РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2024Справа № 910/15928/18

За позовом Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна"

про стягнення грошових коштів

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна"

до Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Ільєнко О.О.

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) Шавгулідзе В.В.;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) не з`явилися.

В судовому засіданні 30.01.2024 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним), що повне рішення буде складено 09.02.2024 року.

СУТЬ СПОРУ:

28 листопада 2018 року до Господарського суду міста Києва від Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" (позивач) надійшла позовна заява № 01-01-03/844 від 26.11.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" (відповідач) про стягнення грошових коштів за договором субпідряду на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції № 38-01/2011-К від 12.09.2013 року в розмірі 5 560 848,94 грн. (п`ять мільйонів п`ятсот шістдесят тисяч вісімсот сорок вісім гривень 94 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як субпідрядник, не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором субпідряду на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції № 38-01/2011-к від 12.09.2013 року, зокрема, не повернув отримані товарно-матеріальні цінності на суму 5 003 615,78 грн. та не здійснив оплату послуг позивача, як генпідрядника на суму 557 233,16 грн., внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі № 910/15928/18, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.01.2019 року.

04 січня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" надійшов зустрічний позов б/н від 04.01.2019 року до Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" про стягнення заборгованості за виконані роботи відповідно до договору субпідряду № 38-01/2011-К від 12.09.2013 року в сумі 3 827 217,60 грн. (три мільйони вісімсот двадцять сім тисяч двісті сімнадцять гривень 60 копійок).

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за зустрічним позовом належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором субпідряду на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції № 38-01/2011-к від 12.09.2013 року, зокрема не прийняв частину виконаних позивачем за зустрічним позовом робіт, не підписав акти приймання виконаних будівельних робіт та не здійснив оплату за фактично виконані підрядні роботи, у зв`язку з чим позивач за зустрічним позовом звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 року у справі № 910/15928/18 зустрічний позов б/н від 04.01.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" до Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" строк для усунення встановлених недоліків зустрічного позову.

В підготовчому засіданні 31.01.2019 року судом оголошувалася перерва.

Згідно ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Так, суд відмічає, що в підготовчому засіданні 31.01.2019 року судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів.

12 лютого 2019 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" надійшла заява про усунення недоліків б/н від 11.02.2019 року (вказані документи були передані до відділення засобів поштового зв`язку 11.02.2019 року, що підтверджується відтиском календарного штемпеля на поштовому конверті, в якому надійшли вказані документи).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 року прийнято зустрічний позов до розгляду та відкрито провадження у справі, об`єднано зустрічний позов в одне провадження з первісним позовом, ухвалено зустрічний позов розглядати за правилами загального позовного провадження разом з первісним позовом у підготовчому засіданні призначеному на 14.02.2019 року.

В підготовчих засіданнях 14.02.2019 року, 05.03.2019 року та 19.03.2019 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2019 року призначено у справі № 910/15928/18 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

11.07.2019 року матеріали справи було скеровано до експертної установи.

09.05.2023 року через відділ діловодства суду Хмельницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз супровідним листом № 2107/20-26 від 24.12.2021 року були повернуті матеріали справи № 910/15928/18 разом з висновком експерта № 2107/19-26 від 24.12.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 року поновлено провадження у справі № 910/15928/18, підготовче засідання призначено на 06.06.2023 року.

В підготовчих засіданнях 06.06.2023 року, 13.06.2023 року, 25.07.2023 року та 27.07.2023 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2023 року викликано в підготовче засідання судового експерта Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Денисова Дениса Валерійовича для надання усних пояснень щодо висновку експерта № 2107/19-26 від 24.12.2021 року, підготовче засідання відкладено на 14.09.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2023 року доручено Господарському суду Хмельницької області забезпечити проведення підготовчого засідання у справі № 910/15928/18, яке призначене на 14.09.2023 року в режимі відеоконференції за участю судового експерта Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Денисова Дениса Валерійовича.

В підготовчому засіданні 14.09.2023 року судом повідомлено про неможливість встановити зв`язок з Господарським судом Хмельницької області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 року викликано в підготовче засідання судового експерта Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Денисова Дениса Валерійовича для надання усних пояснень щодо висновку експерта № 2107/19-26 від 24.12.2021 року, підготовче засідання відкладено на 12.10.2023 року.

В підготовчих засіданнях 12.10.2023 року та 16.11.2023 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 року зустрічний позов б/н від 04.01.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Атіс-Україна» до Консорціуму «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» про стягнення грошових коштів у справі № 910/15928/18 залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання б/н від 29.11.2023 року «Про відкладення розгляду справи» представника Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд", закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/15928/18 до судового розгляду по суті, судове засіданні з розгляду справи по суті призначено на 18.01.2024 року.

У зв`язку з сигналом "Повітряна тривога", судове засідання, призначене на 18.01.2024 року о 12:00 не відбулося, судове засідання призначено на 30.01.2024 року.

В судовому засіданні 30.01.2024 року представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача за первісним позовом в судове засідання 30.01.2024 року не з`явився.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2013 року між Консорціумом "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" (надалі - генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" (надалі - субпідрядник) укладено договір субпідряду на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції № 38-01/2011-К (надалі - договір), відповідно до п. 2.1. договору генпідрядник доручає, а субпідрядник забезпечує, відповідно до проектно-кошторисної документації і умов договору, виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт згідно погодженої сторонами Програми робіт.

В п. 2.2. договору визначено, що субпідрядник зобов`язується своїми силами та за допомогою матеріально-технічних засобів виконувати будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи, що обумовлені в договорі та затверджені проектно-кошторисною документацією.

Згідно з п. 2.9. договору генпідрядник здійснює організацію та координацію виробничого процесу із завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції, а саме виконує функції, пов`язані з забезпеченням технічною документацією; вирішенням технічних питань, що виникають в процесі виконання робіт; організовує приймання і здачу виконаних субпідрядником робіт замовнику; забезпечення пожежно-сторожової охорони виконаних робіт та об`єктів незавершеного будівництва в межах будівельного майданчика.

За умовами п. 4.8. договору (в редакції додаткової угоди від 03.03.2014 року № 6) вартість витрат генпідрядника визначається в розмірі 5,0% від виконаних субпідрядником робіт у звітному місяці (форма КБ-3). Вартість зазначених послуг оформляється окремим актом здачі-приймання робіт. Оплата послуг генпідряду здійснюється субпідрядником протягом 2-х банківських днів з моменту отримання коштів від генпідрядника за виконані роботи.

Відповідно до п. 6.4.1. договору субпідрядник зобов`язаний на власний ризик якісно виконувати обумовлені цим договором роботи у повній відповідності до нормативних вимог, умов договору і вказівок генпідрядника та передати роботи по їх закінченню у встановленому порядку і у встановлений строк

Умовами п. 6.4.12. договору встановлено, що субпідрядник зобов`язаний, у тому числі, виконати з використанням власних ресурсів або ресурсів генпідрядника та у встановлені строки роботи відповідно до проектної та кошторисної документації.

У відповідності до п. 6.4.14. договору субпідрядник зобов`язаний подати генпідряднику звіт про використання матеріальних ресурсів та повернути їх залишок за умови отримання ресурсів від генпідрядника.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач за первісним позовом зазначає, що ним, як генпідрядником, на виконання умов договору субпідряду на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції № 38-01/2011-К від 12.09.2013 року було поставлено відповідачу, як субпідряднику, товарно-матеріальні цінності на загальну суму 13 691 164,19 грн., що підтверджується видатковими накладними (копії містяться в матеріалах справи), без урахування матеріалів, що були в подальшому повернені відповідачем.

В свою чергу, відповідач за первісним позовом погасив заборгованість перед позивачем за первісним позовом у розмірі 7 387 548,41 грн. шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог, а також сплатив 30.05.2016 року та 13.07.2016 року шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі 1 300 000,00 грн. на рахунок Консорціуму, що разом складає 8 687 548,41 грн., відтак заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом становить 5 003 615,78 грн.

Позивач також вказує, що на виконання умов п. 4.8. договору сторонами підписано акти надання послуг генпідрядника на загальну суму 1 521 738,57 грн., які відповідачем за первісним позовом оплачено частково в сумі 964 505,41 грн. з розрахунку: 920 418,33 грн. (сума заборгованості погашена шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог) + 44 087,08 грн. (сума заборгованості сплачена шляхом безготівкового перерахування коштів), відтак заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом за надані послуги генпідрядника становить 557 233,16 грн.

Пунктом 4.4. договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі підписаних сторонами виконавчої документації, актів виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 протягом 35 банківських днів з моменту їх підписання генпідрядником за умови отримання коштів від замовника, але не пізніше ніж через два банківських дні з моменту отримання коштів від замовника.

За умовами п. 13.1. договору передача виконаних робіт субпідрядником і прийняття їх генпідрядником оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками сторін.

Відповідно до п. 13.2. договору субпідрядник складає акт приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в на підставі виконавчої документації, готує довідку про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та надає їх генпідряднику щомісяця до 23 числа. Генпідрядник протягом 5-ти робочих днів перевіряє достовірність акту приймання виконаних будівельних робіт у частині фактично виконаних робіт, їх відповідності показникам якості, та, у разі відсутності недоліків, підписує його в межах цього ж строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання.

В п. 13.5. договору визначено, що приймання-передача робіт після закінчення окремих етапів будівництва об`єкта здійснюється у відповідності з чинним законодавством і оформляється відповідними актами. Перелік документів повинен відповідати діючим будівельним нормам і правилам.

Відповідач за первісним позовом проти первісних позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що генпідрядник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором субпідряду на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції № 38-01/2011-к від 12.09.2013 року, зокрема не прийняв частину виконаних субпідрядником робіт, не підписав акти приймання виконаних будівельних робіт та не здійснив оплату за фактично виконані підрядні роботи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як вже було встановлено судом вище, на виконання умов договору № 38-01/2011-К від 12.09.2013 року позивач за первісним позовом поставив відповідачу за первісним позовом товарно-матеріальні цінності на загальну суму 13 691 164,19 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними.

За отримані товарно-матеріальні цінності відповідач за первісним позовом розрахувався частково у розмірі 7 387 548,41 грн. шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог, а також сплатив 30.05.2016 року та 13.07.2016 року шляхом безготівкового перерахування кошти у розмірі 1 300 000,00 грн., що разом складає 8 687 548,41 грн. Відтак, заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом становить 5 003 615,78 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що сторонами підписано акти надання послуг генпідрядника на загальну суму 1 521 738,57 грн., які відповідачем за первісним позовом оплачено частково в сумі 964 505,41 грн. з розрахунку: 920 418,33 грн. (сума заборгованості погашена шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог) + 44 087,08 грн. (сума заборгованості сплачена шляхом безготівкового перерахування коштів). Відтак, заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом за надані послуги генпідрядника становить 557 233,16 грн.

В свою чергу, відповідач за первісним позовом проти позовних вимог заперечив, посилаючись на неналежне виконання позивачем за первісним позовом зобов`язань за договором субпідряду № 38-01/2011-к від 12.09.2013 року, що полягає у не прийняті частини виконаних субпідрядником робіт, не підписані актів приймання виконаних будівельних робіт та не здійснені оплати за фактично виконані підрядні роботи.

Спір між сторонами стосується належного виконання умов договору субпідряду на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції № 38-01/2011-к від 12.09.2013 року, а, відтак, до предмету дослідження у даній справі входить встановлення обставин чи відповідають фактично виконані роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку в м-р. Сонячний м. Новодністровськ, Чернівецької області виконавчій документації з будівництва багатоквартирного житлового будинку в м-р. Сонячний м. Новодністровськ, встановлення обставин відповідності обсягів виконаних робіт первинній документації з будівництва, встановлення вартості фактично виконаних робіт.

У відповідності до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Так, з метою встановлення відповідності фактично виконаних робіт з будівництва багатоквартирного житлового будинку в м-р. Сонячний м. Новодністровськ, Чернівецької області виконавчій документації з будівництва багатоквартирного житлового будинку в м-р. Сонячний м. Новодністровськ, встановлення обставин відповідності обсягів виконаних робіт первинній документації з будівництва, встановлення вартості фактично виконаних робіт, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2019 року призначено у справі № 910/15928/18 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

- Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт з будівництва багатоквартирного житлового будинку в м-р. Сонячний м. Новодністровськ, Чернівецької області в рамках виконання договору субпідряду № 38-01/2011-К від 12 вересня 2013 року на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції обсягам та вартості будівельних робіт, зазначених в Актах виконаних будівельних робіт з підсумковими відомостями ресурсів та розрахунками загальновиробничих витрат до локальних кошторисів долучених до зустрічного позову від 04 січня 2019р. та виконавчій документації з будівництва багатоквартирного житлового будинку в м-р. Сонячний м. Новодністровськ поданих разом з клопотанням про приєднання доказів до матеріалів справи від 04 березня 2019р? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

- Чи підтверджується фактичне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" () робіт зазначених в Актах виконаних будівельних робіт з підсумковими відомостями ресурсів та розрахунками загальновиробничих витрат до локальних кошторисів долученими до зустрічного позову від 04 січня 2019р. та виконавчою документацією з будівництва багатоквартирного житлового будинку в м-р. Сонячний м. Новодністровськ?

У висновку експерта № 2107/19-26 від 24.12.2021 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено наступне:

(1) Обсяги та вартість фактично виконаних робіт з будівництва багатоквартирного житлового будинку в м-р. Сонячний м. Новодністровськ, Чернівецької області в рамках виконання договору субпідряду № 38-01/2011-К від 12 вересня 2013 року на виконання будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт в ході завершення будівництва гідроагрегатів № 2 та № 3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції частково не відповідають обсягам та вартості будівельних робіт, зазначених в Актах виконаних будівельних робіт з підсумковими відомостями ресурсів та розрахунками загальновиробничих витрат до локальних кошторисів долучених до зустрічного позову від 04 січня 2019р. та виконавчій документації з будівництва багатоквартирного житлового будинку в м-р. Сонячний м. Новодністровськ поданих разом з клопотанням про приєднання доказів до матеріалів справи від 04 березня 2019р. Невідповідність наведена у дослідницькій частині;

(2) Частково підтверджується фактичне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" () робіт зазначених в Актах виконаних будівельних робіт з підсумковими відомостями ресурсів та розрахунками загальновиробничих витрат до локальних кошторисів долученими до зустрічного позову від 04 січня 2019р. та виконавчою документацією з будівництва багатоквартирного житлового будинку в м-р. Сонячний м. Новодністровськ.

Згідно статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Так, з висновку експерта № 2107/19-26 від 24.12.2021 року вбачається, що експерт провів дослідження неруйнівним методом шляхом проведення візуального огляду та контролю обмірів об`єкта дослідження - "будівництво автономної газової котельні потужністю 2х1250 кВт в окремо збудованому павільйоні біля будівлі №295 для системи теплопостачання Центру прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля за адресою: с. Залісці Дунаєвський район Хмельницька область" та з фіксацією результатів огляду, по наданим дослідження матеріалам з наступним визначенням відповідних обсягів та вартості виконання робіт вимогам нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, тоді як предметом експертного дослідження було Будівництво багатоквартирного житлового будинку на м-ні "Сонячний" м. Новодністровськ, Чернівецької області.

З огляду на те, що експертне дослідження проведене на об`єкті, яке не було предметом дослідження, суд викликав в підготовче засідання судового експерта Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Денисова Дениса Валерійовича для надання усних пояснень щодо висновку експерта № 2107/19-26 від 24.12.2021 року.

В підготовчому засіданні 12.10.2023 року судовий експерт Денисов Денис Валерійович надав усні пояснення щодо складеного ним висновку № 2107/19-26 від 24.12.2021 року та зазначив, що при написанні висновку ним було допущено технічну помилку щодо адреси об`єкта експертного дослідження.

Враховуючи, що судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої було складено висновок експерта № 2107/19-26 від 24.12.2021 року, проведена судовим експертом Денисовим Денисом Валерійовичем на об`єкті, який не є тотожним спірному об`єкту у даній справі, суд не приймає до уваги цей висновок та розглядає справу за наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 року набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема, внесено зміни до ст. 79 ГПК України, а саме: змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив з того, що факти, встановлені в експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Зазначена правова позиція щодо стандарту доказування викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 904/1017/20.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подані позивачем за первісним позовом в обґрунтування заявлених ним позовних вимог є більш вірогідними ніж докази, подані відповідачем за первісним позовом на їх спростування.

Факт наявності у відповідача за первісним позовом заборгованості за поставлені матеріали у розмірі 5 003 615,78 грн. та надані послуги у розмірі 557 233,16 грн. підтверджений матеріалами справи та ним не спростований.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом, доводи відповідача за первісним позовом про необґрунтованість позовних вимог не знайшли свого підтвердження за встановлених судом вище обставин.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, у даній справі, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача (п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Судові витрати позивача за первісним позовом по сплаті судового збору у розмірі 83 412,73 грн. та по проведенню судової експертизи у розмірі 18 840,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача за первісним позовом.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атіс-Україна" (ідентифікаційний код 36791760, адреса: 03191, м. Київ, вул. Лятошинського Композитора,14А) на користь Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" (ідентифікаційний код 33834660, адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, оф. 14) грошові кошти: заборгованість за поставлені матеріали - 5 003 615,78 грн. (п`ять мільйонів три тисячі шістсот п`ятнадцять гривень 78 копійок), заборгованість за надані послуги - 557 233,16 грн. (п`ятсот п`ятдесят сім тисяч двісті тридцять три гривні 16 копійок), судовий збір - 83 412,73 грн. (вісімдесят три тисячі чотириста дванадцять гривень 73 копійки) та витрати по проведенню експертизи - 18 840,00 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок гривень).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.02.2024р.

Суддя О.В. Котков