ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1726/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

та за участю: розпорядник майна - Тищенко О.І.,

пр-к кредитора ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" - Коноваленко І.М. (в режимі вкз, дов. від 23.01.2023, свідоцтво адвоката КС №7182/10 від 17.12.2018),

розглянувши заяву ТОВ "Птахокомплекс "Нова" з вимогами до боржника по справі

за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс Капітал"
про визнання банкрутом Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія"

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ТА ПІДСТАВИ ВИМОГ ЗАЯВНИКА.

Ухвалою суду від 13.06.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство ТДВ "Міжнародна страхова компанія", призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Тищенко О.І., здійснено публікацію оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство на веб-сайті Судової влади України.

Оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТДВ "Міжнародна страхова компанія" було оприлюднено на веб-сайті судової влади за № 70805 від 14.06.2023.

13.07.2023 до господарського суду надійшла заява ТОВ "Птахокомпдекс "Нова" з вимогами до боржника на загальну суму 302790,33 грн та 5368 грн. судового збору.

Ухвалою від 29.08.2023 заяву кредитора прийнято до розгляду в попередньому засіданні суду, зобов`язавши розпорядника майна та боржника розглянути заяву кредитора та надати суду відповідне повідомлення про результат розгляду вимог кредитора.

Присутня в судовому засіданні розпорядник майна Тіщенко О.І. на виконання вимог ухвали суду, надала суду відомості про результати розгляду вимог кредитора та в своєму повідомленні від 24.07.2023 зазначила, що вимоги кредитора визнає частково на загальну суму 197422,48 грн, з якої 130 000 грн. 00 коп. сума збитків із страхового відшкодування та сума судового збору у розмірі 2678 грн. 15 коп. згідно рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2021р. по справі № 922/3023/21, інфляційні збитки у розмірі 38005,31грн., що були нараховані заявником за невиконання рішення господарського суду, відсотки річні у розмірі 5561,58 грн за невиконання грошового зобов`язання за вказаним рішенням суду.

4000 грн - за додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 24.11.2021р. по справі № 922/3023/21, інфляційні збитки у розмірі 1145, 79 грн. за невиконання грошового зобов`язання, що було нараховано заявником відповідно до віщевказаного додаткового рішення господарського суду, відсотки річні у розмірі 167,67 грн за невиконання грошового зобов`язання за віщевказаним додатковим рішенням суду від 24.11.2021р. по справі № 922/3023/21 ;

14000 грн. - за додатковою Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.09.2022р. по справі № 922/3023/21, інфляційні збитки у розмірі 1507,27 грн. за невиконання грошового зобов`язання, що було нараховано заявником відповідно до суми віщевказаної додаткової постанови, відсотки річні у розмірі 357,71 грн за невиконання грошового зобов`язання за додатковою постановою Східного апеляційного суду по справі № 922/3023/21.

В залишку заявленої кредитором суми боргу у розмірі 100 000 грн. (адвокатски послуги) разпорядник майна просить суд відхилити вимоги кредитора на суму 90000 грн., посилаючить на їх необгрунтованість та неспіврозмірність суми витрат на правову допомогу порівнянно з ринковими цінами адвокатських послуг та визнати лише суму адвокатських послуг у розмірі 10000 грн.

Кредитор в судове засідання не з`явився, поважні причини неявки суду не надав, проте 07.12.2023 р. представник кредитора ТОВ "Птахокомплекс НОВА" адвокат Кирило Кожушний надав суду письмові пояснення до часткового невизнання вимог кредитора в частині адвокатських витрат, посилаючить на те, що сторона не повинна надавати докази на підтвердження обгрунтованості ринкової вартості адвокатських послуг, кредитором було налано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу весь обсяг документів ( договір, додаткова угода, акт про наданні праововї допомоги), що підтверджує розмір та реальність надання правової допомоги.

Розглянувши, матеріали заяви кредитора та додані до заяви документи, вислухавши пояснення розпорядника майна боржника, суд зазначає наступне.

Щодо порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

У ч.1 ст. 45 КУзПБ передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ч. 3 ст. 45 КУзПБ встановлені вимоги до змісту заяви кредитора, зокрема передбачено, що до заяви в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

За приписами ч. 5 ст. 45 КУзПБ розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів (ч.6 ст. 45 КУзПБ).

Крім того, суд враховує усталені правові висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, за якими Верховним судом було визначено:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником або разпорядником майна (постанови Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18);

- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів на підставі поданих заявниками доказів існування та обґрунтованості цих вимог (подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Наведені правові висновки не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ та втратою чинності Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки КУзПБ (статті 45-47) містить подібне в цій частині правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

Щодо підвищеного стандарту доказування кредиторських вимог у справах про банкрутство.

Суд у справі про банкрутство розглядає заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредитора здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредитора у справі про банкрутство суд виходить з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (ч.1 статті 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.

Також суд зазначає, що у справах про банкрутство існує певна відмінність у розгляді та визнанні господарським судом грошових вимог кредиторів до боржника, яка полягає серед іншого, що господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження документів (накладних, актів тощо), які надані кредитором в підтвердження його грошових вимог до боржника. (Відповідні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19). Така судова практика є сталою при застосуванні статей 45-47 КУзПБ (введеного в дію з 21.10.2019 ).

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено само на заявника грошових вимог. Отже, в даному випадку, суд на підставі поданих до заяви кредитора документів вирішує питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником до боржника.

В зв`язку з вищенаведненим надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Отже, комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство у попередньому засіданні.

ВИСНОВОК СУДУ.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, надані суду заяву кредитора та додані до заяви документи, вислухавши пояснення разпорядника майна суд вважає, що заява кредитора ТОВ "Птахокомплекс"Нова" з грошовими вимогами до боржника підлягає частковому визнанню з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.11.2021 по справі № 922/3023/21 було задоволено позовні вимоги ТОВ "Птахокомплекс"Нова" до ТОВ "Міжнародна страхова компанія" про стягнення збитків. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (61001, м. Харків, пр.Гагаріна, б.41/2, корпус 8, офіс 1-12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд.66; ) суму страхового відшкодування у розмірі 130 000 грн. 00 коп. та суму судового збору у розмірі 2 678 грн. 15 коп. Всього на суму 132678,15 грн. Решення господарського суду набрало законної сили.

В зв`язку з невиконання боржником вказаного вище рішення суду кредитором на суму забов`язання у відповідності до приписів ст. 625 ЦК України були нараховані інфляційні збитки у розмірі 38005,31грн. та відсотки річні у розмірі 5561,58 грн. за період березень 2022 по червень 2023р. включно.

Також, судом встановлено, що додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 24.11.2021 по справі № 922/3023/21 було стягнуто з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп.

В зв`язку з невиконання боржником вказаного вище додаткового рішення суду кредитором на суму забов`язання у відповідності до приписів ст. 625 ЦК України були нараховані інфляційні збитки у розмірі 1145,79грн. та відсотки річні у розмірі 167,67 грн. за період березень 2022 по червень 2023р. включно.

Крім того, судом втановлено, що додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 по справі № 922/3023/21 було стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Нова" суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп.

В зв`язку з невиконання боржником вказаної вище додаткової постанови апеляційного суду кредитором на суму зобов`язання у відповідності до приписів ст. 625 ЦК України були нараховані інфляційні збитки у розмірі 1507, 27грн. та відсотки річні у розмірі 356,71 грн. за період вересень 2022 по червень 2023р. включно.

Вказані грошові вимоги кредитора до боржника підтверджені матеріалами поданої заяви, поданими розрахунками та перевірені судом. Розпорядником майна заявлена кредитором сума заборгованості в цієї частині визнається в повному обсязі.

Щодо грошових вимог кредитора ТОВ "Птахокомплекс "Нова" в частині визнання витрат на правову допомогу на загальну суму 100000 грн. суд приходить висновку про часткове задоволення таких вимог з наступних підстав.

Так, представник кредитора в заяві з грошовими вимогами до боржника просить суд визнати витрати на правову допомогу у розмірі 100 000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно до ч.1 ст.64 Кодексу України з процедур банкруства визначено, що у першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарсьокму суді.

Частинами 2, 3 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, суд приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. та п.268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуюи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про витрати на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи (кредитором).

Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та додаткової постанов ВСУ від 03.11.2023 у справі №914/2355/21.

Суд також враховує, що в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що правовідносини між кредитором ТОВ "ПК "Нова" та адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС", в особі голови адвоката Крайза О.І., на момент розгляду заяви кредитора господарським судом Харківської області підтверджуються договором про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022 з додатком №1 до цього договору, додатковою угодою б/н від 30.06.2023 до договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022 та ордером Серії АХ № 1101050 від 25.08.2022 про недання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу адвоката представник позивача надав суду копію акта приймання-передачі наданих послуг № 1207 від 12.07.2023 за договором про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2023 на загальну суму 100000,00 грн.

Суд зазначає що за змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ( ділі Закон- № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).

Стаття 30 Закону № 5076-VI визгначає, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Суд зазначає, що, згідно з п.п. 4.1. п.4 договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022, що був укладений між кредитором та адвокатським об`єднанням було визначено, що вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг, визначається відповідно до додатку до договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює розміру прожиточному мінімуму для працездатних осіб, що визначається сторонами в акті наданих послуг. При встановлені розмірі гонорару враховується кваліфікація, досвід, складность справи і завантаженність адвоката.

п.п.4.4. п.4. цього договору визначено, що за результатами послуг складається акт, що підписується сторонами, в акті вказується перелік наданих адвокатським об`єднанням послуг та їх вартість.

Вказане вище втановлює, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання видів правової допомоги (гонорар адвокатского об`єднання) був установлений за договором правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022 у формі погодинної оплати.

Так, згідно акта приймання-передачі наданих послуг № 1207 від 12.07.2023 за договором про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2023, що підписаний між кредитором та адвокатом, вартість послуг за складання заяви з вимогами до боржника ( 5 затрачених годин), надання консультацій з /без вивчення документів ( 6 годин), здійснення аналізу судової практики ( 4 години) склала 100 000 грн.

Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 4 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вивчивши надані кредитором в обґрунтування адвокатських витрат документи та врахувавши подані письмові заперечення на адвокатськи вимоги разпорядника майна суд вважає, що заявлений до стягнення кредитором розмір (100000 грн.) витрат на оплату послуг адвоката підлягає зменьшенню до 10000 грн. на підстави наступного.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, а також ураховуючи те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. (Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.).

З переліку наданих посуг адвокатським об`єднанням, які підлягали оплаті кредитором, було складання заяви з вимогами до боржника ( 5 затрачених годин). Проте суд зазначає, що вимоги кредитора до боржника на 80 % підтверджені рішеннями судів, які набрали законної сили, а решта вимог це є нарахування сумм інфляційних збитків та 3 відсотків річних, що на думку суду не потребує значного витрачання часу (5 годин) для здійснення арифметичних розрахунків таких сум боргу та не свідчить про складність або великий обсяг робіт при підготовки та складання заяви з грошовими вимогами до боржника.

Також, адвокатом кредитору були надані послуги з надання консультацій з /без вивчення документів з витрачанням 6 годин часу. Згідно з додатком №1 до до договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022 визначені коєфіцієнти складності при юридичному супроводі господарської діяльності. Так, послуги адвоката з надання консультацій з/без вивчення документів протягом 3 днів коєфіцієнт складності помножується на 1, протягом 2 днів коєфіцієнт складності помножується на 2, протягом 1 дня коєфіцієнт складності помножується на 3. В з`вязку з вищенаведеним суд взагалі не може встановити, який коєфіцієнт складності був застосований адвокатским обєднанням за послуги адвоката з надання консультацій з/без вивчення документів та їх загальну вартість. Крім того, при наданні консультацій з /без вивчення документів суд не встановив, чи були застосовані коєфіцієнти (підтвердження кваліфікації, досвід адвоката, завантаженість, фінансовий стан клієнта)?. Тобто, кредитором не було представлено суду формулу наданні таких послуг адвокатом ( з урахуванням додатку № 1 до договору) та приписів п.п.4.1. та п.п.4.4 договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022, на підставі якої або яких документів можливо було б визначити вартість або ціну вищевказаних послуг та їх реальність.

Крім того, адвокатським об`єднанням кредитору були надані послуги з аналізу судової практики з витрачанням 4 годин часу. Згідно з додатком №1 до до договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022 визначені коєфіцієнти складності при юридичному супроводі господарської діяльності. Так, при наданні послуг з аналізу судової практики застосовуються коєфіцієнт складності справи, досвід адвоката, завантаженність, фінансовий стан кліента ( наявність процедури банкрутства). Проте, суд зазначає, що виходячи з приписів додатку № 1 до цього договору, ці коєфіцієнти можуть застосовуваться лише у справах позовного провадження, а ні при підготовки, складанні, розгляду заяв з грошовими вимогами у справі про банкрутство відповідно до Кодексу з процедур банкрутсва.

Крім того, не є зрозумілим, яку судову практику надавало адвокатське об`єднання кредитору та що було предметом цього аналізу протягом 4 годин, якщо була подана кредитором суду лише заява з грошовими вимогами до боржника, підготовка та написання якої не потребує додаткових зусіль та не є складною при написанні та для формування доданих до такої заяви матеріалів чи документів. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Кредитором не була визначена вартість послуг із здійснення аналізу судової практики згідно приписів п.п.4.4 п.4. Договору про надання правової допомоги №5-ПК від 08.08.2022.

З урахуванням вищенаведеного суд доходить висновку про відсутність обгрунтованих доказів надання адвокатським об`єднаням правової допомоги кредитору з надання консультацій з/без вивчення документів, проведення аналізу судової практики , в зв`язку з чим неможливо оцінити їх фактичність, необхідність і розумність.

Судова практика свідчить, що українські суди, здійснюючи розподіл витрат на послуги адвоката, керуються практикою Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях у справах "Баришевський проти України" від 26.02.2015 p., "Гімадуліна та інші проти Україїш" від 10.12.2009р., "Двойних проти України" від 12.10.2006 p., "Меріт проти України" від 30.03.2004 p., "East/West Jinnee Limited" проти України" від 23.01.2014 p. ЄСПЛ указував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Сформована практика Європейського суду з прав людини заснована на тому, що заявник має право на відшкодування витрат в розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений. Зокрема, у справі "Неймайстер проти Австрії" було вирішено, що витрати на правову допомогу присуджуються в тому випадку, якщо вони були здійснені фактично, були необхідними і розумними в кількісному відношенні (пункт 43 рішення "Неймайстер проти Австрії").

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, беручи до уваги клопотання разпорядник майна про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, суд вважає за доцільне заяву разпорядника майна задовольнити та зменьшити розмір адвокатський витрат до 10000 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 44-47 Кодексу України з процедур банкрутства,, ст. ст. ст. 11, 74, 86, 202, 234-236 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредитора ТОВ "Птахокомплекс"Нова" частково в загальній сумі 207422,48 грн, з якої: 197422,48грн - основной борг, 10000 грн - витрати на правничу допомогу, а також 5368 грн судового збору.

2. В решті вимоги кредитора - відхилити.

3. Ухвалу направити кредитору-заявнику, розпоряднику майна, боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Ухвала підписана 08.02.2024.

Суддя Міньковський С.В.