РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.02.2024Справа № 910/18168/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренджи Татарбунари" про стягнення 717 370,69 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2023 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - Компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренджи Татарбунари" (далі - Товариство) 717 370,69 грн, з яких: 692 590,97 грн - основна заборгованість, 547,11 грн - інфляційні втрати, 1 488,58 грн - три проценти річних, 22 744,03 грн - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем покладених на нього зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 26 грудня 2019 року № 1455-03015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

6 грудня 2023 року через систему "Електронний суд" позивач на виконання вимог вказаної ухвали подав докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 грудня 2023 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/18168/23 та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

15 грудня 2023 року через систему "Електронний суд" від Компанії надійшла заява від цієї ж дати про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 692 590,97 грн на підставі статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зв`язку з погашенням Товариством спірної суми заборгованості. На підтвердження вказаної обставини Компанія долучила до своєї заяви копію інформаційної довідки АТ "Ощадбанк" про надходження коштів на рахунки позивача за період з 12 жовтня 2023 року по 12 грудня 2023 року. Крім того, у своїй заяві позивач просив суд вирішити питання про повернення йому з Державного бюджету України суми сплаченого судового збору в розмірі 8 076,57 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 грудня 2023 року в задоволенні заяви Компанії від 15 грудня 2023 року про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 692 590,97 грн та про повернення судового збору в розмірі 8 076,57 грн відмовлено в зв`язку з її необґрунтованістю.

25 грудня 2023 року на адресу суду від Товариства надійшов відзив на позовну заяву від 22 грудня 2023 року вих. № 22/12/2023. У вказаному відзиві відповідач зазначив, що позов Компанії в частині стягнення суми основного боргу є необґрунтованим, оскільки відповідач оплатив надані позивачем спірні послуги за договором за період вересень - жовтень 2023 року в повному обсязі ще до звернення останнього з даним позовом, що підтверджується доданими до відзиву копіями відповідних платіжних інструкцій від 10 листопада 2023 року: № 759 на суму 394 733,52 грн та № 760 на суму 297 857,45 грн. Також відповідач заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на всю нараховану позивачем суму пені, з огляду на повне виконання Товариством своїх зобов`язань за договором та незначний період прострочення такого виконання.

Жодних інших клопотань та заяв по суті справи від сторін не надходило.

Відповідно до частин 5, 8 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Враховуючи подання позивачем та відповідачем заяв по суті спору, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даного спору по суті, а також зважаючи на наявність у матеріалах справи усіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2019 року між Товариством та Компанією укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 1455-03015, за умовами якого остання зобов`язалася надавати послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об`єктами Товариства в складі об`єднаної енергетичної системи (далі - ОЕС) України, а саме: забезпечення надійного та ефективного функціонування ОЕС України, безперебійного постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог операційної безпеки, а відповідач - своєчасно оплачувати надані послуги відповідно до умов цієї угоди.

Зазначений правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печаткою відповідача.

До вказаного договору сторони неодноразово вносили зміни шляхом укладання додаткових угод до договору: від 17 лютого 2020 року № 1, від 23 червня 2020 року № 2, від 17 вересня 2021 року № 3, від 28 грудня 2021 року, від 27 квітня 2022 року, від 18 серпня 2022 року та від 21 грудня 2022 року.

Згідно з пунктом 1.5. даного правочину (у редакції додаткової угоди від 17 вересня 2021 року № 3) послуги надаються Компанією Товариству, що виступає на ринку оператором системи розподілу та/або виробником електричної енергії та/або споживачем, обладнання якого знаходиться в оперативному підпорядкуванні ОСП та/або електропостачальником та/або трейдером.

Пунктом 2.2. договору (у редакції додаткової угоди від 17 вересня 2021 року № 3) передбачено, що оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), відповідно до затвердженої нею методики та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті: https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою.

Відповідно до пунктів 2.3., 2.4. договору (у редакції додаткової угоди від 17 вересня 2021 року № 3) обсяг наданої послуги визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі. Вартість послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Пунктом 2.5. вищевказаного правочину (у редакції додаткової угоди від 17 вересня 2021 року № 3) передбачено, що розрахунок за надану послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків: до 10 числа розрахункового місяця - 35% вартості послуги; до 20 числа розрахункового місяця - 35% вартості послуги; до останнього банківського дня календарного місяця - 30% вартості послуги.

За змістом пунктів 2.6.- 2.9. договору (у редакції додаткової угоди від 17 вересня 2021 року № 3) плановий обсяг послуги на розрахунковий період визначається на основі наданих Товариством повідомлень, у тому числі щодо планового обсягу передачі електричної енергії на розрахунковий період. Товариство здійснює розрахунок за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих Компанією, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком", або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу) (далі - сервіс), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються адміністратором комерційного обліку. Акти приймання-передачі послуги направляються Товариству до 12-го числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються адміністратором комерційного обліку, протягом 10-ти календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в "Системі управління ринком", що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Оплату вартості послуги, після коригування обсягів, Товариство здійснює до 15-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно). Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги у відповідному розрахунковому періоді Компанія направляє Товариству в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає Товариству два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони. Товариство здійснює підписання актів надання послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів з дня їх отримання та повертає Компанії. За відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій, за наявності згоди Товариства.

Пунктом 3.2.1. договору (у редакції додаткової угоди від 17 вересня 2021 року № 3) на Товариство покладено обов`язок своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за цим правочином.

Згідно з пунктами 10.5., 10.6. договору (у редакції додаткової угоди від 21 грудня 2022 року № 8) акти надання/коригування послуг, акти звірки розрахунків, рахунки, повідомлення про планові обсяги та будь-які повідомлення за цією угодою повинні направлятися однією стороною іншій за допомогою сервісу, електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також можуть бути підтверджені рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі. Сформовані акти про надання послуг, рахунки та будь-які інші документи, передбачені цим договором, якими сторони здійснюють обмін у процесі його виконання, можуть надаватися сторонами в електронному вигляді за допомогою сервісу.

Відповідно до пункту 10.7. договору (у редакції додаткової угоди від 21 грудня 2022 року № 8) рахунки, акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції. Електронний документ, який направляється стороною на виконання договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу "доставлено" у сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

За умовами пункту 12.1. договору (у редакції додаткової угоди від 21 грудня 2022 року) цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2023 року. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення дії цього правочину або перегляд його умов.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Регулятора від 21 грудня 2022 року № 1789 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління НЕК "Укренерго" установлено з 1 січня 2023 року, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора (день оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора: 22 грудня 2022 року) тариф НЕК "Укренерго" на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління на 2023 рік, зокрема: на період з 1 січня 2023 року по 31 березня 2023 року (включно) на рівні 68,28 грн/МВт-год (без урахування ПДВ); на період з 1 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року (включно) - 80,87 грн/МВт год (без урахування ПДВ); на період з 1 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року (включно) - 95,54 грн/МВт-год (без урахування ПДВ).

У матеріалах справи відсутні докази того, що протягом вересня - жовтня 2023 року Товариство надало Компанії дані щодо планового обсягу послуги за цей період, у зв`язку з чим позивач на підставі пункту 3.3. вищевказаного договору самостійно розраховував планові обсяги послуги на підставі її обсягу в попередньому розрахунковому періоді.

На виконання умов договору позивачем було надіслано відповідачу в погоджені сторонами спосіб і порядку відповідні рахунки на часткову оплату попередньої плати послуг за договором, а також акти надання послуги та акти коригування, а саме: акти за фактично надані послуги диспетчерського (оперативно-технологічного) управління: за вересень 2023 року від 30 вересня 2023 року, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги за цей місяць склав 3 443,004 МВт*год на суму 394 733,52 грн з ПДВ, та за жовтень 2023 року від 31 жовтня 2023 року, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги за вказаний місяць склав 2 598,017 МВт*год вартістю 297 857,45 грн з ПДВ; рахунки-фактури: за вересень 2023 року: від 4 вересня 2023 року № 1455-03015 04/09/2023 на плановий обсяг 954,422 МВт*год на суму 109 422,58 грн з ПДВ, від 12 вересня 2023 року № 1455-03015 12/09/2023 на плановий обсяг 954,422 МВт*год на суму 109 422,58 грн з ПДВ та від 21 вересня 2023 року № 1455-03015 21/09/2023 на плановий обсяг 818,076 МВт*год на суму 93 790,78 грн з ПДВ; за жовтень 2023 року: від 2 жовтня 2023 року № 1455-03015 02/10/2023 на плановий обсяг 704,596 МВт*год на суму 80 780,52 грн з ПДВ, від 11 жовтня 2023 року № 1455-03015 11/10/2023 на плановий обсяг 704,596 МВт*год на суму 80 780,52 грн з ПДВ та від 23 жовтня 2023 року № 1455-03015 23/10/2023 на плановий обсяг 603.939 МВт*год на суму 69 240,40 грн з ПДВ.

Відтак, судом встановлено, що загальна вартість наданих позивачем послуг за наведеними актами та рахунками-фактурами за спірний період склала 692 590,97 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону диспетчерське управління - це оперативно-технологічне управління об`єднаною енергетичною системою України із забезпеченням надійного і безперебійного постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог енергетичної безпеки.

Частиною 1 статті 902 ЦК України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Судом встановлено, що спірна сума основного боргу в розмірі 692 590,97 грн була сплачена відповідачем 10 листопада 2023 року, тобто до звернення Компанії з даним позовом до суду та відкриття провадження у справі № 910/18168/23. Цей факт підтверджується наявною у матеріалах справи копією інформаційної довідки АТ "Ощадбанк" про надходження коштів на рахунки позивача за період з 12 жовтня 2023 року по 12 грудня 2023 року, поданою самою Компанією разом із заявою від 15 грудня 2023 року про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу, та копіями платіжних інструкцій від 10 листопада 2023 року: № 759 на суму 394 733,52 грн та № 760 на суму 297 857,45 грн, - які були подані відповідачем разом із відзивом на позовну заяву.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту наявності спірної заборгованості за надані Товариству послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за вересень-жовтень 2023 року на час звернення з даним позовом, у зв`язку з чим вимога Компанії про стягнення цієї суми основного боргу є необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасною оплатою Товариством наданих Компанією послуг, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 22 744,03 грн пені, нарахованої на відповідні суми боргу за період з 11 вересня 2023 року по 7 листопада 2023 року відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Положеннями статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом пункту 6.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктом 2.5 цього правочину, з порушенням термінів, Товариство сплачує Компанії пеню в розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати.

У той же час, 24 лютого 2022 року Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України строк дії воєнного стану продовжувався, зокрема, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб (Указ Президента України від 6 листопада 2023 року № 734/2023).

Разом із тим, відповідно до пункту 5 постанови Регулятора від 25 лютого 2022 року № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (доповнено згідно з постановою Регулятора від 27 лютого 2022 року № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Підпунктом 16 пункту 1 вказаної постанови визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

Відповідна постанова у вказаній частині не визнана недійсною в установленому порядку. При цьому, повноваження Регулятора визначені Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", пунктом 1 частини 2 статті 17 якого установлено, що Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання. Також, у силу приписів частини 9 статті 14 вказаного Закону, рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Правовідносини між сторонами у справі врегульовані Законом, у зв`язку з чим вказана постанова НКРЕКП (з урахуванням змін) підлягає застосуванню до спірних правовідносин у частині нарахування штрафних санкцій за період, який входить до періоду дії воєнного стану.

Судом також враховані правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах: від 19 вересня 2022 року в справі № 912/1941/21, від 25 січня 2022 року в справі № 911/782/21, у яких зазначено, зокрема, що положення постанови Регулятора є спеціальними щодо правового регулювання спірних правовідносин та підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії відповідно до статті 6 Закону.

З огляду на викладене, а також зважаючи на те, що у позовній заяві Компанія просила суд стягнути з відповідача 22 744,03 грн пені, нарахованої на відповідні суми основного боргу в період з 11 вересня 2023 року по 7 листопада 2023 року, тобто під час періоду дії воєнного стану, суд, з урахуванням вищенаведених нормативних положень, дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача спірної суми нарахованої неустойки. За таких обставин, у задоволенні вимоги Компанії про стягнення з Товариства 22 744,03 грн пені слід відмовити.

Оскільки в задоволенні вказаної позовної вимоги відмовлено з вищевказаних підстав, у суду відсутні правові підстави для розгляду по суті клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої до стягнення пені.

Крім того, Компанія просила суд стягнути з Товариства 1 488,58 грн трьох процентів річних та 547,11 грн інфляційних втрат, нарахованих у період з 11 вересня 2023 року по 2 листопада 2023 року на відповідні суми заборгованості відповідача за кожен місяць окремо протягом спірного періоду.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок вказаних компенсаційних виплат, суд вважає його арифметично вірним та таким, що відповідає положенням чинного законодавства, а відтак позовні вимоги Компанії до Товариства про стягнення 1 488,58 грн трьох процентів річних та 547,11 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо часткового задоволення позову.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Компанії підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренджи Татарбунари" (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 40/85; ідентифікаційний код 37197689) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25; ідентифікаційний код 00100227) 1 488 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) грн 58 коп. трьох процентів річних, 547 (п`ятсот сорок сім) грн 11 коп. інфляційних втрат та 27 (двадцять сім) грн. 37 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12 лютого 2024 року.

СуддяЄ.В. Павленко