ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/5289/23

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Дутки В.В., при секретарі судового засідання Орловській М.Л., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства Укрнафта, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю Мід Сервіс Груп, с. Киселиці Путильського району Чернівецької області

про зобов`язання виконати умови договору та стягнення штрафу в сумі 43269,93 грн

Представники сторін:

від позивача Малета А.І.

від відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Укрнафта звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Мід Сервіс Груп про зобов`язання виконати умови договору підряду №06008/10722 від 20.07.2022 та стягнення штрафу в сумі 43269,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення договірних зобов`язань не виконав підрядні роботи в строк до 02.09.2023, в зв`язку з чим підлягає стягненню з відповідача штраф відповідно до п.9.2. Договору в розмірі 43269,93 грн., а також позивач просить зобов`язати відповідача виконати договірні зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 14.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.01.2024.

Ухвалою від 23.01.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 08.02.2024.

У судовому засіданні 08.02.2024 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 08.02.2024 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи.

Згідно з ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

20.07.2022 між ПАТ «Укрнафта» (Замовник) та TOB «Мід Сервіс Груп» (Підрядник) укладено Договір підряду № 06008/10722.

Відповідно до п. 1.1. та 1.2. Договору, Підрядник, на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язується на свій ризик виконати роботи по поточному ремонту Адмінприміщення (Адміністративно-побутовий корпус- ХАРД-2) (Інв. № 56864) м. Долина вул. Промислова, 16 Долинської ОТГ Івано-Франківської області (далі по тексту - Роботи), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених Договором.

Загальна вартість Робіт по цьому Договору та додаткової угоди №1 від 27.09.2022 становить 838 261,31 грн. з ПДВ (п.2.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору строк виконання робіт складає - 120 календарних днів з дати отримання авансового платежу, передбаченого п.2.5. цього Договору та закінчуючи датою підписання кінцевого Акту приймання виконаних будівельних робіт.

Оплата вартості Робіт, відповідно до п. 2.5. Договору в редакції додаткової угоди № 1 від 27.09.2022, здійснюється після отримання Замовником примірника належним чином підписаного Сторонами оригіналу Договору у такому порядку:

-авансовий платіж в розмірі 70% від вартості сировини, матеріалів, що необхідні для виконання робіт та включені до їх загальної вартості складає 356 523,32 в т.ч. ПДВ здійснюється Замовником протягом 15 банківських днів з дати надання підрядником оригіналу банківської гарантії на суму авансованого платежу з терміном дії такої гарантії на 30 календарних днів більше від кінцевого терміну виконання робіт.

-решта, в сумі 481737,99 грн. в т.ч. ПДВ по факту виконаних робіт на основі Актів приймання виконаних будівельних робіт протягом 30 календарних днів.

На виконання умов Договору, Замовником перераховано Підряднику 358 607,88 грн.

Тобто, до 02.09.2023 року (04.05.2023 + 120 календарних днів = 01.09.2023) Підрядник зобов`язувався закінчити та передати Замовнику Роботи.

Однак, станом на 30.11.2023 Підрядником Роботи не виконані, що є порушенням договірних зобов`язань з виконання робіт у строки, які визначені Договором.

За змістом п. 9.2. Договору, за порушення строків виконання Робіт, Підрядник на вимогу Замовника сплачує штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Оскільки, загальна вартість робіт згідно Договору складає 838 261,31 грн з ПДВ, а роботи виконані тільки на суму 405 561,97 грн з ПДВ, то відповідно сума штрафу дорівнює ((838 261,31 - 405 561,97) * 10% = 43 269,93) 43 269,93 грн.

Станом на 30.11.2023 роботи на суму 432 699,34 грн з ПДВ не завершені, акти виконаних робіт, які б підтверджували виконання Підрядником зобов`язань на цю суму за Договором відсутні.

За наведених обставин, позивач просить зобов`язати відповідача належним чином та в повному обсязі виконати договірні зобов`язання провести поточний ремонт Адмінприміщення та стягнути з відповідача штраф в сумі 43269,93 грн.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів частини першої та пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строк виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Пунктом п. 3.1. Договору визначено, що строк виконання робіт складає - 120 календарних днів з дати отримання авансового платежу, передбаченого п.2.5. цього Договору та закінчуючи датою підписання кінцевого Акту приймання виконаних будівельних робіт.

Авансовий платіж в сумі 358 607,88 грн. перерахований позивачем на рахунки відповідача поетапно: 12.08.2022 на суму 297 102,77 грн, згідно платіжної інструкції №4835; 23.03.2023 на суму 25352,05 грн, згідно платіжної інструкції №13221УГ23; 03.04.2023 на суму 18076,53 грн, згідно платіжної інструкції №15472УГ23; 11.04.2023 на суму 18076,53 грн, згідно платіжної інструкції №17396УГ23; 04.05.2023 на суму 18076,53 грн, згідно платіжної інструкції № 21392УГ23.

Таким чином, строк виконання робіт 120 календарних днів розпочався 04.05.2023 та сплинув 01.09.2023.

Відповідач в порушення умов договору виконав роботи частково на суму 405 561,97 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень та листопад 2022 року.

Беручи до уваги загальну вартість робіт у сумі 838 261,31 грн., визначену п.2.1. Договору, відповідачем не виконані роботи на суму 432 699,34 грн.

За змістом п.14.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє протягом 12 місяців, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Відповідачем не спростовані обставини про несвоєчасне та неналежне виконання робіт.

Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

За загальним правилом зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 Цивільного кодексу України, стаття 202 Господарського кодексу України). Перелік цих підстав наведено у статтях 599 - 601, 604- 609 Цивільного кодексу України.

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору.

За змістом частини 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарського зобов`язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, сторони передбачили в п. 9.2. Договору, що за порушення строків виконання Робіт, Підрядник на вимогу Замовника сплачує штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Таким чином, позивачем нараховано відповідачу штраф в сумі (432 699,34 грн х 10%) 43269, 93 грн. від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 10.10.2023 з вимогою сплатити штраф в сумі 43 269,93 грн. та виконати в повному обсязі зобов`язання за Договором щодо поточного ремонту Адмінприміщення.

Проте, вищевказана вимога позивача залишена відповідачем без задоволення.

З урахуванням встановлених обставин позовна вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 43269,93 грн. від вартості несвоєчасно виконаних робіт є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача належним чином та в повному обсязі виконати договірні зобов`язання провести поточний ремонт Адмінприміщення, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 923/364/19 та від 16.06.2020 у справі № 904/1221/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17).

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово звертала увагу, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19), а також, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц).

Як вбачається предметом спору є позовна вимога про зобов`язання відповідача належним чином та в повному обсязі виконати договірні зобов`язання провести поточний ремонт Адмінприміщення (Адміністративно-побутовий корпус- ХАРД-2) (Інв. № 56864) м.Долина вул. Промислова, 16 Долинської ОТГ Івано-Франківської області в обсязі робіт згідно договору підряду №06008/10722 від 20.07.2022 та додаткової угоди №1 від 27.09.2022.

Відповідно до статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Спірні правовідносини між сторонами у цій справі виникли з підстав невиконання відповідачем як підрядником своїх договірних зобов`язань щодо поточного ремонту Адмінприміщення. Метою заявленого позову (зобов`язання виконати умови договору підряду) є спонукання відповідача до виконання передбаченого договором обов`язку.

Як встановлено судом вище, відповідач в порушення умов договору не виконав роботи в строк до 01.09.2023 року. Натомість частково виконанні роботи на суму 405 561,97 грн підтверджені актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень та листопад 2022 року. Тобто, фактично з листопада 2022 року відповідач не виконував жодних робіт, передбачених Договором. Сторони будь-яких змін до Договору не вносили, в тому числі щодо строку виконання робіт.

Невиконання відповідачем як підрядником умов договору щодо ремонту Адмінприміщення порушує майнові права та інтереси позивача.

Положення частини другої статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як примусове виконання обов`язку в натурі.

Слід зазначити, що цей спосіб захисту застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Зокрема, цей спосіб захисту може мати місце при невиконанні обов`язку сплатити кошти, передати річ кредитору, виконати роботи чи надати послуги за відповідним договором. Обов`язок боржника виконати певні дії повинен бути встановлений договором або актом цивільного законодавства.

Подібні висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України та частини другої статті 20 Господарського кодексу України стосовно такого способу захисту як примусове виконання обов`язку в натурі викладені у постановах Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/9167/19 та від 10 лютого 2021 року у справі № 910/18950/19.

Відповідно до частин першої та другої статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Судом встановлено, що укладений між сторонами у справі договір підряду передбачає обов`язок Підрядника (відповідача у цій справі) виконати вказані у п.1.2. Договору роботи за завданням Замовника.

Таким чином, заявлена позивачем вимога про зобов`язання відповідача виконати договірні зобов`язання - провести поточний ремонт Адмінприміщення в повному обсязі, згідно договору підряду №06008/10722 від 20.07.2022 та додаткової угоди №1 від 27.09.2022 у даному випадку є належним способом захисту порушеного права, що узгоджується з таким способом захисту, як примусове виконання зобов`язання в натурі, оскільки ця позовна вимога безпосередньо стосується договірного зобов`язання, застосована позивачем саме у зобов`язальних правовідносинах, в яких відповідач відмовляється від виконання свого договірного обов`язку.

Цей спосіб захисту відповідає змісту порушеного права позивача та забезпечить поновлення порушеного права позивача, оскільки заявлена позивачем вимога направлена на спонукання відповідача виконати умови договору, виконання яких надасть позивачу можливість реалізувати право на отримання цих робіт за договором у повному обсязі та у порядку, встановленому у договорі.

Разом з тим, позовна вимога про зобов`язання відповідача виконати роботи з поточного ремонту Адмінприміщення відповідає змісту договірного зобов`язання відповідача, визначеного у п.1.1. Договору.

Отже, позивач просить поновити порушене право шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем обов`язку щодо проведення поточного ремонту Адмінприміщення в натурі.

Суд зазначає, що зобов`язання, яке існувало на момент дії договору, однак лишилося невиконаним, підлягає виконанню незалежно від того, що термін дії договору закінчився. Чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання, як закінчення строку дії договору.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання відповідача виконати договірні зобов`язання - провести поточний ремонт Адмінприміщення в повному обсязі, згідно договору підряду №06008/10722 від 20.07.2022 та додаткової угоди №1 від 27.09.2022 підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 статті 129 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Мід Сервіс Груп (59124, Чернівецька область, Путильський район, с. Киселиці, вул.Головна, буд.38, ) на користь публічного акціонерного товариства Укрнафта (04053, м. Київ, пров.Несторівський, 3-5, ) штраф в розмірі 43269,93 грн.

3.Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю Мід Сервіс Груп (59124, Чернівецька область, Путильський район, с. Киселиці, вул.Головна, буд.38, ) належним чином та в повному обсязі виконати договірні зобов`язання - провести поточний ремонт Адмінприміщення (Адміністративно-побутовий корпус- ХАРД-2) (Інв. № 56864) м.Долина вул. Промислова, 16 Долинської ОТГ Івано-Франківської області в обсязі робіт згідно договору підряду №06008/10722 від 20.07.2022 та додаткової угоди №1 від 27.09.2022, укладених між публічним акціонерним товариством Укрнафта та товариством з обмеженою відповідальністю Мід Сервіс Груп.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Мід Сервіс Груп (59124, Чернівецька область, Путильський район, с. Киселиці, вул.Головна, буд.38, ) на користь публічного акціонерного товариства Укрнафта (04053, м. Київ, пров.Несторівський, 3-5, ) судовий збір в сумі 5368,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.02.2024.

Суддя В.В.Дутка