ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

29 січня 2024 року Справа № 915/1695/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.,

розглянувши матеріали заяви Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (код ЄДРПОУ ВП 44005631, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А, 65078)

про грошові вимоги до боржника у сумі 1740856,47 грн.

у справі № 915/1695/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )

керуючий реструктуризацією: арбітражний керуючий Капінус Андрій Анатолійович (54017, м. Миколаїв, а/с 55)

встановив:

Господарським судом Миколаївської області розглядається справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Провадження у справі про неплатоспроможність боржника відкрито ухвалою суду від 05.12.2023, цією ж ухвалою введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Капінуса А.А., указано порядок та строк заявлення кредиторами грошових вимог до боржника та ін.

З метою виявлення кредиторів боржника 08.12.2023 за № 72042 оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі неплатоспроможність фізичної особи підприємця Федотової Ольги Василівни.

10.01.2024 до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява (вх.. № 287/24) Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державно ї митної служби України) (далі - Одеська митниця) про визнання кредиторських вимог, у якій заявник просить визнати грошові вимоги до боржника у загальному розмірі 1740856,47 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суд встановив, що остання має недоліки, оскільки заявником не сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 15.01.2024 залишено вищевказану заяву без руху та встановлено заявнику 5-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви шляхом подання суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

Так як, Одеська митниця, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, то згідно довідки про доставку електронного листа, ухвалу від 15.01.2024 про залишення заяви про визнання кредиторських вимог без руху доставлено заявнику 17.01.2024.

22.01.2024 до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява Одеської митниці про усунення недоліків, у якій викладено наступні вимоги:

"1. Прийняти заяву Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання кредиторських вимог у сумі 1 740 856,47 до боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

2. Відстрочити строк сплати судового збору за подання заяви Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державно ї митної служби України) про визнання кредиторських вимог у сумі 1 740 856,47 до боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

3. У разі неможливості відстрочення продовжити Одеській митниці строк на усунення недоліків поданої заяви про визнання кредиторських вимог.".

Враховуючи вказаний в ухвалі строк на усунення недоліків, заявник повинен був надати до суду заяву про усунення недоліків до 22.01.2024 включно, а тому вказана заява митницею подана до суду вчасно .

У заяві про усунення недоліків заявник зазначає про відсутність коштів та посилається на те, що митниця є бюджетною установою, у зв`язку з чим має труднощі з виділенням бюджетних коштів на оплату судового збору. У зв`язку з триваючою широкомасштабною агресією російської федерації проти України, введенням воєнного стану на території України, держава має більшнагальну потребу у матеріальних та фінансових ресурсах задля захисту країни.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України, власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету. Відповідно до пункту 15 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, власні надходження бюджетний установ надходження, отримані в установленому порядку бюджетними установами як плата за надання послуг, виконання робіт та цільових заходів, гранти, дарунки та благодійні внески, а також надходження від реалізації в установленому порядку продукції чи майна та іншої діяльності.

Однак, з урахуванням викладених обставин (відсутність коштів), Одеська митниця позбавлена можливості стягнення грошових вимог, у вигляді штрафу у справі з порушення митних правил.

Указані обставини, на переконання митниці, є підставою для відстрочення сплати судового збору у даній справі.

Розгляд заяви про усунення недоліків відбувається у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено наступне.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведеними положеннями Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити, відстрочити сплату судового збору або зменшити його розмір.

Окрім цього, з аналізу ст.8 Закону "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20), що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Крім того, запровадженням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, не є підставою для відстрочення сплати судового збору в силу приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір". Також, закон не передбачає відстрочення сплати судового збору з підстав виникнення обставин непереборної сили.

Аналогічні висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 25.04.2022 у справі № 910/6306/21, від 31 серпня 2022 року у справі № 910/26972/14 та від 16 січня 2023 року у справі № 910/11002/21.

Таким чином, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Також суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 (Провадження №11-24апп21), що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим (подібний висновок наведений в ухвалі Верховного Суду від 06 квітня 2023 року по справі №904/454/22).

З огляду на зазначене, враховуючи положення статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Одеської митниці, викладеного у заяві про усунення недоліків, про відстрочення сплати судового збору за подання заяви про визнання кредиторських вимог до боржника.

Щодо клопотання митниці про продовження строку на усунення недоліків поданої заяви про визнання кредиторських вимог суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України, строки в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч.ч. 1, 2 ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 46 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Закону.

У разі якщо заяву кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.

Відповідно до ч. 2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений цим Кодексом.

Враховуючи, що встановлений судом строк для усунення недоліків заяви про грошові вимоги кредитора до боржника, на час звернення з цим клопотанням не закінчився, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, господарський суд вважає за доцільне продовжити процесуальний строк для усунення недоліків, на виконання вимог ухвали Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2024 та встановити Одеській митниці строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 15.01.2024 у даній справі - п`ять днів з дня вручення даної ухвали.

Керуючись ст.46 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 119, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) у відстроченні сплати судового збору за подання заяви про визнання кредиторських вимог до боржника.

2. Задовольнити клопотання Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України), викладене у заяві про усунення недоліків від 22.01.2024, про продовження строку для усунення недоліків.

Продовжити Одеській митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) строк для усунення недоліків, назначених в ухвалі Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2024.

Встановити заявникові строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня вручення даної ухвали.

3. Су роз`яснює, що неусунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, зумовлює повернення судом заяви у відповідності до ч.3 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена.

Ухвала підписана 05.02.2024 - у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Суддя Т.М. Давченко