ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. Справа№ 925/293/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Амеліна Олега Юрійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2023 (повний текст складено 15.05.2023)

у справі № 925/293/23 ( суддя- Гладун А.І.)

за позовом Комунального підприємства "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Амеліна Олега Юрійовича

про стягнення 16248,69 грн

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023 Комунальне підприємство "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Амеліна Олега Юрійовича про стягнення 16248,69 грн. заборгованості з оплати виконаних робіт з прочистки зовнішньої мережі водовідведення відповідно до договору підряду від 08.11.2021 №664.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором від 08.11.2021 №664.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.04.2023 позов задоволено повністю; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Амеліна Олега Юрійовича на користь Комунального підприємства "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради 16248,69 грн заборгованості, 2684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем виконані роботи з прочистки зовнішньої мережі водовідведення за адресою: вул. Чигиринська, 13/6 м. Черкаси, прийняті відповідачем як замовником, але не оплачені.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Фізична особа-підприємець Амелін Олег Юрійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове яким у задоволенні позову відмовити.

За доводами апелянта, відповідач не заперечував виникнення між сторонами оплатних зобов`язань підряду. Проте відповідач посилався на пункт 4.1 Договору підряду від 08.11.2021 №664, за умовами якого замовник проводить оплату робіт протягом п`яти днів з моменту отримання рахунку на оплату. Відповідач стверджував, що рахунок на оплату від позивача не отримував і доказів направлення такого рахунку позивач не надавав., Тож, вважав апелянт, у нього відсутній обов`язок з оплати виконаних робіт, що судом першої інстанції не врахував.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2023 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Амеліна Олега Юрійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2023 у справі № 925/293/23.

Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.11.2021 між Фізичною особою-підприємцем Амеліним Олегом Юрійовичем (далі- замовник) та Комунальним підприємством "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради (далі - виконавець) укладено договір підряду № 664, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати прочистку зовнішної мережі водовідведення за адресою: вул. Чигиринська, 13/6 м. Черкаси.

Згідно з пунктом 2.1 Договору вартість робіт по даному договору складає 16248,69 грн.

Відповідно до пунтку 3.1 Договору після закінчення робіт виконавець надає замовнику акт здачі - приймання робіт (наданих послуг), виходячи із фактично виконаних обсягів робіт (послуг) та рахунок для проведення замовником оплати.

09.11.2021 Комунальне підприємство "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради (виконавець) та Фізична особа-підприємець Амелін Олег Юрійович (замовник) підписали акт приймання виконаних робіт на суму 16248,69 грн (а. с. 8), згідно з яким виконавець виконав такі роботи: 1) відкачку стічної рідини а/м КАМАЗ, вартістю 3393, 00 грн; 2) розмивку оглядового колодязя від бруду, вартістю 1848,06 грн; 3) промивку труб каналізаційної мережі за перші 10 п.м, вартістю 1459,32 грн.

Згідно з пунктом 4.1 Договору замовник проводить оплату робіт за договором протягом п`яти днів з моменту отримання рахунку на оплату.

Спір між сторонами виник з приводу неоплати замовником вартості прийнятих ним і виконаних підрядником робіт на суму 16248,69 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

В силу ч. 1 статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що укладений сторонами у спірному правовідношенні договір підряду є двостороннім та оплатним договором, а отже виконання підрядником робіт кореспондує обов`язок замовника оплатити фактично виконані підрядником роботи. Невмотивована відмова замовника оплатити вартість виконаних робіт суперечить як закону, так і укладеному між сторонами договору.

Тобто, якщо позивач, як підрядник, фактично виконав відповідні роботи і надіслав замовнику акти приймання -виконання будівельних робіт, які останній отримав, під час розгляду справи не надав доказів їх оплати чи мотивованої відмови від їх підписання, а строк здійснення оплати за ними настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення коштів за виконані роботи за вказаними актами повинна розглядатись судами, на підставі чого суди повинні ухвалити рішення про стягнення чи відмову у стягненні коштів за виконані роботи, в залежності від наявних у справі доказів щодо фактичного виконання робіт підрядником, зазначених ним у відповідних актах.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 910/18384/20, від 21.03.2023 у справі № 910/11215/20.

За таких обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що замовник не може вважатися вільним від зобов`язань оплатити виконану підрядником роботу, що підтверджується наявними у матеріалах справи актом приймання -передачі від 09.11.2021 на суму 16248,69 грн., а доводи апелянта про прострочення кредитора у зв`язку з ненаправленням рахунку - фактури є неспроможними, оскільки обов`язок замовника оплатити виконану підрядником роботу негайно після прийняття її результатів, і право підрядника на отримання такої оплати передбачено ст. 854 ЦК України.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані вище приписи процесуального закону покликані забезпечити змагальність судового процесу, а також забезпечити додержання принципу правової визначеності, одним з проявів якого є неможливість задоволення позовних вимог за відсутності доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Обов`язок (тягар) доказування обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

Відповідно до ст. 276 ГПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Амеліна Олега Юрійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2023 у справі № 925/293/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2023 у справі № 925/293/23 - залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2023 у справі № 925/293/23.

3. Матеріали справи №925/293/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови складено 06.02.2024

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко