ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. Справа№ 910/4914/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не викликався;

від відповідача 1: не викликався;

від відповідача 2: не викликався;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника відповідача 2 про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2023

у справі №910/4914/23 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія"

та 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал"

про визнання правочину недійсним,

УСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" (далі - відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" (далі - відповідач 2), у якому просило визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №45-Ф від 19.11.2021 року, укладений між відповідачами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30 травня 2023 року в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідач 2 у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просив залишити оскаржуване рішення без змін. Також просив стягнути з позивача на користь відповідача 2 судові витрати по сплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

У відповіді на відзив на апеляційну скарги позивач заперечив проти доводів відповідача 2 та підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, однак при цьому позивач не скористався своїм правом подати заперечення щодо розміру заявлених відповідачем 2 витрат на правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25 січня 2024 року (повний текст складено 29.01.2024) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30 травня 2023 року - без змін.

30.01.2024 від представника відповідача 2 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, мотивоване тим, що до відзиву ним були надані докази понесення вказаних витрат, проте при прийнятті постанови судом не вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 розгляд заяви було призначено в судовому засіданні на 06.02.2024, без виклику сторін.

Сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвали із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронних кабінетів всіх сторін.

Розглянувши заяву представника відповідача 2 про ухвалення додаткового рішення, апеляційний господарський суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, у тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідач 2 у відзиві на апеляційну скаргу просив стягнути з позивача на користь відповідача 2 судові витрати по сплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25 січня 2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30 травня 2023 року - без змін.

У мотивувальній частині постанови було зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта (позивача), однак питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача 2 витрат на правничу допомогу при прийнятті постанови не було вирішено.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідачем 2 разом з відзивом на апеляційну скаргу були надані докази судових витрат (на професійну правничу допомогу), які він має сплатити адвокату.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги позивача на рішення суду було відмовлено, судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на позивача.

За вимогами частин 5, 8 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач не скористався правом подати заперечення або клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що між адвокатом Диким Ю.О. та ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал" укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.12.2021, предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом, відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів клієнта, в тому числі, але не виключно: надавати клієнту консультації з питань кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та податкового права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалах, що підготовлені клієнтом: надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, під час розгляду господарських, цивільних, адміністративних кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення, в органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування; представляти інтереси клієнта та здійснювати його захист в правоохоронних та контролюючих органах з питань, що стосуються предмета договору, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її падання в обсязі та па умовах, визначених договором, а також додатками та додатковими угодами до нього (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору (в редакції додаткової угоди №1 від 27.03.2023) вартість надання правової допомоги визначається в додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 3.2. договору плата за надання правової допомоги за цим договором, здійснюється клієнтом в 5-ти денний строк з моменту направлення/вручення адвокатом відповідного рахунку клієнту в порядку та у спосіб, визначений цим договором. За згодою сторін, при представництві інтересів клієнта у судах України, також допускається оплата правової допомоги за цим договором протягом 5-ти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення у справі за участі клієнта.

За умовами п. 3.4. договору на підтвердження факту надання адвокатом клієнту правової допомоги по мірі її надання сторони складають та підписують Акт про надання правової допомоги.

У додатку № 3 від 27.06.2023 року до договору визначено, що вартість правової (правничої) допомоги за виконання умов договору та здійснення представництва інтересів клієнта у справі №910/4914/23 сторонами визначено у таки спосіб: правовий супровід за фактичне надання правової допомоги, що включає усі види правової допомоги визначеної пунктом 2.2. договору під час розгляду спору з вищезазначених питань Північним апеляційним господарським судом визначається в сумі 10000.00 грн та підлягає сплаті клієнтом на користь адвоката в 5-ти денний строк після ухвалення апеляційним господарським судом рішення по суті спору.

21.07.2023 року між адвокатом Диким Ю.О. та ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал" підписаний Акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому детально наведено перелік наданих адвокатом послуг, зокрема: підготовка, що включала ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс веста" на рішення Господарського суду м.Києва від 30.05.2022, а також постановами Верховного Суду, на висновки яких посилається представник апелянта, та подання (направлення) до суду відзиву на апеляційну скаргу.

У акті вказано, що загальна вартість наданої адвокатом правової (правничої) допомоги складає 10000,00 грн та у повному обсязі буде сплачена клієнтом на користь адвоката в 5-ти денний строк з дня ухвалення відповідного судового рішення у справі за участі клієнта.

Представництво інтересів ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал" у даній справі в суді апеляційної інстанції здійснювалося адвокатом Диким Ю.О. на підставі ордеру серії АА № 0021869 від 15.09.2022 року.

На підтвердження наявності у Дикого Ю.О. статусу адвоката надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 5871 від 30.03.2017 року.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем 2 вказаних витрат, однак відповідно до правових позицій Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Дослідивши поданий позивачем акт приймання-передачі наданих послуг, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що аявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому заявлені витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у повному обсязі у заявленій сумі 10 000,00 грн та стягненню з позивача на користь відповідача 2.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяву представника ТОВ "Фінансова компанія "Морган кепітал" про ухвалення додаткового рішення.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (ідентифікаційний код 41264766, адреса: 03035, м. Київ, вул. О.Сурикова, 3, корп. 8Б, оф. 103) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" (ідентифікаційний код 40008320, адреса: 04176, м. Київ, вул. Набережно-Рибальська, 3, прим. 139) - 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

4. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складений 07.02.2024.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова