РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2024Справа № 910/15070/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Басонг"
доПриватного підприємства "Флексопласт-Україна"
простягнення 277643,40 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Басонг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Флексопласт-Україна" про стягнення 277643,40 грн, з яких 159810,05 грн основного боргу, 51772,82 грн пені, 17049,26 грн 16% річних, 17049,26 грн процентів за користування чужими грошовими коштами із розрахунку 16% річних, 31962,01 грн 20% штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №220323 від 22.03.2023 в частині оплати поставленого позивачем товару у встановлений цим правочином строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Басонг" було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 судом відкрито провадження у справі №910/15070/23; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; позивачу - строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній станом на дату відкриття провадження у справі) у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом із повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Басонг" (постачальник) та Приватним підприємством "Флексопласт-Україна" (покупець) укладено договір поставки №220323 (договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити (передати) покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість відповідно до умов цього договору. Вид, кількість, вартість та інші характеристики товару визначаються сторонами у специфікаціях до цього договору, які є невід`ємною його частиною (п.п.1.1, 2.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору кількість, ціна, строк поставки та порядок оплати товару, а також інші умови, які сторони бажають узгодити, визначаються сторонами в специфікаціях до цього договору. Якщо специфікаціями будуть передбачені інші умови поставки, ніж ті, що передбачені цим договором, переважну силу матимуть положення цих специфікацій.

У п.2.4 договору зазначено, що датою (моментом) поставки партії товару вважається дата, вказана у видаткових накладних на поставку товару. Право власності на товар переходить з моменту підписання двома сторонами видаткової накладної на товар.

Оплата вартості товару за цим договором здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, у національній валюті України - гривні, або іншим способом відповідно до законодавства України. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника (п.п.3.1, 3.3 договору).

У випадку порушення строків оплати товару, покупець зобов`язаний на вимогу постачальника сплатити неустойку в розмірі 0,3% від загальної вартості партії товару, оплата якої прострочена, за кожний день прострочення, до моменту проведення розрахунків в повному обсязі, а також 16% річних. У випадку порушення строку оплати товару, більше ніж на 10 календарних днів покупець зобов`язаний на вимогу постачальника сплатити штраф у розмірі 20% від суми, строк оплати якої порушений. У випадку прострочення оплати товару покупець, крім встановленої п.5.2 неустойки, на вимогу постачальника, повинен сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами із розрахунку 16% річних за весь час прострочення (п.п.4.1, 4.2, 4.3 договору).

Строк дії даного договору встановлений з дати його підписання сторонами і по 31 грудня 2023 року, але у будь-якому випадку до повного належного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому. Закінчення терміну договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії даного договору. Сторони погодили, що у разі, якщо дата підписання сторонами цього договору є пізнішою ніж дата, що зазначена у правому верхньому куті першої сторінки даного договору, відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли починаючи з дати, шо зазначена у правому верхньому куті першої сторінки даного договору (п.9.1 договору).

Згідно специфікації №1 від 22.03.2023 до даного договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених договором та цією специфікацією передавати у власність покупцю товар (партію товару), а покупець зобов`язується прийняти такий товар (партію товару) та розрахуватися за нього в порядку та на умовах передбачених договором та цією специфікацією, а саме: макуху соєву у кількості 50 (+/-10%), ціна з ПДВ (грн/т) 19100,04 грн, загальною вартістю 955002,00 грн з ПДВ, поставка товару за даною специфікацією здійснюється на умовах EXW (Інкотермс 2010) зі складу постачальника за адресою: Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Байкальська, 9, поставка товару по даній специфікації здійснюється постачальником в строк до 31 березня 2023 року включно, розрахунки за товар здійснюються на наступних умовах: 100 % передоплата вартості товару протягом 3 днів з моменту підписання цієї специфікації, кількість товару, зазначеного в даній специфікації, рівно як і сума, може змінюватись в більшу або меншу сторону в межах 10%. Фактична кількість і сума переданого товару зазначається в видаткових накладних на товар.

На виконання умов договору постачальником було поставлено, а покупцем прийнято товар на загальну суму 503095,05 грн, що підтверджується видатковою накладною №104 від 23.03.2023 на суму 503095,05 грн та товарно-транспортною накладною №1 від 23.03.2023, копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом.

Згідно платіжних інструкцій №55 від 29.03.2023 на суму 100000,00 грн, №JBKLN43O78SD3N.1 від 03.04.2023 на суму 103285,00 грн, №121 від 24.04.2023 на суму 20000,00 грн, №134 від 10.05.2023 на суму 20000,00 грн, №137 від 11.05.2023 на суму 20000,00 грн, №145_00000 від 22.05.2023 на суму 30000,00 грн, №161_00000 від 08.06.2023 на суму 10000,00 грн, №162_00000 на суму 10000,00 грн, №165_00000 від 15.06.2023 на суму 15000,00 грн, №167_00000 від 04.07.2023 на суму 15000,00 грн відповідачем було частково сплачено за отриманий товар у загальному розмірі на суму 343285,00 грн, у зв`язку з чим 18.07.2023 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу №1807/23 про оплату заборгованості.

Відповіді на вказану вимогу відповідач не надав, заборгованість на сплатив, у звязку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч.1. 2 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

На підтвердження факту поставки товару позивачем долучено до матеріалів справи видаткову накладну на загальну суму 503095,05 грн.

Обставини щодо належного виконання позивачем зобов`язань з поставки товару на суму 503095,05 грн не були спростовані чи заперечені відповідачем, доказів не прийняття товару відповідачем чи висування останнім претензій щодо поставленого позивачем товару суду також не надані.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно умов специфікації №1 від 22.03.2023 до договору сторонами погоджено, що розрахунки за товар здійснюються на наступних умовах: 100 % передоплата вартості товару протягом 3 днів з моменту підписання цієї специфікації.

З урахуванням положень ст.530 Цивільного кодексу України та договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару.

Відповідно до ч.1 ст.251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

За приписами ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 5 ст.254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день..

За висновками суду, з урахуванням вищенаведених положень законодавства, останнім днем оплати за товар, поставлений за видатковими накладними №191 від 30.11.2018 на суму 1116813,48 грн та №194 від 30.11.2018 на суму 603000,72 грн було 14.12.2018, у зв`язку з чим прострочка виконання зобов`язання по оплаті виникла у відповідача з 15.12.2018.

За висновками суду, з урахуванням вищенаведених положень законодавства та умов специфікації №1 від 22.03.2023 до договору, останнім днем оплати за товар було 27.03.2023, у зв`язку з чим прострочка виконання зобов`язання по оплаті виникла у відповідача з 28.03.2023.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов`язання по оплаті зазначеного товару належним чином та у строк, встановлений укладеним між сторонами договором не виконав, частково сплативши позивачу 343285,00 грн, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість загальну суму 159810,05 грн, а отже позовні вимоги позивача про стягнення зазначеної суми заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 16% річних у розмірі 17049,26 грн, нарахованих за загальний період прострочення виконання грошового зобов`язання з 24.03.2023 по 19.09.2023.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно із ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже вказувалося судом, згідно п.4.1 договору сторонами погоджено, що у випадку порушення строків оплати товару, покупець зобов`язаний на вимогу постачальника сплатити неустойку в розмірі 0,3% від загальної вартості партії товару, оплата якої прострочена, за кожний день прострочення, до моменту проведення розрахунків в повному обсязі, а також 16% річних.

Тобто у наведеному пункті договору сторонами погоджено інший розмір процентів, що підлягають стягненню з урахуванням ст.625 Цивільного кодексу України.

За здійсненим судом перерахунком, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 16% річних у розмірі 16167,12 грн, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 28.03.2023 по 19.09.2023.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені, суд зауважує наступне.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки відповідачем у встановлений строк свого обов`язку зі сплати платежів за договором не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання, і він вважається таким, що прострочив, а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

За здійсненим судом перерахунком, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 49016,13 грн, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 28.03.2023 по 19.09.2023.

Щодо стягнення з відповідача 17049,26 грн процентів за користування чужими грошовими коштами із розрахунку 16% річних, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.692 Цивільного кодексу України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно п.4.3. договору у випадку прострочення оплати товару покупець, крім встановленої п.5.2 неустойки, на вимогу постачальника, повинен сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами із розрахунку 16% річних за весь час прострочення.

Тобто сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати товару процента ставка за користування грошовими коштами позивача становить 16% річних за весь час прострочення, що не суперечить нормам чинного законодавства України.

За здійсненим судом перерахунком, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 16167,12 грн процентів за користування чужими грошовими коштами із розрахунку 16% річних.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача штраф на суму 31962,01 грн.

Відповідно до ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно п.4.2 договору у випадку порушення строку оплати товару, більше ніж на 10 календарних днів покупець зобов`язаний на вимогу постачальника сплатити штраф у розмірі 20% від суми, строк оплати якої порушений.

Як встановлено судом, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання більше ніж на 10 календарних днів, а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення штрафу.

Щодо суми заявленого позивачем до стягнення штрафу, то суд погоджується із розрахунком позивача, внаслідок чого стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 31962,01 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення зустрічних позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Флексопласт-Україна" (04119, місто Київ, вул.Хохлових Сім`ї, будинок 8, ідентифікаційний код 34530976) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Басонг" (49051, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Журналістів, будинок 9-Д, офіс 205, ідентифікаційний код 42729056) 159810 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот десять) грн 05 коп. основного боргу, 16% річних у розмірі 16167 (шістнадцять тисяч сто шістдесят сім) грн 12 коп., 49016 (сорок дев`ять тисяч шістнадцять) грн 13 коп. пені, 16167 (шістнадцять тисяч сто шістдесят сім) грн 12 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами із розрахунку 16% річних, штраф на суму 31962 (тридцять одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві) грн 01 коп. та судовий збір у розмірі 4096 (чотири тисячі дев`яносто шість) грн. 84 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова