ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/690/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна», с. Поляна Мукачівського району Закарпатської області

до відповідача Дочірнього підприємства «Санаторій «Сонячне Закарпаття» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», с. Поляна Мукачівського району Закарпатської області

про зобов`язання вчинити певні дії

За участю представників:

позивача Поврозник А.П., адвокат, ордер серії ВС №1160201 від 12.09.2022 року;

відповідача Ковач І.В., адвокат, ордер серії АО №1091836 від 06.11.2023; Попелич В.І., керівник, в порядку самопредставництва.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Дочірнього підприємства «Санаторій «Сонячне Закарпаття» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» у якому просить суд зобов`язати Дочірнє підприємство «Санаторій «Сонячне Закарпаття» відповідно до умов договору відпуску мінеральної води від 02.01.2017 року поставити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна» 3912 метрів кубічних мінеральної води «Поляна Квасова» (свердловини №10-к Новополянського родовища) недопоставлених у період з 21.07.2020 року по 31.12.2020 року.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/690/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2023 року.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

31 серпня 2023 року відповідач подав суду відзив на позовну заяву від 30.08.2023 за змістом якого позовні вимоги позивача підприємством заперечуються. Також, до відзиву на позов долучено клопотання Дочірнього підприємства «Санаторій Сонячне Закарпаття» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи від 30.08.2023 та заяву з обґрунтуванням заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від 30.08.2023.

Ухвалою суду від 28.09.2023 поданий відповідачем відзив на позов залишено судом без розгляду та, зважаючи на характер спірних правовідносин і предмет доказування, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, призначено справу №907/690/23 до розгляду у судовому засіданні 19.10.2023 року і в порядку ч. 4 ст. 74 ГПК України зобов`язано позивача надати суду бухгалтерську довідку про кількість отриманої мінеральної води «Поляна Квасова» (свердловини №10-к Новополянського родовища) за період з 21.07.2020 року до 31.12.2020 року.

В судовому засіданні неодноразово оголошувалася перерва, востаннє до 24.01.2024 з урахуванням заявленого відповідачем клопотання для надання можливості підприємству скористатися правничою допомогою у даній справі, подати суду відзив на позов та для врегулювання спору між сторонами мирним шляхом.

Призначене на 24 січня 2024 року судове засідання не відбулося через сповіщення системою цивільного захисту міста Ужгорода сигналу «Повітряна тривога!» (акт керівника апарату Господарського суду Закарпатської області №02-07/5 від 24 січня 2024 року), у зв`язку з чим ухвалою від 24.01.2024 судом повідомлено учасників справи про те, що наступне судове засідання відбудеться 08.02.2024 року.

В судовому засіданні 08.02.2024 року представник позивача позовні вимоги підтримав з визначених в позовній заяві підстав.

Відповідач в судових засіданнях та відповідно до повторно поданого відзиву проти позову від 23.11.2023 (з клопотанням від 09.11.2023 про поновлення процесуальних строків його подання) заперечує проти задоволення позовних вимог.

Крім того, 29.01.2024 відповідачем у справі через підсистему Електронний суд подано клопотання від 29.01.2024 про залучення до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Мале приватне підприємство «Алекс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекреаційні технології».

Клопотання обгрунтовується відповідачем тією обставиною, що Санаторій Сонячне Закарпаття до 2021 року мало можливість видати 120 кубів води на добу, в місяць 3600 кубів. Пояснює, що на даному етапі дебет води впав і за рекомендаціями ДКЗ України перезатверджено запаси мінеральної води по 10-к свердловині - 50 кубів мін води за добу, по 13-р - 30 кубів на добу, а разом 80 кубів на добу та на місяць 2400 кубів. Водночас, зобов`язання по договорам поставки мінеральної води із ТОВ «Рекреаційні технології» від 14 лютого 2020р до 31 грудня 2029 р на місяць 1500 кубів, із МПП «Алекс» від 16 грудня 2020р по 31 грудня 2032р - 800 кубів на місяць. Крім того, саме підприємство ДП «Санаторій Сонячне Закарпаття» в середньому споживає 100-250 кубів води на місяць.

З урахуванням викладеного зазначає, що в разі задоволення позовних вимог при наявних об`єктивно існуючих обставинах є ризик, що будуть порушені умови існуючих, дійсних, довгострокових договорів поставки мінеральної води з ТОВ «Рекреаційні технології» та МПП «Алекс», у зв`язку з чим в порядку ст.ст. 50 ГПК України просить залучити вказаних осіб до участі в даній справі як третіх осіб.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання відповідача та залучення означених юридичних осіб до участі в справі як третіх осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ГПК України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Згідно з ч. 4 ст. 50 ГПК України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Таким чином, участь у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору процесуальним законом пов`язується з наявністю в такої особи прав або обов`язків на які може вплинути судове рішення з визначеного позивачем предмета спору, а відтак, з огляду на предмет та підставу позовних вимог в даній справі (зобов`язання виконати умову договору), суд вважає, що відповідачем не доведено, які саме конкретні права та обов`язки щодо однієї із сторін можуть з`явитися у ТОВ «Рекреаційні технології» та/або МПП «Алекс» внаслідок прийняття рішення в даній справі.

Посилання відповідача на наявність в нього договірних зобов`язань з означеними юриличними особами виконання яких може бути утруднене внаслідок прийняття судом рішення в даній справі не свідчить про наявність та/або виникнення у ТОВ «Рекреаційні технології» та/або МПП «Алекс» безпосередніх прав та обов`язків щодо відповідача, пов`язаних з виконанням умов договору, укладеного між відповідачем та ТОВ «Аква-Поляна» та, відповідно, наявність підстав для залучення вказаних осіб до участі у справі у порядку ст. 50 ГПК України.

З огляду на наведене, у задоволенні клопотання відповідача від 29.01.2024 про залучення до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача належить відмовити.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором відпуску мінеральної води від 02.01.2017 в частині постачання позивачу у період з 21.07.2020 року по 31.12.2020 року мінеральної води «Поляна Квасова», у зв`язку з чим, за позицією позивача відповідач зобов`язаний за означений період поставити позивачу 3912 м.куб мінеральної води «Поляна Квасова».

Заперечення (відзив) відповідача.

Відповідач у відзиві на позов від 23.11.2023 заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що умовами договору фактично не визначено конкретний кількісний об`єм мінеральної води, що повинна бути відвантажена за договором у відповідний період, а також не встановлено строку виконання зобов`язання щодо поставки продукції, оскільки за змістом договору така кількість повинна визначатися за домовленістю сторін шляхом складання узгодженого графіку по об`єму та часу її отримання.

Пояснює, що загальна вартість договору згідно пункту 3.4 визначена лише орієнтовно, у зв`язку з чим ця величина не може бути використана для розрахунку конкретного обсягу, який мав бути поставлений за відповідний рік.

Зауважує, що пунктом 4.2 договору було чітко встановлено право відповідача як продавця зменшувати кількісний об`єм щодо відпуску мінеральної води у разі необхідності збільшення потреби використання мінеральної води у лікувальних цілях. При цьому, період та потреба використання води у лікувальних цілях визначається продавцем самостійно.

Звертає увагу, що відповідно до умов договору, фактична поставка мінеральної води забезпечувалась шляхом подання позивачем транспортних засобів з цистернами для завантаження мінеральною водою на території відповідача, який здійснював поставку мінеральної води в узгоджених сторонами обсягах у транспортні засоби, які надавалися позивачем для завантаження. Відпустити продукцію в обсязі, більшому, ніж об`єми цистерн, які надавалися позивачем для завантаження, відповідач можливості не мав, а доказів порушення відповідних умов договору з вини відповідача позивач не надав.

З урахуванням викладеного, вважає, що в спірних правовідносинах має місце прострочення кредитора в зобов`язанні, до виконання обов`язку якого щодо надання транспортних засобів під завантаження, відповідач (як боржник в зобов`язанні) не міг виконати свого обов`язку з поставки, а відтак, за позицією відповідача, строк виконання зобов`язання з поставки не настав, що дає підстави стверджувати про відсутність порушеного права в позивача та слугує підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідь на відзив.

Позивачем не подано суду відповіді на відзив від 23.11.2023 відповідно до ст. 166 ГПК України.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

02 січня 2017 року між Дочірнім підприємством «Санаторій «Сонячне Закарпаття», як Постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна», як Покупцем було укладено Договір відпуску мінеральної води (надалі Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити покупцю мінеральну воду «Поляна Квасова» свердловини №10-к Новополянського родовища у кількості за домовленістю та ціною 150 грн за куб.м., а покупець зобов`язався здійснити оплату за поставлену мінеральну воду.

Відповідно до п. 3.1. Договору, договірна ціна за одиницю об`єму (1 куб.м.) становить 150 грн з ПДВ.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що загальна сума за договором становить суму всього об`єму відпущеної мінеральної води і складає орієнтовно 1 300 000 грн в рік.

Відповідно до п. 4.1. Договору, кількісний об`єм мінеральної води, що відпускається за договором, складає від 24 куб.м. на добу.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що кількісний об`єм щодо відпуску мінеральної води покупцю може бути зменшений продавцем у разі необхідності збільшення потреби використання мінеральної води у лікувальних цілях. Період та потреба використання води у лікувальних цілях визначається продавцем самостійно (згідно п.3.1 рішення правління ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» №П6-5р від 03.12.2014, ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття» зобов`язаний не допускати зменшення використання мінеральної води для лікувальних процедур).

Згідно з п.п. 4.3., 4.4. Договору встановлено, що мінеральна вода відпускається постачальником вторинному користувачу тільки по довіреності покупця. Мінеральна вода відпускається у транспортних засобах вторинного користувача або покупця.

Відповідно до п. 4.5. Договору, сторони складають узгоджений графік відпуску мінеральної води по об`єму та часу її отримання, який є невід`ємною частиною договору та може коригуватись.

Матеріали справи не містять доказів погодження сторонами відповідного графіку відпуску мінеральної води згідно з п. 4.5. Договору.

Відповідно до п.8.1. Договору він набуває чинності з моменту його підписання і діє з 02.01.2017 до 31.12.2020.

Позивач стверджує, що відповідачем в період з 21.07.2020 по 31.12.2020 неналежним чином виконувалися умови Договору та не поставлявся визначений в п. 4.1. Договору мінімальний добовий об`єм води, у зв`язку з чим загальний обсяг непоставленої в означений період мінеральної води «Поляна Квасова» свердловини №10-к Новополянського родовища становить 3912 м.куб. (24 м.куб./день *163 календарних дня).

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «Аква-Поляна» №364 від 30.10.2023, останнє протягом 2020 року отримало від ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття» 2318 куб.м. мінеральної води «Поляна Квасова», зокрема, в період з липня по грудень 2020 року 0 м.куб., що не заперечується відповідачем у встановленому законом порядку.

Судом також встановлено, що зобов`язання відповідача з поставки мінеральної води «Поляна Квасова» свердловини №10-к Новополянського родовища за Договором протягом 2018-2019 років та з 01.01.2020 по 20.07.2020 було предметом судового розгляду в Господарського суді Закарпатської області у справах №907/534/20 та №907/533/20.

Так, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 24.02.2021 у справі №907/534/20, яке залишене без змін відповідно до постанови Західного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 позовні вимоги ТОВ «Аква-Поляна» було задоволено частково та зобов`язано Дочірнє підприємство «Санаторій Сонячне Закарпаття» приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця відповідно до умов договору відпуску мінеральної води від 02.01.2017 року поставити Товариству з обмеженою відповідальністю Аква-Поляна 2966,50 метри кубічних мінеральної води Поляна Квасова (свердловини №10-к Новополянського родовища), недопоставлених у 2018-2019 роках.

Крім того, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 24.02.2021 у справі №907/533/20, яке залишене без змін відповідно до постанови Західного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 та постанови Верховного суду від 21.10.2021 позовні вимоги ТОВ «Аква-Поляна» було задоволено частково та зобов`язано Дочірнє підприємство «Санаторій Сонячне Закарпаття» приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця відповідно до умов договору відпуску мінеральної води від 02.01.2017 року поставити Товариству з обмеженою відповідальністю Аква-Поляна 2506 метрів кубічних мінеральної води Поляна Квасова (свердловини №10-к Новополянського родовища), недопоставлених за період з 01.01.2020 до 20.07.2020.

При розгляді справи №907/533/20 Західним апеляційним господарським судом в постанові від 03.06.2021 встановлено, зокрема, що листом №2710 від 29.11.2019 відповідач повідомив позивача про зменшення кількісного обсягу відпуску мінеральної води з грудня 2019 року у зв`язку із проведенням режимних спостережень, геолого-економічної переоцінки запасів мінеральних вод, а також суттєве зменшення плану видобутку мінеральних вод із свердловин №10-к та №13-к.

Також, судом в згаданій постанові було встановлено, що у матеріалах справи також наявний договір №КД0864-00 від 10.12.2019, укладений між ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття» та Українським державним геологорозвідувальним інститутом про надання науково-технічних послуг з геолого економічної оцінки (переоцінки) запасів мінеральних вод свердловини №10-к (р) та №13-р на ділянці Нова Поляна Полянського родовища (Свалявський район Закарпатської області), а відповідно до листів ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття» №101 від 10.02.2020, №120 від 18.02.2020 та №354 від 16.07.2020, адресованих ТОВ «Аква-Поляна», а також листа ТОВ «Аква-Поляна» №134 від 25.06.2020, адресованого ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття», вбачається, що між сторонами у 2020 році відбувалось листування з приводу поставок мінеральної води у менших обсягах, проти чого заперечував покупець і вимагав поставляти йому воду згідно умов договору.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

За положеннями ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 669 ЦК України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Частиною 1 ст. 670 ЦК України встановлено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, одним із таких способів є примусове виконання обов`язку в натурі.

З огляду на наведене, суд констатує, що двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору продавець бере на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець, у свою чергу, зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Судом встановлено, що у договорі відпуску мінеральної води від 02.01.2017 сторони узгодили наступні умови щодо кількості товару, його вартості та строку поставки:

- кількісний об`єм мінеральної води, що відпускається за договором, складає від 24 куб.м. на добу (п. 4.1. Договору);

- загальна вартість договору складає орієнтовно 1 300 000 грн на рік (п. 3.4. Договору), а вартість 1 метра кубічного мінеральної води становить 150 грн (п. 3.1. Договору);

- строк дії договору встановлено до 31.12.2020 (п. 8.1. Договору).

Суд, при цьому, зауважує, що умови щодо кількості товару та строку поставки прямо обумовлені та випливають безпосередньо з логічного тлумачення пункту 4.1. Договору (від 24 куб.м. води на 1 добу) та саме на мінімально обумовленому Договором об`ємі мінеральної води, яка підлягала щоденній поставці позивачу базується і розрахунок позовних вимог у даній справі.

Додатково в даному контексті суд бере до уваги загальну вартість договору і ціну одного метра кубічного мінеральної води, з яких випливає, що річний орієнтовний обсяг поставки складає 8667 метрів кубічних мінеральної води, або 23,7 куб.м. на добу (1 300 000,00 грн на рік/ 150 грн вартість 1 м.куб. / 365) та вказана величина фактично відповідає обсягу відпуску мінеральної води на добу, що визначений у пункті 4.1 Договору.

З огляду вказане, суд констатує про обізнаність відповідача із своїми обов`язками щодо поставки мінеральної води у визначених обсягах та у встановлені сторонами строки, а відсутність доказів узгодження графіку поставок відповідно до п.4.5. Договору не впливає на вказані висновки суду та не може вважатися підставою звільнення від виконання зобов`язання з поставки товару за договором хоча б в мінімально встановленому п. 4.1. Договору об`ємі, що і заявлено позивачем як предмет спору.

Таким чином, виходячи з умов договору, за період з 21.07.2020 по 31.12.2020, відповідач зобов`язаний був поставити позивачу 3936 куб.м. мінеральної води (164 дня х 24 куб.м).

Відповідно до наданої позивачем бухгалтерської довідки ТОВ «Аква-Поляна» №364 від 30.10.2023, останнє протягом 2020 року отримало від ДП «Санаторій «Сонячне Закарпаття» 2318 куб.м. мінеральної води «Поляна Квасова», які були поставлені з січня по червень 2020 року, а в період з липня по грудень 2020 року 0 м.куб. Означена обставина визнається й відповідачем у справі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про порушення відповідачем зобов`язань за Договором в частині належного, в мінімально встановленому Договором обсязі виконанні зобов`язання з поставки позивачу мінеральної води, а відтак, позовні вимоги про зобов`язання відповідача допоставити позивачу 3912 кубічних метри мінеральної води за період з 21.07.2020 до 31.12.2020 як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення судом.

В той же час, здійснивши власний арифметичний розрахунок заявлених вимог, судом встановлено, що кількість днів з 21.07.2020 по 31.12.2020 становить 164 дня, а відтак, з урахуванням встановлено в п. 4.1. Договору мінімального кількісного об`єму відбору мінеральної води (24 куб.м./день), у вказаний період постачанню підлягало 3936 куб.м. мінеральної води.

Разом з тим, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог при ухваленні рішення, а відтак підлягають до задоволення судом вимоги про зобов`язання відповідача поставити позивачу 3912 метрів кубічних мінеральної води Поляна Квасова (свердловини №10-к Новополянського родовища) за період з 21.07.2020 до 31.12.2020 року.

Даючи оцінку аргументам відповідача щодо його права зменшити в односторонньому порядку обсяги поставки відповідно до п. 4.2 договору, суд зазначає, що пунктом 4.2 договору сторони обумовили відповідне право продавця, однак узгодили єдину та виключну підставу для цього виникнення у нього необхідності збільшення потреби використання мінеральної води у лікувальних цілях.

Відповідач, покликаючись на вказаний пункт, стверджує про наявність в нього безумовного права зменшити в односторонньому порядку об`єм відпуску води.

При цьому, суд наголошує, що положеннями п. 4.2. укладеного між сторонами Договору підставою для зменшення обсягу поставки є виникнення у відповідача необхідності збільшення потреби використання мінеральної води у лікувальних цілях.

Доказів існування наведених обставин, з якою Договір пов`язує можливість застосування права продавця зменшити відпуск води відповідачем суду не надано, а в матеріалах справи немає жодних доказів, які би підтверджували факт прийняття відповідачем чи ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», до сфери якого належить відповідач, рішення про збільшення використання мінеральної води в лікувальних цілях.

Вказане в сукупності свідчить про безпідставність рішення відповідача зменшити обсяги поставки мінеральної води позивачу та відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень пункту 4.2 договору.

Інші доводи відповідача, зокрема, про те, що позивач не забезпечив цистерн відповідного об`єму судом також не можуть братися як такі, що не підтверджені жодними доказами, а аргументи про ймовірну наявність в спірних правовідносинах факту прострочення кредитора не можуть слугувати підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язання з поставки мінеральної води за договором, позаяк за змістом ст. 613 ЦК України навіть у випадку доведення факту прострочення кредитора, - правовим наслідком такого прострочення є можливе відтермінування виконання зобов`язання боржником, а не припинення зобов`язання.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення судом.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у справі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Дочірнє підприємство «Санаторій «Сонячне Закарпаття» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (89313, с Поляна Закарпатської області, вул. Курортна, буд. №1, А, ) відповідно до умов договору відпуску мінеральної води від 02.01.2017 поставити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна» (89313, с Поляна Закарпатської області, вул. Духновича, 104, ) 3912 (три тисячі дев`ятсот дванадцять) метрів кубічних мінеральної води Поляна Квасова (свердловини №10-к Новополянського родовища) за період з 21.07.2020 до 31.12.2020 року.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Сонячне Закарпаття» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (89313, с Поляна Закарпатської області, вул. Курортна, буд. №1, А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна» (89313, с Поляна Закарпатської області, вул. Духновича, 104, ) 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп) в повернення сплаченого судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 09 лютого 2024 року.

Суддя Лучко Р.М.