ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. Справа№ 911/568/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.11.2023

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про заміну боржника його правонаступником

у справі № 911/568/21 (суддя Щоткін О.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія"

до Сектору освіти Сквирської районної державної адміністрації

про видачу судового наказу про стягнення 42 852,70 грн

за участю представників:

від стягувача: Сурикова І.А.,

від боржника: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.11.2023 у відмовлено у задоволенні заяви від 26.10.2023 № 03/13-18, у якій заявник просив суд замінити сторону боржника з Сектору освіти Сквирської РДА на його правонаступника - Відділ освіти Сквирської міської ради - щодо виконання судового наказу Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/568/21.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що заявником не доведено факт правонаступництва.

Не погодившись з ухвалою, ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 13.11.2023 у справі № 911/568/21 та постановити нову, якою замінити сторону боржника з Сектора освіти Сквирської районної державної адміністрації на його правонаступника - Відділ освіти Сквирської міської ради щодо виконання судового наказу Господарського суду Київської області в справі № 911/568/21 від 01.03.2021 про стягнення на користь ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" заборгованості в сумі 42 852,70 грн та судового збору в сумі 227,00 грн, стягнути з боржника на користь заявника 2 684,00 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Посилаючись на преюдиціальність постанови Верховного Суду від 08.06.2023 у справі № 911/343/22, скаржник наполягає що при розгляді вказаної справи судами всіх інстанцій встановлено, що правонаступником Сектору освіти Сквирської районної державної адміністрації є Відділ освіти Сквирської міської ради.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 розгляд справи призначено на 06.02.2024.

19.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому Відділ освіти Сквирської міської ради просить апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.11.2023 у справі № 911/568/21 залишити без задоволення, в ухвалу Господарського суду Київської області від 13.11.2023 у справі № 911/568/21 залишити без змін. Відділом освіти Сквирської міської ради також заявлено про розгляд справи за відсутності його представника за наявними у справі матеріалами.

В судове засідання 06.02.2024 представники боржника не з`явилися, хоч про день та час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів з огляду на тривалість апеляційного провадження визнала за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представників боржника та Відділу освіти Сквирської міської ради за наявними у справі доказами.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

01.03.2021 Господарський суд Київської області в порядку наказного провадження видав судовий наказ про стягнення із Сектору освіти Сквирської РДА на користь ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" 42 852,70 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 21 від 21.02.2020 та 227,00 грн судового збору.

Судовий наказ, виданий Господарським судом Київської області 01.03.2021 у справі № 911/568/21, набрав законної сили 26.03.2021.

04.06.2021 ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулось до Господарського суду Київської області із заявою, у якій просило замінити боржника - Сектор освіти Сквирської РДА на Відділ освіти Сквирської міської ради у судовому наказі Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/568/21.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.06.2021 у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

02.08.2021 ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулось до Господарського суду Київської області із заявою, у якій просило замінити боржника - Сектор освіти Сквирської РДА на Білоцерківську районну державну адміністрацію у судовому наказі Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/568/21.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2021 у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

01.11.2023 ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулось до Господарського суду Київської області із заявою від 26.10.2023 № 03/13-18 про заміну боржника його правонаступником, у якій стягувач просив суд замінити сторону боржника з Сектору освіти Сквирської РДА на Відділ освіти Сквирської міської ради щодо виконання судового наказу Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/568/21.

Обґрунтовуючи необхідність заміни боржника, ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" послалось на такі обставини:

- розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1635-р від 16.12.2020 "Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій" здійснено реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих згідно з постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX "Про утворення та ліквідацію районів", шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою, згідно з додатком 1, зокрема, Сквирську районну державну адміністрацію реорганізовано шляхом приєднання до Білоцерківської районної державної адміністрації;

- Сектор освіти Сквирської РДА, як структурний підрозділ із статусом юридичної особи Сквирської РДА, знаходиться в стані припинення з 18.01.2021 на підставі розпорядження Сквирської районної державної адміністрації від 13.01.2021 № 7 "Про реорганізацію структурних підрозділів із статусом юридичної особи публічного права Сквирської районної державної адміністрації Київської області", яким вирішено, зокрема, реорганізувати Сектор освіти Сквирської РДА шляхом приєднання до Відділу освіти Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області;

- на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 09.03.2021 № 41 "Про ліквідацію Відділу освіти Білоцерківської районної державної адміністрації" правонаступник Сектору освіти Сквирської РДА Відділ освіти Білоцерківської районної державної адміністрації ліквідовано;

- 22.10.2020 Сквирська міська рада прийняла рішення № 1502-61-VII щодо передачі у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міста Сквирського району в особі Сквирської районної ради до комунальної власності територіальної громади Сквирської міської ради майна, у тому числі й навчальних закладів на відповідній території, видатки на функціонування яких з 01.01.2021 здійснюються з бюджету такої територіальної громади;

- рішенням Сквирської міської ради від 22.12.2020 № 25-3-VIII "Про створення Відділу освіти Сквирської міської ради та затвердження його Положення" створено Відділ освіти Сквирської міської ради зі статусом юридичної особи та затверджено Положення про такий відділ, згідно з яким Відділ освіти утворений шляхом передачі повноважень у сфері освіти від Сквирської районної державної адміністрації до Сквирської міської ради та є уповноваженою особою з реалізації прав і обов`язків Сквирської міської ради як засновника щодо управління закладами освіти Сквирської міської територіальної громади.

За цих обставин, стягувач вважає, що правонаступником боржника - Сектору освіти Сквирської РДА за зобов`язаннями, щодо примусового виконання яких видано судовий наказ у справі № 911/568/21, є Відділ освіти Сквирської міської ради, що також, на переконання стягувача, встановлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08.06.2023 у справі № 911/343/23 і не підлягає доказуванню під час розгляду цієї заяви про заміну боржника правонаступником, в порядку ч. 4 ст. 75 ГПК України, як преюдиціально встановлений факт.

Дійсно, у провадженні Господарського суду Київської області знаходилась справа № 911/343/22 за позовом ТОВ "КП Теплоенергія" до Відділу освіти Сквирської міської ради про стягнення 1 383 348,31 грн заборгованості за договорами постачання теплової енергії № 8 від 17.01.2020 та № 10 від 04.11.2020, укладеними ТОВ "КП Теплоенергія" із Сектором освіти Сквирської РДА.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.11.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 та постановою Верховного Суду від 08.06.2023, позов у справі № 911/343/22 задоволено повністю. Стосовно Сектору освіти Сквирської РДА судовими рішеннями у справі № 911/343/22 встановлено, зокрема, такі обставини:

- розпорядженням Сквирської районної державної адміністрації від 13.01.2021 № 7 "Про реорганізацію структурних підрозділів із статусом юридичної особи публічного права Сквирської районної державної адміністрації Київської області" вирішено, зокрема, реорганізувати Сектор освіти Сквирської РДА шляхом приєднання до Відділу освіти Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області; установлено, що Відділ освіти Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області є правонаступником Сектору освіти Сквирської РДА. Згідно з пунктом 4 вказаного розпорядження зобов`язано голів комісії з реорганізації вжити заходів щодо реорганізації підпорядкованих структурних підрозділів відповідно до Порядку;

- за розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації від 09.03.2021 № 41 "Про ліквідацію Відділу освіти Білоцерківської районної державної адміністрації" вирішено припинити Відділ освіти Білоцерківської районної державної адміністрації, а 18.08.2021 здійснено державну реєстрацію припинення вказаної особи, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис.

На підставі доказів, долучених Відділом освіти Сквирської міської ради до заперечень від 07.11.2023 № 767, суд установив, що 22.10.2020 Сквирська районна рада Київської області прийняла рішення № 09-48-07 "Про безоплатну передачу об`єктів спільної власності територіальних громад Сквирського району до комунальної власності територіальної громади міста Сквира".

22.10.2020 Сквирська міська рада Київської області прийняла рішення № 1502-61-VII "Про безоплатне прийняття майна із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Сквирського району в особі Сквирської районної ради до комунальної власності територіальної громади Сквирської міської ради", відповідно до пункту 1 якого вирішила Прийняти безоплатно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Сквирського району в особі Сквирської районної ради до комунальної власності територіальної громади Сквирської міської ради майно згідно з додатком 1.

Рішенням від 22.12.2020 № 96-3-VIIІ "Про зміну засновника комунальних підприємств, установ та організацій" Сквирська міська рада вирішила змінити засновника підприємств, установ та організацій комунальної власності, згідно додатків, із "Сквирська районна рада, ідентифікаційний код юридичної особи 04054688" на "Сквирська міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи 04054961", відповідно до наведеного у рішенні переліку.

Також, матеріали справи № 911/568/21 свідчать, що 22.12.2020 Сквирська міська рада прийняла рішення № 25-3-VII "Про створення відділу освіти Сквирської міської ради та затвердження його Положення". Пунктами 1.3-1.5, 1.7 Положення про Відділ освіти Сквирської міської ради, затвердженого рішенням Сквирської міської ради № 25-3-VІІІ від 22.12.2020, визначено, що Відділ освіти реалізує свої повноваження на території Сквирської міської територіальної громади. Відділ освіти фінансується за рахунок кошів місцевого бюджету. Відділ освіти є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах державного казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Відділ освіти Сквирської міської ради утворено шляхом передачі повноважень у сфері освіти від Сквирської РДА до Сквирської міської ради.

Згідно із п. 1.8 зазначеного Положення Відділ освіти Сквирської міської ради є уповноваженою особою з реалізації прав і обов`язків Сквирської міської ради, як засновника, щодо управління закладами освіти Сквирської міської територіальної громади.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, яке набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 902/201/19, у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 522/7758/14-ц).

Обставини справи - це факти, які мають значення для вирішення спору, як-от: вчинення чи невчинення особою певної дії; настання чи ненастання певних подій; час, місце вчинення дій або настання подій тощо. Обставини встановлюються судом шляхом оцінки доказів, які були досліджені в судовому засіданні. За наслідками такої оцінки доказів, зокрема щодо їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності (ст. 76-79 ГПК України) суд виснує про доведеність чи недоведеність певних обставин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18).

Преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що відображується в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивостей преюдиціальності. Також преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.

Важливо також, що обставини, встановлені у першій справі, що є преюдиційною, мають належати до предмета доказування, тобто їх встановлення має бути необхідне для вирішення тієї справи. Оскільки предмет доказування спочатку визначається підставами позову, а потім обґрунтовується нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19 зазначила, що преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Ці правила також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі.

Аналізуючи положення ч. 7 ст. 75 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 дійшла висновку, що преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанова Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 908/1090/18).

Таким чином, висновок судів у справі № 911/343/22 щодо правонаступництва Відділу освіти Сквирської міської ради за договорами постачання теплової енергії, укладеними Сектором освіти Сквирської РДА з ТОВ "КП Теплоенергія", не має преюдиціального значення для інших майнових правовідносин, зокрема визначення правонаступництва боржника у справі № 911/568/21.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої. Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи може мати місце у разі коли до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника. Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Положення щодо процесуального правонаступництва регламентовано статтею 52 ГПК України. Так, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Тобто, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що наявність або відсутність процесуального правонаступництва підлягає встановленню окремо у кожному випадку. Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав правопопередника. Тобто, підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку перехід зобов`язань за договором № 21 про постачання електричної енергії споживачу від 21.02.2020. При цьому процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу.

У розумінні положень наведеної норми процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі у випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір (постанова Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 910/16586/18).

У справі у справі № 240/21521/22 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що відсутні правові підстави для заміни боржника - суб?єкта владних повноважень у справі його правонаступником у разі, якщо (1) предмет спору у справі не стосується публічно-владних функцій, переданих новому суб?єкту владних повноважень, (2) на момент вирішення судами питання про заміну сторони виконавчого провадження до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесений запис про припинення такого боржника як юридичної особи та (3) заявник не довів фактичної неможливості виконання цим суб?єктом владних повноважень судового рішення (постанова Верховного Суду від 05.12.2023 у справі № 240/21521/22).

Згідно зі статтею 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.04.2021, відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, стягувач звернувся до Управління Державної казначейської служби України у Сквирському районі Київської області із заявою № 03/15-485 про виконання зазначеного судового наказу від 01.03.2021, виданого у справі № 911/568/21.

Листом № 02-10-06/121 від 19.04.2021 Управління Державної казначейської служби України у Сквирському районі Київської області повідомило заявника про те, що Сектор освіти Сквирської РДА не має відкритих рахунків в Управлінні Казначейства, не включений до мережі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів на 2021 рік, тому виконання зазначеного виконавчого документа Управлінням Казначейства є неможливим. У зв`язку з цим Управління Казначейства повернуто відповідний виконавчий документ без виконання.

Згідно з довідкою щодо заборгованості Сектора освіти Сквирської РДА станом на 26.10.2023, виданою ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" 26.10.2023 за № 03/13-18/1, заборгованість боржника за судовим наказом Господарського суду Київської області від 01.03.2021 у справі № 911/568/21 складає: електрична енергія 30 921,42 грн; судовий збір 227,00 грн.

За інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг № 31772604 станом на 07.11.20223) Сектор освіти Сквирської РДА перебуває в стані припинення внаслідок внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженими ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, про що до реєстру 18.01.2021 внесено запис за № 008000418.

Колегія суддів враховує, що у даній справі спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією Сектором освіти Сквирської РДА його компетенції, тому підстави для правонаступництва виникають саме з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

Проте, на час розгляду заяви, боржника не ліквідовано, призначена комісія з припинення. Стягувач не довів суду факт вибуття боржника із виконавчого провадження.

Крім того, суду не надано доказів передачі Відділу освіти Сквирської міської ради за відповідним передавальним актом майнових прав та обов`язків Сектору освіти Сквирської РДА за договором з ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для заміни боржника правонаступником за заявою ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія". Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для заміни боржника правонаступником відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.

Керуючись статтями 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.11.2023 у справі № 911/568/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 13.11.2023 у справі № 911/568/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/568/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.02.2024.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді І.М. Скрипка

О.В. Тищенко