ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.01.2024м. СумиСправа № 920/1195/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Виходцевій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1195/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» (вул.Князів Острозьких, буд. 32/2, м. Київ, 01010; код за ),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУК» (вул. Залізнична, буд. 50, м. Лебедин, Сумська обл., 42200; код за ЄДРПОУ 2259394),

про стягнення 1717516,76 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Коробейник А.В. (адвокат, довіреність від 26.12.2023 №370/24),

від відповідача: Берестовська С.О. (адвокат, ордер серії ВМ №1044248 від 20.10.2023),

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:

18.10.2023 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 1717516,67 грн (один мільйон сімсот сімнадцять тисяч п`ятсот шістнадцять грн 67 коп.) штрафу та 25762,75 грн (двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят дві грн 75 коп.) судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу.

19.10.2023 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, відповідно до якого відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «КРУК», зареєстрований як юридична особа за адресою: вул. Залізнична, буд. 50, м. Лебедин, Сумська обл., 42200.

Ухвалою від 20.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1195/23 у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 11.12.2023; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.

Відповідно до інформації з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та із системи «Електронний суд» позивач та відповідач мають зареєстровані електронні кабінети в системі «Електронний суд».

На виконання абз. 1 ч. 7 ст. 6 ГПК України копія ухвали від 20.10.2023 про відкриття провадження у справі №920/1195/23 надіслана сторонам відповідно до вимог ч.ч.6-7 ст.6 ГПК України до їх електронних кабінетів.

13.11.2023 через систему «Електронний суд» відповідач надіслав відзив на позовну заяву (вх №1224), в якому відповідач зазначив, що у зв`язку із відсутністю будь-яких збитків, заподіяних позивачу, а також зважаючи на відсутність заборгованості зі сплати вартості спожитого природного газу, відсутні підстави для сплати будь-яких штрафних санкцій, а тому просить відмовити в стягненні штрафу та судових витрат.

15.11.2023 представник позивача подав відповідь на відзив (вх №7213), в якій зазначив, що позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення штрафу, нарахування якого передбачено умовами договору, а не з вимогою про відшкодування збитків відповідно до абз. 1 п. 1 розділу VІІ Правил постачання природного газу, а тому позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Додатково у відповіді на відзив в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач повідомив, що докази розміру понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Подані сторонами заяви по суті справи долучено до матеріалів справи.

30.11.2023 засобами «Електронного суду» представник відповідача -директор Чалий Валерій Григорович, надіслав заяву про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх №4699) у справі №920/1195/23, відповідно до якої просив забезпечити проведення судового засідання у справі №920/1195/23 у режимі відеоконференції, визначивши Лебединський районний суд Сумської області як суд, відповідальний за проведення відеоконференції під час вищезазначеного судового засідання.

Ухвалою від 30.11.2023 у справі №920/1195/23 задоволено заяву відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (вх №4699 від 30.11.2023) у справі №920/1195/23; доручено Лебединському районному суду Сумської області (e-mail: ) забезпечити участь представника відповідача ТОВ «Крук» у судовому засіданні, призначеному на 11.12.2023, 10:30, у справі №920/1195/23 в режимі відеоконференції в приміщенні зазначеного суду.

У підготовчому судовому засіданні 11.12.2023 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 29.01.2024, 11:00, в режимі відеоконференції з Лебединським районним судом.

Ухвалою від 11.12.2023 у справі №920/1195/23 доручено Лебединському районному суду Сумської області забезпечити участь представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Крук», у судовому засіданні, призначеному на 29.01.2024, 11:00, у справі №920/1195/23, в режимі відеоконференції в приміщенні зазначеного суду.

13.12.2023 представник відповідача електронною поштою надіслав заяву про приєднання до матеріалів справи доказів (вх №7822/23), в якій просив долучити до матеріалів справи копії ордеру серії ВМ №1044248 від 20.10.2023 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії СМ №000659 від 15.01.2020 на підтвердження повноважень адвоката Берестовської С.О. як представника відповідача. Заяву з доданими документами долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 29.01.2024 встановлено:

Представники позивача та відповідача у судове засідання прибули, додаткових заяв та/або клопотань не подали.

Судом розпочато розгляд справи по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Під час судового розгляду, відповідно до статей 209, 210 ГПК України з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 29.01.2024 на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.

Відповідно до інформації з ЄДРПОУ Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є діяльність з постачання природного газу.

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» предметом діяльності зазначеного товариства, зокрема, є: надання населенню, бюджетним установам та організаціям, промисловим підприємствам, а також іншим юридичним особам послуг з постачання природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ

20.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» (далі позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРУК" (далі відповідач, споживач) укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-92910-22 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2022 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. договору річний плановий обсяг постачання газу - до 10000 куб.м.

Пунктом 1.3. договору визначено, що планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в Додатку 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.4 договору, обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання протягом розрахункового періоду в розмірі ± 3 відсотка від підтвердженого обсягу природного газу у відповідну газову добу.

Згідно з п. 3.2 договору ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 25,41666667 грн., крім того компенсація вартості доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 25,55324267 грн. Податок на додану вартість становить 5,11064853 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 30,66389120 грн.

Пунктом 5.5.1. договору визначено, що споживач зобов`язаний дотримуватися дисципліни споживання газу, визначеної розділом 2 договору, а також Правилами постачання природного газу

Згідно з п. 6.2.2 договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де

Vф - обсяг фактично поставленого газу cпоживачу протягом розрахункового періоду за договором;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1.

Відповідно до п. 6.2.3. договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач зобов`язується сплатити постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який стягується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Згідно з п. 10.1 договору (в редакції додаткової угоди від 28.12.20223), цей договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до реєстру споживачів ТОВ «Твій Газзбут» в інформаційній платформі Оператора ГТС до 31.12.2023, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Пунктом 10.3. договору визначено, що усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (за наявності).

Відповідно до додатку №1 до договору, планові обсязі постачання газу у 2022 році складали по місяцях: листопад 2022 року 5000 куб.м.; грудень 2022 року 5000 куб.м.

31.08.2022 між позивачем та відповідачем укладено додаткова угода №ДУ-1/41АР200-92910-22, на підставі п. 1 якої сторони домовились про узгодження ціни на газ, починаючи з 01.09.2022: ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 44,16666667 грн., крім того компенсація вартості доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 44,30324267 грн. Податок на додану вартість становить 8,86064853 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 53,16389120 грн.

31.10.2022 на підставі п. 1 укладеної між сторонами додаткової угоди №ДУ2/41АР200-92910-22 сторони домовились про узгодження ціни на газ, починаючи з 01.11.2022 року: ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 31,66666667 грн., крім того компенсація вартості доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 31,80324267 грн. Податок на додану вартість становить 6,36064853 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 38,16389120 грн.

30.11.2022 між сторонами спору укладено додаткову угоду №ДУ-3/41АР200-92910-22, за п. 1 якої сторони домовились про узгодження ціни на газ, починаючи з 01.12.2022 року: ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 28,25000000 грн., крім того компенсація вартості доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 28,38657600 грн. Податок на додану вартість становить 5,67731520 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 34,06389120 грн.

28.12.2022 сторонами укладено додаткову угоду №ДУ-4/41АР200-92910-22, згідно з п. 2-3 якої планові обсяги постачання газу у 2023 році склали до 70000 куб.м., а по місяцях: січень 2023 року - 10000 куб.м.; жовтень 2023 року - 10000 куб.м.; листопад 2023 року - 40000 куб.м.; грудень 2023 року - 10000 куб.м.

На підставі укладеної між сторонами додаткової угоди № ДУ-4/41АР200-92910-22 від 28.12.2022 сторони також домовились про узгодження ціни на газ, починаючи з 01.01.2023: ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 27,08333333 грн., крім того компенсація вартості доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 27,21990933 грн. Податок на додану вартість становить 5,44398187 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 32,6638912 грн.

31.01.2023 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № ДУ-5/41АР200-92910-22 за якою сторони домовились про узгодження ціни на газ, починаючи з 01.02.2023: ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 25,00000000 грн., крім того компенсація вартості доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 25,13657600 грн. Податок на додану вартість становить 5,02731520 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 30,16389120 грн.

28.02.20.23 відповідно до п. 1 укладеної між сторонами додаткової угоди № ДУ-6/41АР200-92910-22 сторони домовились про узгодження ціни на газ, починаючи з 01.03.2023: ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 18,75000000 грн., крім того компенсація вартості доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 18,88657600 грн. Податок на додану вартість становить 3,77731520 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 22,66389120 грн.

28.03.2023 між постачальником та споживачем укладено додаткову угоду №ДУ-7/41АР200-92910-22 за якою сторони домовились про узгодження ціни на газ, починаючи з 01.04.2023: ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 12,08333333 грн, крім того компенсація вартості доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 12,21990933 грн. Податок на додану вартість становить 2,144398187 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 14,66389120 грн.

Таким чином, відповідно до договору та додаткової угоди від 28.12.2023 до договору відповідачу визначено наступний плановий обсяг постачання газу: листопад 2022 року 5000 куб.м, грудень 2022 року 5000 куб.м, січень 2023 року 10000 куб.м, жовтень 2023 року 10000 куб.м, листопад 2023 року 40000 куб.м, грудень 2023 року 10000 куб.м.

Відповідно до актів приймання передачі природного газу до договору відповідач спожив наступні обсяги природного газу:

- за актом №ТГ382074030 від 30.09.2022 - 32,2 куб.м;

- за актом №ТГ382094493 від 31.10.2022 - 23929,85 куб.м;

- за актом №ТГ382114284 від 30.11.2022 - 118450,91 куб.м;

- за актом №ТГ382135580 від 31.12.2022 - 184087,03 куб.м;

- за актом №ТГ383004793 від 31.01.2023 - 69432,49 куб.м;

- за актом №ТГ383024210 від 28.02.2023 - 112127,49 куб.м;

- за актом №ТГ383045894 від 31.03.2023 5824,35 куб.м;

- за актом №ТГ383068602 від 30.04.2023 - 1065,95 куб.м;

Таким чином, різниця між обсягом фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за договором та підтвердженим обсягом газу на розрахунковий період є наступною: вересень 2022 року 32,02 куб.м., жовтень 2022 року 23929,85 куб.м, листопад 2022 року 113450,91 куб.м, грудень 2022 року 179087,03 куб.м, січень 2023 року 59432,49 куб.м, лютий 2023 року 112127,49 куб.м, березень 2023 року 5824,35 куб.м, квітень 2023 року 1065,95 куб.м.

Оскільки за період з вересня 2022 року по квітень 2023 року фактичний обсяг поставленого споживачеві газу перевищив підтверджений обсяг газу на цей період, керуючись п. 6.2.2. договору позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 1717516,67 грн.

05.09.2023 позивач направив відповідачу лист-вимогу №200-Сл-10908-0923, за якою запропонував добровільно сплатити 1717516,67 грн штрафу за договором.

26.09.2023 відповідач надіслав відповідь №258 на лист-вимогу позивача, відповідно до якої відмовився від сплати штрафу.

Як наслідок, позивач звернувся з даним позовом за захистом своїх порушених на його думку прав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, яка кореспондуються зі статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи доведено факт споживання відповідачем природного газу в більшому обсязі, ніж підтверджений обсяг газу за договором, що стало підставою нарахування позивачем відповідачу 1717516,67 грн штрафу відповідно до умов укладеного між сторонами договору.

Судом встановлено, що пунктом 6.2.2 договору визначено, що за підсумками розрахункового періоду якщо фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - обсяг фактично поставленого газу cпоживачу протягом розрахункового періоду за договором; Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - вартість газу за договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1.

Відповідно до розрахунку позивача, здійсненого у позовній заяві, останній, нарахував відповідачу 1717516,67 грн штрафу за період з вересня 2022 року по квітень 2023 року.

Суд не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, що санкція у вигляді штрафу, стягнення якого сторони передбачили у пункті 6.2.2 договору, за своєю правовою природою відноситься до збитків. Суд дійшов висновку, що сторони передбачили умовами спірного договору саме стягнення штрафу за порушення його умов.

Відповідно до приписів статті 217 Господарського кодексу України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Таким чином, в силу приписів статті 217 Господарського кодексу України, у разі порушення господарського зобов`язання до правопорушника у сфері господарювання можуть бути застосовано господарські санкції у вигляді штрафних санкцій.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 статті 550 Цивільного кодексу України унормовано, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 1 статті 551 Цивільного кодексу України, передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. (ч.3 ст.551 ЦК України).

Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. (ч.1 ст.624 ЦК України).

Суд констатує, що у спірних правовідносинах, умовами п.6.2.2. договору сторони передбачили можливість за порушення господарського зобов`язання, а саме: якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), обов`язок споживача сплатити постачальнику саме штрафу за перевищення обсягу постання газу, а не відшкодування заподіяних збитків.

Позивач звернувся до суду саме з вимогою про стягнення штрафу у розмірі 1717516,67 грн на підставі п. 6.2.2. договору.

З огляду на наведене, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку штрафу, позовні вимоги позивача щодо стягнення 1717516,67 грн штрафу, нарахованого на підставі п. 6.2.2. договору за висновком суду є такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, частиною 1 статті 233 ГК України передбачено право суду зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналогічне положення міститься в ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз наведених норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, і відповідно питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Таким чином, розмір штрафних санкцій (неустойки) може бути зменшений за рішенням господарського суду. При цьому, статті 551 ЦК України, 233 ГК України та положення ГПК України не містять норм, які б ставили можливість суду використати право на зменшення заявлених до стягнення з боржника штрафних санкцій в залежність від наявності відповідного клопотання з цього приводу сторони у справі. Тобто суд може реалізувати своє право та прийняти рішення про зменшення розміру неустойки за власною ініціативою.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.11.2020 у справі № 927/184/13-г.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Загальновідомим та нормативно врегульованим є питання щодо існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на час розгляду справи не скасований.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс - мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Суд приймає до відома пояснення відповідача, викладені у відзиві на позов, про те, що у зв`язку із запровадженням на всій території України правового режиму воєнного стану, а також повномасштабної війни Російської Федерації проти України станом на вересень 2022 року склалася складна ситуація у сфері експорту зернових культур. Крім того, у зв`язку із постійними ракетними та артилерійськими обстрілами території України зі сторони збройних сил країни-агресора, восени 2022 року, внаслідок значних пошкоджень критичної інфраструктури настала критична ситуація з електропостачанням, що додатково ускладнило роботу агропідприємств, пов`язану зокрема зі збиранням та зберіганням зернових.

Суд вважає, що зменшення розміру неустойки (штрафу) є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

Таким чином, оскільки зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки (штрафу) є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши матеріали справи, враховуючи відсутність у відповідача основного боргу за договором, а також співмірність негативних наслідків для відповідача з інтересом позивача, зменшує розмір штрафу на 90% - з 1717516,67 грн до 171751,67 грн.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до матеріалів справи позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову. Водночас, з урахуванням наведених вище обставин зменшення штрафу, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення 171751,67 грн штрафу. В іншому суд відмовляє.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 25762,75 грн, що сплачений при зверненні з позовом за платіжною інструкцією №13924 від 13.10.2023.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 25762,75 грн судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУК» (вул. Залізнична, буд. 50, м. Лебедин, Сумська обл., 42200; код за ЄДРПОУ 2259394) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» (вул. Князів Острозьких, буд. 32/2, м. Київ, 01010; код за ) 171751,67 грн (сто сімдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят одна грн 67 коп. ) штрафу, а також 25762,75 грн (двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят дві грн 75 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. В іншому відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2024.

Суддя В.Л. Котельницька