РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2024Справа № 910/12780/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Атен»
доАкціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
простягнення 28070,22 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Атен» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 28070,22 грн, з яких 13298,44 грн 3% річних та 14771,78 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору на постачання товару №53-123-08-22-07594 від 17.05.2022 в частині своєчасної оплати товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/12780/23; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі №910/12780/23 вручена відповідачу 22.08.2023.

13.09.2023 від відповідача надійшов відзив на позов (направлений до суду засобами поштового зв`язку 06.09.2023), в якому відповідач наводить пояснення щодо термінів постачання товару, а також просить зменшити розмір заявлених до стягнення вимог на 90%.

21.09.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Правом на подання заперечення відповідач не скористався.

31.01.2024 від відповідача надійшла заява про заміну відповідача його правонаступником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2024 у справі №910/12780/23 замінено відповідача - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» його правонаступником - Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.05.2022 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» (покупець), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Атен» (постачальник) було укладено договір на постачання товару №53-123-08-22-07594 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 42130000-9 Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої (ЗіП до арматури), далі - товар, у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації №1 (Додаток до Договору №1), що є невід`ємною частиною цього Договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2021 року.

Згідно з п. 2.1 Договору загальна вартість товару є твердою та складає: разом 6098700,00 грн без ПДВ; крім того ПДВ 20% 1219740,00 грн; всього з ПДВ 7318440,00 грн.

У відповідності до вимог п. 1.1 Договору у Специфікації №1 (Додаток №1 до Договору) сторони погодили кількість, асортимент і ціни на товар.

Відповідно до п. 2.2 Договору за даним договором оплата відбувається протягом 30 календарних днів після постачання товару згідно Специфікації №1 (додаток до договору №1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 6.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3 Договору).

Пунктом 13.1 Договору визначено, що договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2023 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання.

30.05.2022 на виконання умов Договору позивачем поставлено покупцю товар на загальну суму 7318440,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №31 від 30.05.2022.

У період з 12.07.2022 до 13.09.2022 покупцем здійснювалася часткова оплата товару, а 13.09.2022 здійснено остаточний розрахунок за поставлений товар.

15.06.2023 позивач направив на адресу Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» претензію (лист №23_121 від 08.06.2023) про сплату 3% річних та інфляційних втрат за договором поставки №53-123-08-22-07594 від 17.05.2022 на загальну суму 28070,22 грн.

Проте, як свідчать обставини справи, дана претензія була залишена без відповіді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що останнім днем оплати за отриманий товар є 29.06.2022 (30.05.2022 + 30 календарних днів), однак відповідач здійснив оплату з порушенням договірних строків. У зв`язку з цим з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача 3% річних у сумі 13298,44 грн за період з 01.07.2022 по 12.09.2022 та інфляційних втрат у сумі 14771,78 грн за період з 01.07.2022 по 31.08.2022 (з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат).

В свою чергу, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що початок терміну на оплату поставленого товару починає свій перебіг після виконання позивачем (постачальником) п.п. 3.2, 6.1 Договору. В цьому контексті відповідач стверджує, що постачання товару відбувалося в такі терміни: 30.05.2022 - дата поставки товару (п. 3.3 Договору); 13.06.2022 - дата реєстрації податкової накладної в ЄРПН (п. 3.2 Договору); 22.06.2022 - дата проходження вхідного контролю (п. 6.1 Договору). Також у відзиві відповідачем викладено клопотання про зменшення розміру заявлених вимог на 90%. Вказане клопотання мотивовано тим, що заборгованість по Договору виникла у зв`язку зі значним зростанням простроченої заборгованості Державного підприємства «Гарантований покупець» перед відповідачем і, при цьому, на теперішній час у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідачем втрачено виробничі потужності, що забезпечували майже половину його доходу від реалізації електроенергії, а наявні ресурси відповідач спрямовує в першу чергу на задоволення потреб безпеки експлуатації АЕС.

За правовою природою Договір є договором поставки.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що 30.05.2022 позивачем поставлено покупцю товар на суму 7318440,00 грн з ПДВ ( про що складено та підписано сторонами видаткову накладну №31 від 30.05.2022).

За умовами п. 2.2 Договору оплата товару відбувається протягом 30 календарних днів після постачання товару згідно Специфікації №1 (додаток до договору №1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 6.1 цього договору.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно УКТ ЗЕД по-позиційно;

- електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних ЄРПН у порядку та протягом строку, які визначені Податковим кодексом України;

- документ, що підтверджує якість товару (паспорт або сертифікат, тощо);

- документи, підтверджуючі відповідність продукції, відповідно технічної специфікації до предмета закупівлі.

Відповідно до п. 6.1 Договору приймання товару за якістю та кількістю здійснюється згідно з вимогами нормативних та виробничих документів ДП «НАЕК «Енергоатом», зокрема Стандарту ДП «НАЕК «Енергоатом» - «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» СОУ НАЕК 038:2021 (даний Стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП «НАЕК «Енергоатом» в розділі Стандарти НАЕК «Енергоатом») за адресою: https://energoatom.com.ua/ua/about-6/company_standards-82).

Суд зазначає, що використання сторонами у пункті 2.2 Договору сполучника «та» свідчить, що перебіг строку на оплату товару починається саме з дати виконання постачальником всіх передбачених даним пунктом умов.

При цьому, оскільки положення п. 6.1 Договору не містять переліку дій, виконання яких вимагалось би від постачальника (а містять лише вказівку на нормативи, за якими відбувається приймання товару покупцем), суд дійшов висновку, що за умовами Договору покупець зобов`язаний був оплатити товар протягом 30 календарних днів після постачання товару та виконання постачальником умов п.3.2 цього Договору, яким у свою чергу передбачалося надання зареєстрованої електронної податкової накладної.

Факт надання позивачем передбачених п. 3.2 Договору документів відповідач у своєму відзиві не заперечив. Також відповідачем не надано жодних заперечень щодо кількості та якості поставленого товару.

Відповідно до наданого відповідачем Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №7 від 04.09.2023, податкова накладна була зареєстрована в ЄРПН 13.06.2022.

Відтак, зважаючи, що податкова накладна була зареєстрована 13.06.2022, постачальник не міг до 13.06.2022 виконати свій обов`язок, передбачений п.3.2 Договору, в частині надання покупцю зареєстрованої в ЄРПН електронної податкової накладної.

Отже, враховуючи, що відповідачем не заперечувався факт передання разом із товаром інших передбачених п. 3.2 Договору документів пізніше ніж була зареєстрована в ЄРПН податкова накладна, то відповідно з дати реєстрації цієї податкової накладної починає свій перебіг строк на оплату товару.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що покупець зобов`язаний був оплатити поставлений позивачем товар у строк до 13.07.2022 включно (13.06.2022 + 30 календарних днів).

Проте, як свідчать матеріали справи, оплата товару була здійснена покупцем з порушенням встановленого Договором строку. Так, з наявних у справі платіжних інструкцій слідує, що оплата здійснювалася покупцем частинами у такому порядку:

- 13.07.2022 сплачено 4887996,54 грн (згідно з платіжними інструкціями №УВТК/1585 на суму 1080216,54 грн та №УВТК/1584 на суму 3807780,00 грн);

- 26.07.2022 сплачено 1000000,00 грн (згідно з платіжною інструкцією №УВТК/1842 на суму 1000000,00 грн);

- 09.08.2022 сплачено 1000843,46 грн (згідно з платіжними інструкціями №УВТК/1944 на суму 420000,00 грн та №УВТК/1943 на суму 580843,46 грн);

- 13.09.2022 сплачено 429600,00 грн (згідно з платіжною інструкцією №УВТК/2230 на суму 429600,00 грн).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання покупцем грошового зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару, доводи позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення є обґрунтованими.

Однак, суд зазначає, що при здійсненні розрахунку позивачем безпідставно нараховано відповідачу 3% річних та інфляційні втрати за період з 30.06.2022 по 13.07.2022, оскільки, як встановлено судом, період прострочення виконання відповідного грошового зобов`язання розпочався з 14.07.2022.

Враховуючи наведене, за здійсненим судом перерахунком, враховуючи межі заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 5278,98 грн за період з 14.07.2022 по 12.09.2022 та інфляційні втрати у розмірі 14771,78 грн за період з 14.07.2022 по 31.08.2022.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення на 90% розміру сум відсотків річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд може зменшити розмір неустойки (штрафу) до її розумного розміру.

Водночас, сплата відсотків річних від простроченої суми, так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій (неустойки) і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом враховується, що з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Проте Велика Палата у справі № 902/417/18 виходила з критеріїв розумності, справедливості та пропорційності з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання. Отже, Велика Палата Верховного Суду допустила зменшення розміру відсотків річних з урахуванням конкретних обставин справи, а саме - встановлення процентної ставки річних на рівні 40 % та 96 % і її явної невідповідності принципу справедливості.

В той же час, у цій справі позивачем до стягнення заявлено відсотки річних у розмірі, передбаченому законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) - 3 %.

На переконання суду, у даному випадку, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, відсутні підстави для зменшення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна, 01032, місто Київ, вул. Назарівська, будинок 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна, 55001, Миколаївська обл., місто Южноукраїнськ, ідентифікаційний код 20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АТЕН» (Україна, 03062, місто Київ, вулиця Нивська, будинок 4Г, приміщення 2М, ідентифікаційний код 38871512) 3% річних у розмірі 5278 (п`ять тисяч двісті сімдесят вісім) грн 98 коп., інфляційні втрати у розмірі 14771 (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят одна) грн 78 коп. та судовий збір у розмірі 1917 (одна тисяча дев`ятсот сімнадцять) грн 20 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова