

05.12.2023 на електронну адресу Господарського суду Київської області заявник надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Господарський суд Київської області ухвалою від 08.12.2023 у цій справі, зокрема, залишив без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про розгляд справи без участі представника заявника, зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до 22.12.2023 виконати вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 23.11.2023 у справі № 911/984/16 в частині необхідності надання письмових пояснень щодо стадії виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.06.2016 у справі № 911/984/16 із наданням належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин.

12.12.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області заявник подав письмові пояснення до заяви про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 911/984/16, згідно яких повідомив суд про те, що виконавче провадження № 52240818 перебуває на стадії примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.06.2016 у справі № 911/984/16 Таращанським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ). На підтвердження зазначеної обставини заявник долучив до пояснень копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 52240818 від 16.09.2016 та виписку з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 08.12.2023.

Господарський суд Київської області ухвалою від 22.12.2023 у справі № 911/984/16, зокрема відклав розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження на 26.01.2024.

02.01.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало клопотання про розгляд справи без участі представника заявника.

Господарський суд Київської області ухвалою від 26.01.2024 у цій справі, зокрема відклав розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження на 09.02.2024.

05.01.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало клопотання про розгляд справи без участі представника заявника.

У судове засідання 09.02.2024 представники учасників справи не з`явилися, тоді як про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження Фізична особа-підприємець Осадчий Анатолій Володимирович повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із штриховим кодовим ідентифікатором № 464.

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про розгляд означеної заяви теж були повідомлені належним чином через направлення до їх електронних кабінетів копій ухвал Господарського суду Київської області, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

До того ж всі постановлені у справі № 911/984/16 ухвали офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua і такі ухвали знаходяться у вільному доступі, тоді як за змістом ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі «Судова влада України».

Отже, учасникам справи надано як право бути обізнаним про прийняті у цій справі рішення через доступу до Реєстру, так і можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у відповідно встановлені строки.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи заявника, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити частково з огляду на таке.

Згідно із ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 52, ч. 1, 2 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

У разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, згідно приписів ст. 52 ГПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.

Отже, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених ст. 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи ст. 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в ч. 5 ст. 334 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14 та від 18.01.2022 у справі № 34/425.

З огляду зазначеного суд дійшов висновку, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження обов`язковим є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження.

З наявних в матеріалах справи документів та внесених до Автоматизованої системи виконавчого провадження відомостей випливає, що 16.09.2016 старшим державним виконавцем Таращанського районного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52240818 з виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.06.2016 у справі № 911/984/16 та станом на момент постановлення цієї ухвали вказане виконавче провадження не закінчено.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.06.2016 у справі № 911/984/16 в межах вказаного виконавчого провадження.

За змістом ст. 334 ГПК України, суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою, відноситься до переліку осіб, визначених частиною другою цієї статті, та, що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з заміною боржника або стягувача відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, з огляду на що припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним боржником або стягувачем проводиться відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та норм ГПК України за заявою заінтересованої особи зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього боржника або стягувача всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Воно є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення і перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 15/148-10-4045, від 02.04.2021 у справі № 34/16, від 21.05.2021 у справі № 922/1995/17 та від 08.02.2023 у справі № 910/16900/19.

Так, вказану заяву обґрунтовано обставинами укладення 23.06.2018 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 23/06-02, відповідно до якого заявник набув право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 188 від 13.10.2014.

Підставами для заміни кредитора у зобов`язанні відповідно до ч. 1, 2 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 513, ч. 1 ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як випливає з матеріалів справи, 13.10.2014 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Фізичною особою-підприємцем Осадчим Анатолієм Володимировичем укладено договір про надання овердрафту № 188 (далі основний договір), за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених договором, а позичальник повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Як зауважено заявником, надалі 23.06.2018 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (далі клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - фактор) укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 23/06-02 (далі договір факторингу).

На підтвердження наведених обставин заявником надано, зокрема, копії договору факторингу від 23.06.2018 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 23/06-02 та додатку № 1 до вказаного договору.

Пунктами 3.1, 3.2, 4.1, 10.7 договору факторингу визначено, що на умовах цього договору з першого робочого дня, наступного за днем, у який фактором на користь клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідальності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) клієнт відступає фактору (передає у власність фактора) права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від фактора, а фактор з першого робочого дня, наступного за днем, у який фактором на користь клієнта буде виконано у повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) набуває (приймає у власність) від клієнта права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) клієнту.

Шляхом укладення (підписання) цього договору сторони підтверджують здійснення фактичної передачі клієнтом у власність фактору та прийняти фактором у власність від клієнта (фактичне відступлення) з першого робочого дня, наступного за днем, у який фактором на користь клієнта буде виконано у повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) прав вимоги як за кредитними договорами, та і за забезпечувальними документа щодо портфеля заборгованості у повному обсязі.

За (під) відступлення прав вимоги на умовах цього договору фактор зобов`язаний здійснити оплату (надати фінансування) клієнту в день укладення цього договору в безготівковій формі шляхом переказу коштів на рахунок клієнта в загальній сумі 739 227, 61 грн, яка розрахована шляхом сумування сум оплати (фінансування) за (під) відступлення прав вимоги щодо всіх заборгованостей.

Суми, в яких фактор зобов`язаний здійснити оплату (надати фінансування) клієнту за (під) відступлення прав вимоги на умовах цього договору щодо кожної із заборгованостей, визначені в додатку № 1 до цього договору.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (їх представниками) та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, якщо інше прямо не передбачено умовами цього договору або вимогами законодавства України.

Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» також підписано додаток № 1 до договору факторингу, згідно якого Фізична особа-підприємець Осадчий Анатолій Володимирович (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є боржником за кредитним договором № 188 від 13.10.2014. Копії договору та додатку наявні в матеріалах справи.

Так, на виконання умов договору факторингу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перераховано на рахунок Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» 739 227, 61 грн, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія платіжного доручення № А2580926 від 23.06.2018 з призначенням платежу: плата за відступлення права вимоги, зг. дог. факторингу № 23/06-02 від 23.06.2018.

Згідно із ст. 204, ч. 3 ст. 215 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц.

Так, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про визнання недійсним укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 23/06-02 від 23.06.2018.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що форма договору факторингу, згідно якого здійснено заміну боржника у зобов`язанні, відповідає формі основного договору, на підставі якого виникло таке зобов`язання, відтак відбулась заміна сторони у матеріальних правовідносинах (перехід прав вимоги), а саме - заміна кредитора у зобов`язанні, що виникло на підставі договору про надання овердрафту № 188 від 13.10.2014 та рішення Господарського суду Київської області від 20.05.2016 в означеній справі щодо сплати Фізичною особою-підприємцем Осадчим Анатолієм Володимировичем 19 899, 38 грн неповернутої суми овердрафту, 5 735, 44 грн прострочених відсотків та 984, 38 грн пені.

Одночасно в прохальній частині заяви про заміну сторони виконавчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просить суд замінити сторону виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.06.2016 у справі № 911/984/16.

Як випливає з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Київської області від 20.05.2016 у справі № 911/984/16, на виконання якого видано наказ, також стягнуто судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що сплата зазначеної суми судового збору не є зобов`язанням у розумінні положень ст. 509 ЦК України, а відтак вона не була предметом як набуття відповідних прав, так і предметом відступлення за договором факторингу.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 906/110/16, від 08.08.19 у справі № 911/1677/18.

З огляду наведеного, суд дійшов висновку про безпідставність вимоги заявника про заміну стягувача у виконавчому документі в частині стягнення 1 378, 00 грн судового збору.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження та заміну стягувача - Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.06.2016 у справі № 911/984/16 в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Осадчого Анатолія Володимировича 19 899, 38 грн неповернутої суми овердрафту, 5 735, 44 грн прострочених відсотків та 984, 38 грн пені.

Керуючись ст. 52, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

1. Задовольнити частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

2. Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код 09807862) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ідентифікаційний код 38750239) у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.06.2016 у справі № 911/984/16 в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Осадчого Анатолія Володимировича 19 899 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн 38 коп. неповернутої суми овердрафту, 5 735 (п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) грн 44 коп. прострочених відсотків та 984 (дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 38 коп. пені.

3. Відмовити у задоволенні решти вимог заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко