ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 рокуСправа № 912/1722/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянув у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" (вул. Геллера Юхима, 43, оф. 21, м. Одеса, 65049)

до Фермерського господарства "МІФ" (вул. В`ячеслава Чорновола, 21, кв. 10, м. Кропивницький, 25006)

про стягнення 308 115,76 грн,

секретар судового засідання - Колісник Т.В.

представники сторін:

від позивача - Коваленко А.О., адвокат, ордер серія СА №1055098 від 12.09.2023;

від відповідача - Пономарьов М.В., адвокат, ордер серія ВА №1059227 від 23.10.23;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області 15.09.2023 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" до Фермерського господарства "Міф" про стягнення 308 115,76 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору поставки від 01.06.2023 № 01-06/23 в частині поставки товару, а саме 75,15 тон кукурудзи, українського походження, врожаю 2022 року, з відповідача підлягає стягненню попередня оплата у розмірі 308 115,76 грн.

Ухвалою від 20.09.2023 господарський суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк для усунення недоліків. У межах строку, встановленого судом, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 04.10.2023 суд прийняв позов до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

23.10.2023 від відповідача надійшла заява про продовження строку на подачу відзиву.

27.10.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому заперечено позовні вимоги, зазначено про поставку товару в повному обсязі та вказано на невідповідність позовної заяви нормам ГПК України, а саме: зазначено, що позовна заява підписана не уповноваженою особою, у позовній заяві відсутній обґрунтований розрахунок суми позову, відсутні відомості про наявність електронного кабінету у сторін та зазначена інша адреса позивача.

Суд критично оцінює вказані доводи відповідача, оскільки повноваження представника позивача адвоката Коваленка А.О. на підписання позовної заяви підтверджені договором № 01/08/2023 від 01.08.2023, ордером серія СА № 10550998 та свідоцтвом на право заняття адвокатською діяльністю серія ЧК № 000738 від 01.03.2017 (а.с. 32-36). Позивачем заявлена до стягнення основна заборгованість за непоставлений товар за фактом однієї оплати в сумі 308 115,76 грн, що і є обґрунтованим розрахунком позовних вимог. Нормами чинного ГПК України на час подання позовної заяви не передбачено обов`язку позивача зазначати про наявність чи відсутність електронного кабінету у сторін. Судом встановлено, що у позовній заяві позивачем зазначена адреса місцезнаходження позивача, яка є його адресою місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Геллера Юхима, 43, оф. 21, м. Одеса, 65049. Стосовно інших недоліків позовної заяви, які зазначені відповідачем у відзиві на позов, суд зазначає, що вказані недоліки мали місце при поданні позову до суду та усунуті позивачем, про що до суду 29.09.2023 позивачем подано заяву про усунення недоліків в межах строку, визначеного в ухвалі суду 20.09.2023 про залишення позову без руху.

02.11.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив та заява про долучення документів. У поданій відповіді на відзив позивач просить задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

02.11.2023 у підготовчому засіданні продовжено сторонам строк для подачі заяв по суті спору до 07.12.2023 та оголошено перерву до 07.12.2023.

04.12.2023 та 05.12.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

06.12.2023 від відповідача надійшли заперечення.

07.12.2023 у підготовчому засіданні продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів з ініціативи суду та оголошено перерву до 12.12.2023.

Після судового засідання до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на кошти у розмірі 308 115,76 грн, які містяться на розрахунковому рахунку ФГ "МІФ" (, ІПН 44) НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Укрексімбанк" м. Київ, МФО 322313.

Ухвалою від 08.12.2023 господарським судом заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" про забезпечення позову повернуто заявнику.

11.12.2023 та 12.12.2023 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на кошти у розмірі 308 115,76 грн, які містяться на розрахунковому рахунку ФГ "МІФ" (, ІПН 44) НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Укрексімбанк" м. Київ, МФО 322313.

В обґрунтування заперечення позовних вимог Фермерське господарство "МІФ", зокрема, зазначило, що поставило товар, а саме: 75,15 тон кукурудзи, українського походження, врожаю 2022 року, Товариству з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" на підтвердження чого надало копії видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023 року, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023 року. Крім того, відповідач стверджував, що оплату товару здійснено на підставі рахунку-фактури №СФ-000020 від 02.06.2023 року.

Однак, представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК", заперечив проти зазначених доказів поставки, вказавши, що надані копії документів Товариство з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" ніколи не отримувало та не видавало, тим самим поставивши під сумнів автентичність підписів директора - Бережка Сергія Валентиновича та нанесення печаток Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК". За твердженням позивача видаткова накладна №РН-0000020 від 02.06.2023 та довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023 директором Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" Бережком С.В. не підписувалися та є підробленими, а тому вказані докази не можуть братися судом до уваги.

Ухвалою від 07.12.2023 господарський суд зобов`язав ФГ "МІФ" надати до 12.12.2023 суду належним чином завірену копію рахунку на оплату товару, який надсилався відповідачем позивачу на виконання договору поставки №01-06/23 від 01.06.2023 (разом з доказами направлення його копії позивачу) та надати суду оригінали: видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності №1/06/2023 від 02.06.2023, рахунку на оплату товару, який надсилався відповідачем позивачу на виконання договору поставки №01-06/23 від 01.06.2023, для огляду у судовому засіданні, а також письмові пояснення з відповідними доказами (за наявності) щодо обставин передачі позивачу товару згідно з договором поставки №01-06/23 від 01.06.2023 (зокрема, що стосується погодження часу, місця та дати передачі товару) з доказами направлення відповідних пояснень позивачу.

12.12.2023 ФГ "МІФ" надано клопотання про витребування від правоохоронних органів оригіналів документів, які вимагав суд згідно з ухвалою від 07.12.2023, оскільки зазначені оригінали документів було 01.12.2023 вилучені слідчим Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на підставі протоколу огляду місця події.

12.12.2023 господарським судом протокольною ухвалою оголошено перерву в підготовчому засіданні до 14.12.2023 та витребувано від відповідача письмові пояснення з приводу оплат, банківську виписку по рахунку щодо проведення оплати згідно рахунку-фактури № СФ-000020 від 02.06.2023; позивача зобов`язано надати для огляду оригінали, поданих разом з позовом документів.

Ухвалою від 13.12.2023 господарський суд постановив відмовити у задоволенні заяви від 11.12.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" про забезпечення позову.

14.12.2023 до суду надійшли додаткові пояснення позивача.

Ухвалою від 14.12.2023 господарський суд постановив витребувати у Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області для огляду в судовому засіданні у справі № 912/1722/23 оригінали документів (в разі неможливості подати оригінали, надати суду належним чином завірені копії): видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023, рахунку - фактури №СФ-000020 від 02.06.2023, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0003036 від 01.11.2023. Витребувані документи подати суду в строк до 26.12.2023.

14.12.2023 відповідачем подано суду заяву про забезпечення доказів, в якій останній просить зобов`язати Кропивницьке районне управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області (25030, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58) надати для огляду в судовому засіданні по справі №912/1722/23 оригінали наступних документів: видаткова накладна №РН-0000020 від 02.06.2023 року, довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023 року та рахунок-фактуру №СФ-6бб020 від 02.06.2023 року, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0003036 від 01.11.2023 року.

Також, 14.12.2023 до суду від відповідача надійшли пояснення.

Ухвалою від 14.12.2023 господарський суд постановив призначити розгляд заяви Фермерського господарства "МІФ" про забезпечення доказів в судовому засіданні на 19.12.2023.

18.12.2023 від позивача надійшли додаткові пояснення до заяви відповідача про забезпечення доказів.

19.12.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про залишення без розгляду заяви про забезпечення доказів та про повернення судового збору.

Ухвалою від 19.12.2023 господарський суд постановив клопотання Фермерського господарства "МІФ" про залишення без розгляду заяви про забезпечення доказів задовольнити. Залишити без розгляду заяву від 14.12.2023 Фермерського господарства "МІФ" про забезпечення доказів.

22.12.2023 до суду надійшов лист № 28270/111-2023 від 21.12.2023 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про неможливість надання оригіналів витребуваних документів у зв`язку із приєднанням їх до матеріалів кримінального провадження №0003036 та надано копії витребуваних документів.

26.12.2023 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

26.12.2023 у підготовче засідання прибув слідчий Топалов В.О. слідчого відділу Кропивницького районного управління поліції, спеціальний жетон №0141579 від 18.05.2023, який надав оригінали видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023, рахунку - фактури №СФ-000020 від 02.06.2023 лише для огляду у судовому засіданні. У підготовчому засіданні 26.12.2023 слідчий Топалов В.О., зокрема, зазначив, що не здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003036, а документи надав для огляду суду за вказівкою Савченка Дмитра - начальника слідчого управління. За результатами підготовчого засідання оголошено перерву до 27.12.2023.

27.12.2023 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" про забезпечення доказів та призначення судової експертизи, а також додаткові пояснення.

Ухвалою від 27.12.2023 господарський суд постановив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" про забезпечення доказів та призначення судової експертизи, а також додаткові пояснення у справі повернути заявнику без розгляду. Закрити підготовче провадження у справі №912/1722/23 та призначити справу до судового розгляду по суті на 18.01.2024.

27.12.2023 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

17.01.2024 від відповідача надійшла заява про подання доказів судових витрат у порядку ст. 129 ГПК України та додаткові пояснення з доказами.

18.01.2024 у судовому засіданні господарським судом поновлено строк для подачі доказів та оголошено перерву до 23.01.2024.

23.01.2024 до суду від позивача надійшла заява про подання доказів судових витрат у порядку ст. 129 ГПК України та додаткові пояснення.

23.01.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 30.01.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 30.01.2024 підтримав позовні вимоги повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.01.2024 заперечив позовні вимоги повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

Між фермерським господарством "МІФ" (далі - Постачальник), в особі директора Лучкова Дмитра Петровича, що діяв на підставі Статуту), з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" (далі - Покупець), в особі директора Бережко Сергія Валентиновича, що діяв на підставі Статуту, з іншої сторони, укладено Договір поставки від 01.06.2023 № 01-06/23 (далі - Договір), за яким Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця зернові культури, похідні від зернових, продукти їх обробки, переробки (далі - Товар), а Покупець, на умовах та в порядку з цим Договором, зобов`язується прийняти та оплатити його в повному обсязі (п. 1.1. Договору) (т. 1 а.с. 12-15).

Відповідно до п. 2.1.-2.3 Договору, строк поставки та адреса, на яку повинен бути поставлений Товар, вказуються в рахунках, специфікаціях. Передача Товару від Постачальника Покупцю здійснюється за оформленою Покупцем належним чином довіреністю на одержання Товару, а право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичного отримання Товару Покупцем.

Згідно з п. 2.5., 2.6. Договору, при передачі Товару Постачальник передає Покупцю по одному екземпляру товаросупроводжувальних документів на кожну партію Товару, а саме: видаткову накладну, товарно-транспортну накладну (якщо така вимагається згідно із законодавством при доставці). Вказані документи мають бути дійсними на дату поставки та надані у паперовому вигляді з печаткою і підписом Постачальника. У випадку необхідності Постачальник оформлює товарно-транспортну накладну, яку Постачальник зобов`язаний підписати як вантажовідправник та передати її разом з водієм (перевізником) та вантажем (Товаром).

Відповідно до п. 2.7. Договору, прийом Товару за кількістю та якістю здійснюється Покупцем у спосіб, що не заборонений чинним законодавством. відповідно до відомостей, що вказані в специфікації та видатковій накладній.

Ціна Товару визначається Сторонами у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 3.1. Договору).

Згідно з п. 3.3. Договору, оплата Товару здійснюється Покупцем двома частинами: перша частина протягом дня в день завантаження в розмірі 86%, та друга частина - остаточний розрахунок протягом 5 банківський днів від дати реєстрації ПДВ та отримання усіх оригіналів документів.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 4.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.

Згідно з п. 7.1. Договору, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін.

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. цього Договору, та закінчується 31 грудня 2023 року (п. 7.2. Договору).

Пунктом 8.6. Договору встановлено, що додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками Сторонами та скріплені їх печатками.

Договір підписний сторонами та скріплений печатками.

Додатком № 1 до вказаного Договору Сторонами укладено Специфікацію № 1 від 01.06.2023 (далі - Специфікація), згідно з п. 1 якої кількість, номенклатура та вартість товару, що поставляється згідно з Договором визначено: кукурудзу українського походження, врожаю 2022 року у кількості 75.15 тон, ціною 3596.50 грн без ПДВ на загальну суму 308 115,76 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 16).

Пунктом 4 Специфікації визначено, що оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника відповідно до рахунку-фактури та цієї Специфікації.

За твердженням позивача, Постачальником виставлено Покупцю рахунок від 02.06.2023 № 1 на суму 308 115,76 грн з ПДВ на оплату товару кукурудзу українського походження, врожаю 2022 року у кількості 75,15 тон, ціною 3596,50 грн без ПДВ на загальну суму 308 115,76 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 17).

Покупцем сплачено на розрахунковий рахунок Постачальника вартість зазначеного товару в сумі 308 115,76 грн з ПДВ, згідно з платіжним дорученням від 21.06.2023 № 684 на суму 308 115,76 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 18).

Позивач зазначає, що з метою виконання умов Договору в частині отримання Товару, Покупцем в адресу Постачальника направлено заявку на відвантаження №310723-1 від 31.07.2023, згідно з якою Покупець просить повідомити на яку дату Покупець може подати транспорт під завантаження оплаченого Товару, що підтверджується накладною ПАТ "Укрпошта" №330 від 01.08.2023 (т. 1 а.с. 19-20).

Вказана заявка Постачальником залишена без розгляду.

За доводами позивача, Постачальник свої договірні зобов`язання щодо поставки оплаченого товару не здійснив, грошові кошти сплачені за непоставлений товар позивачу в розмірі 308 115,76 грн не повернув, а тому на адресу Постачальника позивачем надіслана лист-вимога від 11.08.2023 № 110823-1 з вимогою повернути сплачені грошові кошти на рахунок Покупця, що підтверджується накладною ПАТ "Укрпошта" №589 від 14.08.2023 (т. 1 а.с. 21-24). Вказаний лист-вимога залишений відповідачем без розгляду та задоволення.

Оскільки Постачальник оплачений Покупцем товар не поставив, грошові кошти сплачені за непоставлений товар Покупцю в розмірі 308 115,76 грн не повернув, позивач звернувся з даним позовом до суду.

За твердженням відповідача, на виконання умов Договору відповідачем поставлена товар позивачу, а саме: кукурудза українського походження, врожаю 2022 року у кількості 75,15 тон, ціною 3596,50 грн без ПДВ на загальну суму 308 115,76 грн з ПДВ на підтвердження чого відповідачем надано копії видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023, податкової накладної № 25 від 02.06.2023 та квитанції про реєстрацію податкової накладної (т. 1 а.с. 61-64).

Розглядаючи вказаний спір по суті суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 669, 670 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми

Відповідно до ч. 3-4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, суд наголошує, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Позивачем на виконання умов Договору сплачено на підставі рахунку на оплату №1 від 02.06.2023 на розрахунковий рахунок відповідача вартість товару в сумі 308 115,76 грн з ПДВ, згідно з платіжним дорученням від 21.06.2023 № 684 на суму 308 115,76 грн з ПДВ (т. 1 а.с. 18). Що підтверджено також Фермерським господарством "МІФ". Отже, оплату здійснено саме на підставі рахунку на оплату №1 від 02.06.2023, а не на підставі рахунку-фактури №СР-000020 від 02.06.2023 як стверджував відповідач.

Оцінюючи докази поставки товару, надані відповідачем, а саме: видаткову накладну №РН-0000020 від 02.06.2023 та довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023 суд зазначає таке.

Первинними бухгалтерськими документами, які є належним доказом поставки товару є видаткові накладні та довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей.

За твердженням позивача видаткова накладна №РН-0000020 від 02.06.2023 та довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023 директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Норк Логістик" Бережком С.В. не підписувалися та є підробленими.

Згідно з п. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Суд зазначає, що протягом розгляду даної справи відповідачем вчинялися дії з метою не надання до суду оригіналів видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023 та довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023.

Так, вже після відкриття провадження у даній справі, 27.10.2023 до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області звернувся голова фермерського господарства "МІФ" Лучков Дмитро Петрович про те, що 01.06.2023 між Фермерським господарством "МІФ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Норк Логістик", було укладено договір поставки, відповідно до умов якого Фермерське господарство "МІФ" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Норк Логістик" 75,15 тонн кукурудзи, українського походження, врожаю 2022 року, про те, Товариство з обмеженою відповідальністю "Норк Логістик" шахрайським шляхом заволодів майном не оплативши його. Тим самим завдавши матеріального збитку Фермерському господарству "МІФ" на суму 308 115,75 грн. За фактом подання вказаної заяви відкрито кримінальне провадження № № 0003036 від 01.11.2023, в рамках якого слідчим Ревою А.В. вилучені оригінали видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023 та рахунку-фактури №СР-000020 від 02.06.2023.

При цьому голові Фермерського господарства "МІФ" Лучкову Д.П. під час написання вищезазначеної заяви до органів поліції достемено було відомо про наявність оплати 22.06.2023 за поставлений товар, про що неодноразово зазначено відповідачем в заявах по суті справи. З приводу зазначених дій голови ФГ "МІФ" Лучкова Д.П. судом за результатами розгляду даної справи винесено окрему ухвалу від 30.01.2024.

Таким чином, можна дійти висновку, що Лучков Д.П. звернувся до органів дізнання із заявою, в якій завідомо неправдиво повідомив про вчинення злочину Товариством з обмеженою відповідальністю "Норк Логістик", саме з метою вилучення оригіналів видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023, рахунку - фактури №СФ-000020 від 02.06.2023 в рамках кримінального провадження та не надання їх суду.

Судом встановлено взагалі відсутність доказів визнання речовими доказами у кримінальному провадженні №0003036 видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023 та рахунку - фактури №СФ-000020 від 02.06.2023.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні процесуальні документи, постановлені судам у рамках кримінального провадження № 0003036.

Удавана зацікавленість відповідача в надані до суду зазначених доказів спростовується тим, що під час розгляду справи відповідачем не вчинялися дії по поверненню вилучених оригіналів видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023 та довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023, не зважаючи на відсутність арешту вказаних документів та обов`язок повернення їх відповідачу органами досудового розслідування.

Крім того, відсутність арешту видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023 та довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023 і доказів долучення їх до матеріалів кримінального провадження № 0003036 спростовує позицію Кропивницького районного управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про неможливість їх надання до суду.

Суд також зауважує, що у розпорядженні відповідача були оригінали видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023, рахунку - фактури №СФ-000020 від 02.06.2023 з моменту відкриття провадження у даній справі (04.10.2023) і до вилучення їх слідчим (01.12.2023), тобто протягом двох місяців, однак вони з невідомих причин не були надані відповідачем до суду на підтвердження своєї позиції.

Під час підготовчого засідання 26.12.2022 у даній справі, після огляду наданих оригіналів видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023, рахунку - фактури №СФ-000020 від 02.06.2023 представником позивача зазначено, що оригінали вказаних документів директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Норк Логістик" Бережком С.В. не підписувалися та висловленні твердження щодо нанесення відбитків печаток та підписів на зазначених документів за допомогою кольорового принтера.

Тож у суду виникла необхідність у призначенні судової почеркознавчої та технічної експертизи для спростування чи підтвердження доводів позивача про підроблення зазначених вище документів.

Суд окремо звертає увагу на те, що 17.01.2024 відповідачем разом з додатковими поясненнями надано до суду висновок експерта № СЕ-19/112-24/157-ДД від 05.01.2024, виготовлений на підставі постанови про призначення технічної експертизи документів від 02.01.2024, яка винесена слідчим СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Топаловим В.О., по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2023 за № 0003036, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який був присутній у підготовчому засіданні 26.12.2023 по розгляду справи № 912/1722/23, однак зазначив, що не є слідчим у кримінальному провадження № 0003036 (т. 2 а.с. 3-26).

На експертизу було надано: видаткову накладну №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023.

На вирішення експертизи були поставлені питання: яким способом нанесені відбитки круглих печаток та яким способом були нанесені підписи у вказаних вище документах.

У висновку експерта № СЕ-19/112-24/157-ДД від 05.01.2024 зазначено, що відбитки печаток на оригіналах видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023 нанесені шляхом безпосереднього контакту документа з рельєфним кліше печатки, виготовленим з дотриманням вимог щодо їх виробництва, а підписи на зазначених документах виконані пишучим вузлом з кульковим механізмом.

Суд наголошує, що вказаний висновок експерта зроблено виключно з метою створення доказової бази для підтвердження позиції Фермерського господарства "МІФ" у справі №912/1722/23 та спростування тверджень позивача щодо нанесення відбитків печаток та підписів на вищезазначених документів за допомогою кольорового принтера та ніяким чином не спростовує чи підтверджує наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 за ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0003036, оскільки на вирішення експерта не було поставлено питань автентичності підписів та печаток.

З приводу дій вчинених працівниками поліції під час проведення розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2023 за № 0003036 судом 30.01.2024 винесено окрему ухвалу.

Вищезазначені дії відповідача унеможливили проведення судової експертизи у даній справі, в тому числі за ініціативи суду, щодо видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023 та рахунку - фактури №СФ-000020 від 02.06.2023 на предмет встановлення їх автентичності, що вказує на вчинення Фермерським господарством "МІФ" дій спрямованих на ухилення від подання для дослідження судом зазначених документів з метою підтвердження чи спростування тверджень позивача щодо підробки вказаних документів з боку відповідача.

Всі вищезазначені доводи вказують з більшою вірогідність про відсутність факту поставки товару відповідачем позивачу за Договором ніж про підтвердження такої поставки.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, судом встановлено наявність можливості у відповідача надання до суду оригіналів видаткової накладної №РН-0000020 від 02.06.2023, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023, рахунку - фактури №СФ-000020 від 02.06.2023 та вчинення відповідачем дій по навмисному не наданню до суду оригіналів зазначених документів, а тому суд не визнає доведеним факт поставки товару відповідачем та не приймає в якості доказів фактичної поставки по Договору поставки від 01.06.2023 № 01-06/23 видаткову накладну №РН-0000020 від 02.06.2023 та довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей №1/06/2023 від 02.06.2023.

Жодних інших доказів фактичної поставки товару за Договором від 01.06.2023 № 01-06/23 Фермерським господарством "МІФ" до суду надано не було.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Стосовно інших доводів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", §58, рішення від 10.02.2010).

Враховуючи, що судом встановлено факт оплати позивачем товару на виконання умов Договору на підставі рахунку на оплату №1 від 02.06.2023 на розрахунковий рахунок відповідача у сумі 308 115,76 грн з ПДВ, згідно з платіжним дорученням від 21.06.2023 № 684 на суму 308 115,76 грн з ПДВ, а також відсутність факту поставки відповідачем товару на виконання Договору поставки від 01.06.2023 № 01-06/23 позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства "МІФ" (вул. В`ячеслава Чорновола, 21, кв. 10, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 23687270) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРК ЛОГІСТИК" (вул. Геллера Юхима, 43, оф. 21, м. Одеса, 65049, ідентифікаційний код 41632862) 308 115,76 грн основного боргу та 8 728,26 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам через систему "Електронний суд".

Повне рішення складено 09.02.2024.

Суддя М.С. Глушков