ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" лютого 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5170/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглянувши заяву Громадської організації «Товариство «Восток» (вх. №2-173/24 від 01.02.2024) про відвід судді Желєзної С.П. від розгляду справи №916/5170/23

за позовом: громадської організації «Товариство «Восток» (вул. 31 Березня, № 69, м. Березівка, Одеська обл., 67300)

до відповідача: Держави Україна в особі Одеської обласної прокуратури (вул. Пушкінська, № 3, м. Одеса, 65026)

про стягнення 6 665 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Товариство «Восток» звернулась до господарського суду із позовною заявою до Держави Україна в особі Одеської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої в результаті бездіяльності органу державної влади, у розмірі 6 665 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом надання відповідачем відповідей на запити, направлені позивачем у серпні 2023 року у порядку Закону України «Про звернення громадян», без вирішення поставлених у зверненні питань, а також фактом неналежного досудового розслідування кримінальних проваджень, відомості про які були внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань у 2020 році та 2022 році.

Ухвалою суду від 25.12.2023 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

01.02.2024 до суду від ГО «Товариство «Восток» надійшла заява (вх. № 2-173/24) про відвід судді від розгляду даної справи, в обґрунтування якої позивачем зазначено, що у підготовчому засіданні 31.01.2024 суддею було відмовлено у задоволенні заявлених ГО «Товариство «Восток» клопотань про огляд доказів за їх місцезнаходженням, про витребування доказів та у клопотанні про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання, чим, на думку позивача, порушено ст.ст. 74, 81, 82 та 90 ГПК України.

Крім того, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання судом було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суту, чим порушено ст. 177 ГПК України.

Відтак, за ствердженням заявника, фактично суддею не було вчинено дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, що і стало підставою для подання позивачем заяви про відвід, оскільки, як зазначає позивач, у нього відсутня довіра до складу суду та наявні об`єктивно обґрунтовані побоювання, що суддя є безсторонньою.

01.02.2024 ухвалою Господарського суду Одеської області визнано заяву Громадської організації «Товариство «Восток» (вх. №2-173/24 від 01.02.2024) про відвід судді необґрунтованою та передано заяву ГО «Товариство «Восток» про відвід судді від розгляду справи № 916/5170/23 на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Розпорядженням керівника апарату суду від 01.02.2024 № 96 призначено повторний автоматичний розподіл заяви про відвід судді (вх. № 2-173/24 від 01.02.2024) від розгляду справи № 916/5170/23, за результатами проведення якого заяву розподілено судді Господарського суду Одеської області Цісельському О.В.

Отже вирішення питання за заявою Громадської організації «Товариство «Восток» (вх. №2-173/24 від 01.02.2024) про відвід судді Желєзної С.П. від розгляду справи № 916/5170/23 здійснюється суддею Господарського суду Одеської області Цісельським О.В.

Розглянувши, подану Громадською організацією «Товариство «Восток» заяву про відвід судді від розгляду справи № 916/5170/23, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з такого:

Згідно положень ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, дійсно, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді, і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Між тим обставини, які викладені у заяві Громадської організації «Товариство «Восток» про відвід судді, ніяк не можуть бути розцінені як факти, що підтверджують обґрунтованість сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Желєзної С.П., а зводяться виключно до надання оцінки та до незгоди з процесуальними рішеннями судді Желєзної С.П. щодо відмови позивачу в задоволенні про огляд доказів за їх місцезнаходженням, щодо відмови позивачу в задоволенні клопотань про витребування доказів та про зобов`язання відповідача надати відповіді на питання, а також щодо постановлення протокольної ухвали суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, що за переконанням позивачем не відповідають задачам процесуального судочинства та свідчать про порушення суддею Желєзною С.П. норм процесуального права, що в силу вимог ч.4 ст.35 ГПК України не може бути підставою для відводу.

Суд звертає увагу, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Проте, подана Громадською організацією «Товариство «Восток» заява не містить обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді Желєзної С.П. та можуть бути підставою для відводу відповідно до статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Інших доводів на підтвердження існування обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, заявником не наведено, що, з урахуванням обізнаності заявника про приписи ч. 4 ст. 35 ГПК України, може свідчити про завідоме вчинення дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Суд зауважує, що чинним законодавством передбачено право сторони на оскарження прийнятих судом рішень під час розгляду справи у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку (окремо або разом із судовим рішенням), тобто в процесуальний спосіб, а не шляхом заявлення відводів суду.

Незгода відповідача з процесуальними діями судді, або з його тлумаченням норм матеріального чи процесуального права, має викладатись в заявах по суті справи, письмових поясненнях або ж апеляційній скарзі на рішення суду, а не у заяві про відвід судді.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Білуха проти України» (заява N 33949/02) від 09.11.2006 зауважено наступне: стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевказані положення Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення наявності підстав для відводу судді від розгляду справи покладений саме на заявника - Громадську організацію «Товариство «Восток». Проте, всупереч наведеному припису процесуального закону, позивачем не надано належних доказів, за наслідком дослідження яких виникають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді Желєзної С.П..

Разом із тим, надання оцінки процесуальним рішенням судді не входить до компетенції суду, який розглядає заяву про відвід судді від розгляду справу в порядку ст. 39 ГПК України.

Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Занд проти Австрії», суд зазначає, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)», звертає увагу, що вирішення питання стосовно правомірності судового рішення суду першої інстанції відноситься виключно до дискреційних повноважень суду апеляційної інстанції. Відтак в разі незгоди з ухваленим рішенням за результатами розгляду справи сторони мають право скористатись передбаченим діючим господарським процесуальним законодавством порядком апеляційного оскарження.

З урахуванням встановленого суд зазначає, що самі лише припущення заявника про існування обставин щодо упередженості та необ`єктивності судді Желєзної С.П. не можуть бути підставою для відводу судді від розгляду справи.

Крім того, суд зазначає наступне:

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини наявність неупередженості відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Згідно об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (справи «Білуха проти України», «Паскала проти України»).

Рекомендаціями СМ/Кес (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки встановлено, що саме незалежність суддів, є невід`ємним елементом верховенства права, необхідним для неупередженості суддів та функціонування судової системи.

Судді повинні мати необмежену свободу, щодо неупередженого розгляду справ відповідно до законодавства та власного розуміння фактів.

Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено, забезпечувати сторонам можливість бути об`єктивно вислуханими, пояснювати за потреби процедурні питання.

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

В рішеннях у справах «Ветштайн проти Швейцарії» та «Ферантелі та Сантанжело проти Італії», Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

З врахуванням наведеного, суд зауважує, що заявлений відвід судді Желєзній С.П. має ознаки завідомо безпідставного, що, залежно від обставин справи, може бути визнано як зловживання процесуальними правами, згідно приписів п.1 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, та є таким, що спрямований на затягування розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається Громадська організація «Товариство «Восток» в заяві про відвід судді від розгляду справи № 916/5170/23, не можуть бути підставою для відводу судді Желєзної с.п. в зв`язку з чим, відповідно до положень ст.ст.35, 36, 38, 39 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню.

При цьому, суд зауважує представнику заявника, що згідно ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, як не допускається і тиск на суддю.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Громадської організації «Товариство «Восток» (вх. № 2-173/24 від 01.02.2024) про відвід судді Желєзної С.П. від розгляду справи № 916/5170/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 05.02.2024 та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.В. Цісельський