ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

"06" лютого 2024 р. Справа№ 911/2261/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик інвест центр» про забезпечення позову, яку подано під час розгляду

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Релакс»

на рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2023, повний текст якого складений 29.11.2023,

у справі № 911/2261/23 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик інвест центр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Релакс»

про стягнення 1 459 000,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В. перебуває апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Релакс» на рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2023 у справі № 911/2261/23, розгляд якої призначений на 13.02.2024 об 11:00.

05.02.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик інвест центр» надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить:

- накласти арешт на грошові кошти в сумі 1 530 885,84 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Релакс» та обліковуються на рахунках в банківських або інших кредитно-фінансових установах, виявлених в ході виконання ухвали суду;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Релакс» здійснювати на користь учасників Товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виплати у грошовій або натуральній формі, за зобов`язаннями Товариства перед ними, в тому числі, але не виключно щодо виплати коштів за результатами здійснення операції зі зменшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Релакс».

Відповідно до передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 05.02.2024 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко А.І.

Щодо вказаної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик інвест центр» про забезпечення позову колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову після відкриття провадження у справі подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Стаття 139 ГПК України встановлює вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Дослідивши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістик інвест центр» заяву про забезпечення позову колегією суддів встановлено, що: заявником дотримано вимог щодо форми та змісту заяви; підстави для виклику заявника для надання пояснень або додаткових доказів, а також для призначення розгляду заяви у судовому засіданні з викликом сторін відсутні.

Дослідивши матеріали справи, апеляційної скарги та заяви про забезпечення позову колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 543/730/14-ц).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач послався на те, що:

- 24.01.2024 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про відповідача , які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема щодо: зміни юридичної адреси товариства; зміни (зменшення) розміру статутного капіталу товариства; зміни відомостей про учасників та кінцевих бенефіціарних власників юридичної особи;

- станом на дату початку розгляду справи судом, статутний капітал відповідача становив 646 200,00 грн., однак в результаті прийняття учасниками відповідача рішення про зменшення статутного капіталу, з 24.01.2024 статутний капітал відповідача становить лише 1 000,00 грн.;

- таким чином, під час розгляду спору судом, статутний капітал відповідача був зменшений у 646 разів та більше не здатний гарантувати жодне належне виконання своїх зобов`язань перед позивачем навіть у випадку зміни рішення суду першої інстанції;

- відповідно до відомостей довідки №354561816 від 15.11.2023 вбачається, що відповідач не володіє жодним нерухомим майном, на яке б було можливо звернути стягнення на виконання рішення суду;

- відповідач не дотримався встановленої ст. 19 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» базової процедури, необхідної для забезпечення захисту прав кредиторів у випадках прийняття рішення про зменшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, а саме письмового повідомлення протягом 10 днів про зменшення статутного капіталу кожного кредитора, вимоги якого до товариства не забезпечені заставою, гарантією чи порукою, про таке рішення;

- у провадженні судді Господарського суду Київської області перебувала інша справа №911/1912/23 за позовом відповідача до позивача про стягнення заборгованості та неустойки за спірним договором будівельного підряду, за змістом якої відповідач вважав, що існують підстави для стягнення з позивача додаткових оплат за договором без реального його виконання на підставі підписаного в односторонньому порядку акту виконаних робіт, проте ознайомившись з доводами позивача, а також за результатами участі у призначених судових засіданнях, відповідач вже після постановлення судом ухвали про перехід до розгляду справи по суті, надав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, чим підтвердив відсутність порушень їх прав зі сторони позивача щодо виконання спірного договору будівельного підряду, а також опосередковано підтвердив наявність обставин щодо не належного виконання ними своїх договірних зобов`язань, та відповідно, порушення законних прав та інтересів позивача.

Колегія суддів зазначає про те, що доданими позивачем до заяви про забезпечення прозову доказами підтверджується як те, що станом на дату початку розгляду справи судом статутний капітал відповідача становив 646 200,00 грн. однак в результаті прийняття учасниками відповідача рішення про зменшення статутного капіталу, з 24.01.2024 статутний капітал відповідача становить лише 1 000,00 грн., так і те, що відповідач не володіє жодним нерухомим майном, на яке б було можливо звернути стягнення на виконання рішення суду.

З матеріалів справи слідує, що предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 1 459 000,83 грн. нарахованої за порушення строків виконання робіт за договором на виконання комплексу робіт з улаштування покриття будівлі складу по вулиці Дубрівська, 8-а в селі Старі Петрівці Вишгородського району Київської області № 15/8-2022/П від 19.08.2022. Також позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 50 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.11.2023 у справі № 911/2261/23 позов задоволений повністю, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 1 459 000,83 грн. пені та судові витрати 21 885,01 грн. судового збору, 50 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката (загальна сума, яка присуджена до стягнення становить 1 530 885,84 грн. - примітка суду).

Колегія суддів звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів, можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що може утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у cправі № 905/448/22 та постанові Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 914/3316/22.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у cправі № 905/448/22 також звернуто увагу на те, що у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Враховуючи предмет та підстави позову, а також те, що з матеріалів справи вбачаться, зокрема, те, що на дату початку розгляду справи судом статутний капітал відповідача становив 646 200,00 грн. однак в результаті прийняття учасниками відповідача рішення про зменшення статутного капіталу, з 24.01.2024 статутний капітал відповідача становить лише 1 000,00 грн., та те, що відповідач не володіє жодним нерухомим майном, на яке б було можливо звернути стягнення на виконання рішення суду, апеляційний господарський суд погоджується із доводами позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення, може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави, за захистом яких звернувся позивач за первісним позовом.

За таких обставин наявні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 530 885,84 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Релакс» та обліковуються на рахунках в банківських або інших кредитно-фінансових установах, виявлених в ході виконання ухвали суду.

Водночас колегія суддів не може погодитись з наявністю підстав для заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Релакс» здійснювати на користь учасників Товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виплати у грошовій або натуральній формі, за зобов`язаннями Товариства перед ними, в тому числі, але не виключно щодо виплати коштів за результатами здійснення операції зі зменшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Релакс» та зазначає, що накладення арешту в межах суми стягнення є співмірним із заявленими позивачем вимогами, проте у випадку наявності у відповідача грошових коштів у сумі більшій, ніж сума майнових вимог у цій справі, фактична заборона йому розпоряджатися такими коштами за наявності арешту на грошові кошти в сумі 1 530 885,84 грн. буде свідчити про те, що заходи забезпечення позову перевищують розмір грошових вимог позивача у цій справі, що не відповідає вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову.

За таких обставин заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик інвест центр» про забезпечення позову задовольняється частково.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 137, 1044 234, 235 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик інвест центр» про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти в сумі 1 530 885 (один мільйон п`ятсот тридцять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 84 коп., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Релакс» (04136, місто Київ, вул. Виговського Івана, будинок 13, офіс 510, ідентифікаційний код 41609393) та обліковуються на рахунках в банківських або інших кредитно-фінансових установах, виявлених в ході виконання ухвали суду.

3. В решті вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик інвест центр» відмовити.

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістик інвест центр» (07353, Київська область, Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Дубрівська, буд. 8-А, ідентифікаційний код 37256581)

5. Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Релакс» (04136, місто Київ, вул. Виговського Івана, будинок 13, офіс 510, ідентифікаційний код 41609393).

6. Дана ухвала відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили.

7. Строк пред`явлення до виконання даного виконавчого документа - 3 роки: до 06.02.2027.

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в порядку та в строк визначені ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала