РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.02.2024Справа № 910/18596/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Варганової Оксани Анатоліївни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омніконсалтинг» (вул. Колекторна, буд. 3-А, м. Київ, 02660; ідентифікаційний код 38915507)

про стягнення 42 692,49 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулась Фізична особа-підприємець Варганова Оксана Анатоліївна (далі за текстом - ФОП Варганова О.А., Позивач, Виконавець ) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омніконсалтинг» (далі за текстом - ТОВ «Омніконсалтинг», Відповідач, Замовник) про стягнення 29 800 грн - основного боргу, 12 162,73 грн - подвійної облікової ставки НБУ та 729,76 грн - 3% річних, разом - 42 692,49 грн заборгованості за договором про надання послуг № 003 від 26.08.2022 (далі за текстом - Договір).

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд зазначає, що ухвала від 11.12.2023 надсилалась Відповідачу на офіційну адресу місцезнаходження поштовим повідомленням № 215, яке згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано представником останнього 17.12.2023.

За приписами частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 у справі № 910/18596/23 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

26.08.2022 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Виконавець бере на себе зобов`язання якісно і своєчасно надавати послуги Замовнику в обсязі, строки і на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язується своєчасно прийняти їх і оплатити.

Перелік послуг закріплено пунктом 1.2 Договору.

Пунктом 1.3 Договору визначено можливість надання додаткових послуг за домовленістю сторін, зокрема, але не виключно послуги з проведення аудиту, налагодження системи, архівації первинної документації тощо.

Вартість послуг за Договором становить 8 000 грн на місяць. Вартість додатково наданих послуг, зазначених в пункті 1.3 Договору визначається сторонами у відповідних Актах наданих послуг (виконаних робіт), вартість кожної додаткової послуги (у т.ч. розгляд до 100 документів) з експертним висновком розраховується від 5 000 грн. (пункт 3.1 Договору).

Пунктами 3.2 та 3.3 Договору визначено, що оплата послуг згідно пункту 1.2 та 1.3 Договору сплачується Замовником самостійно у безготівковій формі перерахування 100 % грошових коштів на банківський рахунок Виконавця протягом 3 банківських днів від дати підписання Акту наданих послуг (виконаних робіт).

Згідно пункту 3.4 Договору Виконавець направляє Замовнику Акт наданих послуг (виконаних робіт) за календарний місяць на підписання протягом 5 банківських днів місяця, що йдуть за оплачуваним. Акт Замовник підписує протягом 5 банківських днів з моменту отримання або надає вмотивовану відмову від його підписання.

У випадку відмови Замовника від підписання Акту наданих послуг (виконаних робіт) не надання мотивованої відмови від підписання, такий Акт вважається підписаним, а послуги надано вчасно, якісно та в повному обсязі. Датою підписання Акту в такому випадку вважається дата, що припадає на 5-й банківський день з дня направлення Акту наданих послуг (виконаних роботі) Замовнику (пункт 3.6 Договору).

Згідно пункту 4.5 Договору за прострочення оплати послуг, що надається за цим Договором, Замовник сплачує Виконавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний календарний день прострочення. Пеня сплачується протягом 3 -х банківських днів від дати направлення відповідної вимоги Виконавця до Замовника.

Пунктом 9.5.2 Договору закріплено, що за взаємною згодою сторін, зафіксованою в електронних повідомленням допускається документообіг (обмін листами та документами в електронній формі) між Замовником та Виконавцем в сервісі обміну стандартизованими повідомленнями «Вчасно EDI».

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2022 (пункту 8.1. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач засобами електронного сервісу «Вчасно» направив Відповідачу наступні Акти надання послуг:

- № 41 від 30.11.2022 за листопад 2022 на суму 9 000 грн, направлений Позивачем 12.12.2022, підписаний Відповідачем (ЕЦП) 13.01.2023;

- № 44 від 31.12.2022 за грудень 2022 на суму 8 000 грн, направлений Позивачем 23.01.2023, підписаний Відповідачем (ЕЦП) 06.02.2023;

- № 45 від 31.12.2022 на суму 4 800 грн, направлений Позивачем 23.01.2023, підписаний Відповідачем (ЕЦП) 06.02.2023;

- № 5 від 12.01.2023 за період з 01.01.2023 - 12.01.2023 на суму 8 000 грн., направлений Позивачем 05.02.2023.

Суд вказує, що Акт № 5 від 12.01.2023 направлений Відповідачу на погодження 05.02.2023 однаку у строк до 10.02.2023 ним не підписаний, при тому, що обґрунтованої відмови Відповідачем від підписання вказаного акту не надано, а тому в силу положень пункту 3.6 Договору такий акт вважається підписаним 10.02.2023, а послуги за Договором за спірний період наданими належним чином.

Позивач звертає увагу суду на те, що Відповідачем систематично порушувалися строки оплати послуг за Договором у зв`язку з чим Позивач неодноразово звертався до Відповідача із претензіями від 05.12.2022 № 003, від 12.01.2023 № 003, від 30.01.2023 № 003, від 17.03.2023 № 003 з вимогами погасити існуючу заборгованість.

Надана Позивачем претензія від 02.11.2022 № 003 не стосується спірного періоду, а відтак не досліджується судом.

Крім того, з листа Позивача від 06.02.2023 № 003 вбачається, що Позивач повідомив Відповідача про припинення дії Договору з 03.02.2023.

Згідно наданого Позивачем до позову листа Відповідача від 14.03.2023 № 23/03/14-2 вбачається, що Відповідач зазначив про неналежне виконання Позивачем умов Договору у зв`язку з чим виникла необхідність залучення третіх осіб, що призвело до понесення Відповідачем додаткових витрат на суму 14 200 грн.

При цьому суд зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження вказаних аргументів Відповідача або ж інших доводів на спростування заявлених позовних вимог.

У відповідь на вказану претензію Відповідача Позивачем листом від 05.04.2023 № 003 повідомив про необґрунтованість та безпідставність заяв Замовника, а його дії суперечать умовам Договору.

Так, станом на дату подання позову Позивач зазначає, що вказані вище Акти Відповідачем не оплачено чим допущено порушення виконання грошового зобов`язання у зв`язку з чим Позивачем здійснено нарахування пені та 3 % річних.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом вище, Позивачем надано Відповідачу послуги на суму 29 800 грн згідно акту № 41 від 30.11.2022, № 44 від 31.12.2022, № 45 від 31.12.2022, № 5 від 12.01.2023 належним чином та у визначеному Договором порядку в силу підписання сторонами частини актів та не надання Відповідачем у визначений пунктом 3.4 Договору мотивованої відмови.

З огляду на викладене, враховуючи прийняття Відповідачем послуг Позивача на суму 29 800 грн у останнього виник обов`язок здійснити їх оплату.

Враховуючи положення пункту 3.4 та 3.3 Договору, Відповідач зобов`язаний здійснити оплату наступним чином:

- № 41 від 30.11.2022 за листопад 2022 на суму 9 000 грн у строк до 18.01.2023;

- № 44 від 31.12.2022 за грудень 2022 на суму 8 000 грн та № 45 від 31.12.2022 на суму 4 800 грн у строк до 09.02.2023;

- № 5 від 12.01.2023 за період з 01.01.2023 - 12.01.2023 на суму 8 000 грн. у строк до 15.02.2023, а не до 14.02.2023 як про це зазначає Позивач.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи відсутність доказів оплати вказаних вище послуг, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів необґрунтованості таких вимог, суд дійшов висновку, що заявлена Позивачем до стягнення сума основного боргу заявлена правомірно та є обґрунтованою, а Відповідачем допущено порушення договірного зобов`язання в частині здійснення оплати за надані послуги.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7 Розділу ІХ Прикінцевих положень ГК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, дію якого неодноразово продовжено, в тому числі й станом на час звернення Позивача з позовом до суду.

Постановою КМУ від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 відмінено на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Із врахуванням викладеного, враховуючи положення пункту 4.5 Договору, суд зазначає, що визначені Позивачем періоди нарахування пені мають бути обмежені шестимісячним строком у відповідності до вимог частини 6 статті 232 ГК України у зв`язку з чим за підрахунками суду обґрунтованим та арифметично вірними є наступні нарахування: за актом № 41 від 30.11.2022 - пеня в розмірі 2 243, 84 грн, 3 % річних в розмірі 232, 27 грн; за актом № 44 від 31.12.2022 - пеня в розмірі 1 976, 11 грн, 3 % річних - 191, 34 грн; за актом № 45 від 31.12.2022 - пеня в розмірі 1 185, 67 грн, 3 % річних - 114, 81 грн; за актом № 5 від 12.01.2023 - пеня в розмірі 1 968, 22 грн, 3 % річних - 191, 34 грн.

Відтак, за загальними підрахунками на користь Позивача підлягає стягненню сума пені та 3 % річних в розмірі 7 373, 84 грн та 729, 76 грн (відповідно), а тому дана вимога Позивача підлягає частковому задоволенню.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини за сукупністю наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору в частині оплати наданих послуг у зв`язку з чим вимоги Позивача є правомірними, а позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Варганової Оксани Анатоліївни - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омніконсалтинг» (вул. Колекторна, буд. 3-А, м. Київ, 02660; ідентифікаційний код 38915507) на користь Фізичної особи-підприємця Варганової Оксани Анатоліївни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суму основного боргу - 29 800 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот) грн, пені - 7 373 (сім тисяч триста сімдесят три) грн 84 коп, 3 % річних - 729 (сімсот двадцять дев`ять) грн 76 коп та судовий збір - 2 382 (дві тисячі триста вісімдесят дві) грн 93 коп.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 12.02.2024.

Суддя Антон ПУКАС