ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" лютого 2024 р. Справа № 924/362/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши справу у залі судового засідання №305

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ

до приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг, м. Київ

про стягнення 3850194,59 грн основної заборгованості, 192430,59 грн пені, 47606,59 грн 3% річних, 163585,68 грн інфляційних втрат,

представники сторін:

позивача: Горбач А.М. - представник за довіреністю

відповідача: Сташук М.О. - представник за ордером

третьої особи: не з`явився

У судовому засіданні 13.02.2024р. відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 09.04.2021р. у справі № 924/362/21 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 29.04.2021р. відповідно до вимог ст.ст. 50, 177, 182, 183 ГПК України, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг.

У судовому засіданні 30.06.2021р. відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.07.2021р. у позові відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021р. у справі № 924/362/21 рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2021р. у справі № 924/362/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02.06.2022р. касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задоволено частково, рішення господарського суду Хмельницької області від 22.07.2021р. та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2021р. у справі № 924/362/21 скасовано, справу № 924/362/21 передано на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2022р. справу передано на розгляд судді Смаровозу М.В.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.10.2022р. у справі № 924/362/21 постановлено прийняти справу до провадження, справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 03.11.2022р. продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на 30 днів.

Ухвалою суду від 23.12.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розпорядження №40/23 від 03.11.23р. в.о. керівника апарату господарського суду О.Ю. Чемеринської у зв`язку із звільненням з посади судді господарського суду Хмельницької області Смаровоза М.В. призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №924/362/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023р. справу № 924/362/21 передано для розгляду судді Заверусі С.В.

Ухвалою суду від 07.11.2023р. справу № 924/362/21 прийнято до провадження у іншому складі суду та призначено позовну заяву в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.12.2023р. (із внесенням у протокол судового засідання) продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 23.01.2024р. закрито підготовче провадження у справі № 924/362/21 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" 3850194,59 грн основної заборгованості, 192430,59 грн пені, 47606,59 грн 3% річних, 163585,68 грн інфляційних втрат на підставі договору транспортування природного газу № від 18.12.2019р. (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 1 від 22.06.2020р.). В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору транспортування природного газу № від 18.12.2019p. та Кодексу газотранспортної системи, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2493, позивач (за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року) виявив наявність у відповідача негативних щодобових небалансів, як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць. Вказані негативні щодобові небаланси відповідача виникали внаслідок відбору відповідачем з газотранспортної системи природного газу в зазначений період без подання відповідних обсягів природного газу до газотранспортної системи. Відповідачем, як вказано у позові, в повному обсязі не виконано свої зобов`язання з оплати за негативні щодобові небаланси за серпень-листопад 2020 року на загальну суму 3850194,59 грн, чим порушено умови п.п. 2.5, 9.3 договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи України, а також порушено права та інтереси позивача, як кредитора у спірних правовідносинах. У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати щодобових небалансів за серпень-листопад 2020 року позивачем на підставі п.п. 13.1, 13.5 договору, ст. 536, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України нараховано відповідачу пеню в розмірі 192430,59 грн, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 47606,59 грн та інфляційні втрати в розмірі 163585,68 грн.

Позивачем надано суду відповідь на відзив від 24.05.2021р., у якій зазначає наступне. Щодо тверджень відповідача про неукладеність договору транспортування природного газу позивач вказує, що 22.06.2020р. на підставі внесених змін до постанови НКРЕКП № 2497 від 30.09.2015р. між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору про транспортування природного газу № від 18.12.2019р. Згідно п. 2.7. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 22.06.2020р. додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та /або протягом доби. Таким чином, як стверджує позивач, укладання зазначених додатків є обов`язковим лише у вищевказаних випадках та спростовує твердження відповідача про те, що сторонами не узгоджений предмет договору і останній є неукладеним. Щодо додатку 3 позивач зауважує, що він підписаний сторонами і ним узгоджено перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу, що не заперечується відповідачем. До матеріалів позовної заяви були додані належним чином завірені копії актів приймання-передачі природного газу за спірні газові місяці підписані представниками сторін, що свідчить погодження відповідачем переданих обсягів природного газу та відповідність показників. Позивач також звертає увагу суду, що факт укладення договору підтверджується значною кількістю конклюдентних дій зі сторони відповідача, а саме наступним. До позовної заяви було надано докази здійснення оплат відповідачем за договором (довідка про надходження грошових коштів на поточні рахунки позивача від відповідача), зокрема, з призначенням за добовий небаланс. Зазначена обставина жодним чином не заперечується та не спростовується відповідачем та свідчить про виконання договору відповідачем та визнання його статусу як укладеного. Наведене виключає кваліфікацію договору як неукладеного з урахуванням його виконання сторонами.

Щодо тверджень відповідача про односторонні акти врегулювання щодобових небалансів позивач вказує, що пунктом п. 11.4. договору погоджено сторонами, що врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Позивача на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби). Положення Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Постанови Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2497 від 30.09.2015р. "Про затвердження типового договору транспортування природного газу", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за № 1383/27828 є імперативними та такими, що розширеному тлумаченню не підлягають. Вказаними імперативними нормами чинного законодавства України не встановлено вимог про те, що акт повинен містити особистий підпис або інше погодження представника юридичної особи, якій послуги надавалися та необхідності деталізації відомостей про джерела внесення в нього інформації. Акт врегулювання щодобових небалансів в силу Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинним документом, оскільки має всі необхідні встановлені ним обов`язкові реквізити. Акт містить посилання на номер та дату договору, відповідно до якого акт складено; назву замовника та виконавця; дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка його підписала; зміст та обсяг наданих послуг; вартість послуг. Твердження позивача про те, що односторонній акт врегулювання щодобових небалансів, засвідчує факт здійснення господарської операції з врегулювання щодобових небалансів, також підтверджується Податковою консультацією Державної фіскальної служби України від 10.06.2019р.

Щодо підстав надання послуги балансування позивачем відмічено, що п. 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС встановлено, що послуга балансування - послуга, що надається оператору газотранспортної системи на підставі відповідного договору купівлі-продажу природного газу, необхідного для врегулювання короткострокових коливань попиту та пропозицій на природний газ, що не є короткостроковим стандартизованим продуктом. Необхідно розрізняти послугу балансування, яка, фактично, є купівлею оператором газотранспортної системи природного газу для вчинення балансуючих дій, спрямованих на забезпечення підтримання певної кількості та тиску газу в газотранспортній системі, та послугу з врегулювання добового небалансу, яка є складовою послуги транспортування природного газу та надається замовникам цих послуг оператором газотранспортної системи. Позивач зауважує, що Оператор газотранспортної системи вчиняє балансуючі дії шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування. Так, у спірних правовідносинах мало місце здійснення балансуючих дій Оператором шляхом використання послуги балансування, яка надається оператору газотранспортної системи на підставі відповідного договору купівлі-продажу природного газу, які наявні в матеріалах справи, разом з актами приймання-передачі та доказами оплат за відповідний придбаний оператором приводній газ, а отже безпідставним є твердження відповідача про відсутність в матеріалах справи первинних документів про вчинення балансуючих дій. Як вказано позивачем, ним було виконано імперативні приписи частин 1-2 статті 35 Закону України "Про ринок природного газу", пункту 4 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС та на підставі пунктів 7.1, 9.2 договору сформовано маржинальні ціни продажу та придбання природного газу в серпні - листопаді 2020 року, виходячи з реальних витрат позивача на придбання природного газу в спірні періоди за договорами з НАК "Нафтогаз України" та іншими контрагентами.

Щодо тверджень відповідача про неналежне функціонування інформаційної платформи Оператора ГТС у спірний період та неврахування оплат позивач зазначає, що відповідач приводить як аргумент зазначеного твердження перевірку НКРЕКП за 2019 рік та акт від 19.04.2019р., відносно іншого оператора, а саме АТ "Укртарнсгаз", та за період роботи, що не співпадає взагалі зі спірним періодом серпень-листопад 2020 року та не має жодного значення для розгляду справи № 924/362/21.

У письмових поясненнях від 19.07.2021р. представником позивача зазначено, що позивачем до позовної заяви було надано докази здійснення часткових оплат відповідачем за договором № від 18.12.2019р., зокрема, з призначенням "2220920 Оплата за добовий небаланс за вересень 2020 року договір № від 18.12.2019". Поряд з цим, позивачем 16.07.2021р. було отримано довідку з ПАТ "Укргазбанк" разом з реєстром платежів, згідно яких відповідачем на рахунок позивача за період з 26.02.2021р. по 15.07.2021р. здійснювалися часткові оплати з призначенням "Оплата за добовий небаланс за жовтень 2020 року договір № від 18.12.2019р." згідно виставленого позивачем рахунку за жовтень 2020 року. Так, в період з 26.02.2021р. по 15.07.2021р. відповідачем додатково було сплачено заборгованість за добовий небаланс природного газу за жовтень 2020 року в загальному розмірі 849967,46 грн. Таким чином, станом на 15.07.2021р. основний борг за добовий небаланс становить 3000227,13 грн. За таких обставин часткове погашення відповідачем заборгованості за добовий небаланс за період серпень-листопад 2020 року свідчить про відсутність спору у даній справі на суму 849967,46 грн.

У наданих суду письмових поясненнях від 21.10.2022р. позивачем відмічено, що враховуючи висновки Верховного Суду у даній справі, вимоги Оператора ГТС щодо стягнення з відповідача заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси є обґрунтованими та таким, що підтверджені належними доказами, оскільки: 1) Оператор ГТС та ПАТ "Шепетівкагаз" уклали договір транспортування природного газу та постійно виконували його умови протягом спірного періоду; 2) у серпні-листопаді 2020 року у ПАТ "Шепетівкагаз" виник негативний щодобовий небаланс, що підтверджується відповідними належними доказами; 3) Оператор ГТС на виконання Кодексу ГТС та положень договору направив ПАТ "Шепетівкагаз" акти врегулювання щодобовх небалансів та рахунки на оплату за добовий небаланс, який у підсумку був ним оплачений частково у сумі 2630445,85 грн; 4) Оператор ГТС закуповував природний газ у НАК "Нафтогаз Україна" для забезпечення балансуючих дій на загальних підставах та ринкових умовах. ПАТ "Шепетікагаз", натомість, не оплатив надміру відібраний у позивача обсяг газу (негативний добовий небаланс).

У письмових поясненнях від 21.03.2023р. позивачем стосовно визначення вартості плати за небаланс відповідачем у спірному періоді зазначено наступне. Так, ТОВ "Оператор ГТС України" з дотриманням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", Кодексу ГТС на порталі prozzoro.gov.ua були оприлюднені оголошення про проведення відкритих торгів з предметом закупівлі: ДК 021:2015:09120000-6 Газове паливо. За результатами проведення вказаних процедур Оператором ГТС було укладено договори купівлі-продажу природного газу для забезпечення здійснення балансуючих дій та інших потреб. На виконання вищевказаних договорів позивачем було підписано акти приймання-передачі. Крім того, отримані обсяги природного були оплачені в повному обсязі. Отже, Оператором ГТС для здійснення балансування газотранспортної системи 01.09.2020р. було придбано природний газ в загальному обсязі 17133,337 тис.куб.м на загальну суму 66122391,82 грн. Тому середньозважена вартість придбання природного газу 01.09.2020р. становить 3859,28 грн без ПДВ (66122391,82 грн / 17133,337). З наведеного алгоритму позивачем розраховувалася середньозважена вартість вчинення балансуючих дій оператором газотранспортної системи, яка згідно п. 4 глави 6 розділу 14 Кодексу ГТС має відображатися в платі за добовий небаланс. Також, як зазначено позивачем, пунктами 14-16 глави 6 розділу 14 Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що величина коригування визначена в пунктах 9, 11, 12 цієї глави, становить 20%. Отже, з системного аналізу вказаних норм права чітко вбачається обов`язок оператора газотранспортної системи під час розрахунку маржинальної ціни придбання застосовувати величину коригування, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу перевищує допустиме відхилення. Відтак, позивачем до середньозваженої вартості придбання природного газу (3859,28 грн) додано величину коригування 20%, тому маржинальна ціна придбання замовником газу в ТОВ "Оператор ГТС України" становила 4631,1400 грн без ПДВ за 1000 куб.м.

Також у письмових поясненнях від 24.04.2023р. представник позивача відмітив, що 31.03.2021р. відповідачем було здійснено оплату в сумі 849967,46 грн із призначенням платежу за негативний небаланс за жовтень 2020 року. Крім того, на підставі заяв про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог заборгованість відповідача з оплати негативних щодобових небалансів частково за жовтень 2020 року була припинена.

Представником товариства з обмеженою відповідальністю Оператор ГТС України в порядку ст. 42 ГПК України подано письмові пояснення, у яких зазначено наступне. Станом на 23.03.2021р. предметом спору у даній справі була вимога про стягнення 4253817,45 грн заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси за серпень-листопад 2020 року (з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат). Поряд з цим ПрАТ Шепетівкагаз було здійснено оплату в сумі 849967,46 грн із призначенням платежу за негативний небаланс за жовтень 2020 року. Крім того, на підставі заяв про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог заборгованість відповідача з оплати негативних щодобових небалансів частково за жовтень 2020 року була припинена в сумі 448793,44 грн. В подальшому, від відповідача надійшла заява від 05.02.2024р. № 287 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог за договором транспортування природного газу від 18.12.2019р. № на підставі акта врегулювання щодобових небалансів за жовтень 2020 року в розмірі 1396862,38 грн. З урахуванням вказаної заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, як зазначає позивач, основний борг ПрАТ Шепетівкагаз зі сплати за негативні щодобові небаланси за серпень-листопад 2020 року становить 1154571,31 грн. Таким чином, зважаючи на викладене, позивач просить суд врахувати дані письмові пояснення та задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на позов від 26.04.2021р. приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" проти позовних вимог заперечує. Посилається на те, що 18.12.2019р. між позивачем та відповідачем було укладено договір транспортування природного газу № у відповідності до типової форми договору транспортування природного газу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497. Зазначеним договором встановлено, що додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. Зазначено, що обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору. Виходячи з наявних доказів доданих до матеріалів позовної заяви та наявних у відповідача у власному розпорядженні, додатки 1, 2 до договору транспортування природного газу № від 18.12.2019р. ані в момент підписання договору, ані в подальшому, сторонами не були укладені. Складені позивачем односторонні акти врегулювання щодобових небалансів не можуть бути визнані належними доказами на підтвердженні визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу. Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності між сторонами договору, який би регулював відносини щодо врегулювання щодобових небалансів. Також звертає увагу, що укладаючи договір транспортування природного газу сторони узгодили, що предметом відповідного договору є: оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені у цьому договорі такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні. Відповідно надання послуг балансування не є предметом даного договору. Крім того, відсутні акти розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, що унеможливлює правильно розрахувати втрати та вартість послуг балансування, оскільки вони є її складовою. Відсутність підписаних сторонами обов`язкових додатків до договору є свідченням відсутності домовленості щодо істотних умов договору ціни. Як стверджує відповідач, позивачем не надано документів, які б свідчили про придбання та про використання щодоби для потреб балансування природного газу шляхом купівлі короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуги балансування. Додані до позовної заяви договори не свідчать про придбання газу саме для потреб балансування і їх обсяги не відповідають обсягам визначеним позивачем у позовній заяві.

Також у відзиві відповідач вказує, що інформаційна платформа Оператора ГТС, на якій учасники ринку мали б вчиняти щодобові балансуючі дії в спірний період, не виконувала своїх функцій належним чином по відношенню до Оператора ГРМ. Тому в Оператора ГТС в цей період не було передбаченого законодавством інструменту для вчинення щодобових балансуючих дій по відношенню до Оператора ГРМ. Дії позивача при складанні односторонніх актів врегулювання щодобових небалансів, розрахунків та рахунків, в яких визначено вартість послуг балансування, свідчать про порушення позивачем порядку надання послуг балансування, всіх допустимих термінів та строків передбачених умовами договору та нормами Кодексу ГТС, правил балансування визначених Законом України "Про ринок природного газу", відсутність обґрунтування реальних витрат, що в свою чергу унеможливило своєчасного самостійного врегулювання небалансу відповідачем. Крім того, позивачем не враховано усі оплати які здійснювались по даному договору. Оскільки у позивача відсутні допустимі і належні докази на підтвердження доводів викладених у позовній заяві та доказів надання послуг з добового балансування за спірний період у заявленому розмірі, визначеного із дотриманням встановленого законодавством порядку і як наслідок - підстав для врегулювання таких щодобових небалансів, то позовні вимоги не підлягають задоволенню, як основні так і похідні щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат нарахованих на таку суму боргу.

Відповідачем подано до суду письмові пояснення від 25.06.2021р., у яких відмічено, зокрема, що виходячи з приписів законодавства та положень договору, позивач мав надіслати акт врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць: серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, рахунок на оплату шляхом надіслання їх на адресу відповідача вказану в договорі засобами поштового зв`язку, що останнім зроблено не було. Враховуючи, що на адресу відповідача рахунку на оплату та акту врегулювання добового небалансу не надходило, як передбачено умовами договору, очевидним є висновок, що строк оплати в даному випадку не настав. При цьому, як зазначає відповідач, посилання позивача на те, що надання таких послуг засобами електронного зв`язку встановлено пунктами 2.8, 19.1 укладеного між сторонами договору, є юридично неспроможними, оскільки зазначеними пунктами передбачено обмін інформацією через інформаційну платформу в частині взаємовідносин сторін щодо замовлення, надання, супроводження послуг транспортування природного газу за договором. Також вказано, що у спірний період відповідач номінацій не подавав, позивач не підтверджував, відповідно у позивача відсутні були підстави для вчинення дій з врегулювання добового небалансу.

У письмових поясненнях від 21.11.2022р. приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" зазначено, зокрема, що відповідно в обґрунтування сторін протягом розгляду справи піднімалося декілька питань, по яким були різні правові позиції та обґрунтування, які наразі вже неактуальні, оскільки наявні з цих питань висновки Верховного Суду. Зокрема, щодо природи договору транспортування є висновок Верховного Суду (справа № 921/184/21), відповідно до якого договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені ст. 901 ЦК України та спеціальним законодавством Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, Типовим договором. Щодо настання строку оплати - є висновок Верховного Суду (справа № 924/362/21). Щодо неукладеності договору є висновок Верховного Суду (справа № 921/184/21), згідно якого фактичне виконання сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Як відмічає відповідач, залишилося лише кілька питань, щодо яких досі не сформована чітка позиція Верховного Суду: щодо маржинальної ціни і порядку її формування.

23.01.2024р. представником відповідача подано до суду клопотання, у якому просить суд закрити провадження у справі за відсутністю предмета позову в частині суми 1396862,41 грн, оскільки у жовтні-грудні 2023 року між сторонами було проведено звірку розрахунків та зараховано зазначену суму до оплати за недотримання якості газу. На підтвердження своїх доводів відповідачем долучено акт звірки від 30.09.2021р., відповідно до якого сальдо на користь позивача становило грн, та акт звірки розрахунків від 31.12.2023р., відповідно до якого сальдо на користь позивача становило 29151825,23 грн. (кредит 1396862,41 грн).

Також представником відповідача надано суду клопотання від 09.02.2024р. про долучення доказів відсутності предмету спору в частині суми, а саме платіжне доручення № 1450 від 27.11.2020р. на суму 26682,00 грн, № 1452 від 27.11.2020р. на суму 173796,39 грн.

13.02.2024р. представником ПрАТ "Шепетівкагаз" подано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які сторона понесла і очікує понести у зв`язку із розглядом справи № 924/362/21 (новий розгляд), де просить в позові відмовити та за результатами розгляду справи витрати відповідача за професійну правничу допомогу в сумі 40000,00 грн стягнути на користь ПрАТ "Шепетівкагаз" з позивача. До розрахунку долучено рахунок на оплату № 924/236/21 від 12.02.2024р. на суму 40000,00 грн.

Представником Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг, у поясненнях від 18.05.2021р. зазначено, що при визначенні вартості щодобових негативних небалансів та здійснення розрахунків за них позивач та відповідач мають керуватися вимогами Кодексу ГТС, зокрема главою 6 розділу 14, та умовами договору № від 18.12.2019p., зокрема п.п. 2.1, 9.1-9.3, 9.6, 11.4, 13.1, 13.5.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи викладені в заявах по суті справи.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

18.12.2019 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" укладено договір транспортування природного газу № від 18.12.2019 p.

Відповідно до п. 2.1. договору Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (Послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлю в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно п. 2.2. договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Замовник, погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання, послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті. Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника.

Обсяг Послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка І до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (п. 2.3. договору).

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги па умовах, зазначених у Договорі (п. 2.5. договору).

Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності, з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Додаток 3 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу. (п. 2.7. договору).

Згідно п. 2.8. договору взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням па створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за-формою, визначеною Кодексом.

Згідно п. 3.1. договору Оператор зобов`язався:

своєчасно надавати Послуги належної якості;

розміщувати на своєму веб-сайті чинні тарифи, вартість послуг балансування, Типовий договір транспортування природного газу і Кодекс;

приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від Замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом;

забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби;

оприлюднювати інформацію, що стосується прав Замовника на розподіл потужності, впровадження системних обмежень у випадку аварій та перебоїв у функціонуванні газотранспортної системи, та іншу інформацію, що передбачена Кодексом;

виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України;

повідомляти Замовника про зміну умов, які стали підставою для укладення цього Договору;

здійснити додаткову оплату Замовнику у разі недотримання параметрів якості природного газу; який передається ним в точках виходу з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим Договором;

здійснити у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплату грошових коштів на рахунок Замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Згідно п 4.1. договору Замовник зобов`язався:

своєчасно та в повному обсязі оплачу вати вартість наданих йому Послуг;

надати Оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому Договорі;

дотримуватися обмежень, встановлених цим Договором та Кодексом;

негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби Оператора;

вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування;

не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому Договорі;

повідомляти Оператора про зміну умов, які стали підставою для укладення цього Договору;

забезпечити можливість цілодобового зв`язку Оператора з представниками Замовника, зазначеними в цьому Договорі;

здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати Оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або, плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим Договором та Кодексом.

реєструвати в Реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора споживачів, стосовно яких він є діючим постачальником;

здійснити своєчасну та повну Оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природний газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим Договором;

здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату-вартості Добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

У відповідності до п. 9.1. договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

Згідно п. 9.2. договору у разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу, Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

У разі виникнення у Замовника, позитивного добового небалансу Оператор здійснює купівлю у Замовника, а Замовник продаж природного газу Оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV кодексу.

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період (п. 9.3. договору).

У випадку якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє Замовника про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті Замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок Замовника у термін до 5 робочих днів з дня повідомлення. За заявою Замовника Оператор може здійснити зарахування плати за добовий небаланс на користь Замовника в якості попередньої оплати за добовий небаланс наступних періодів (п. 9.4. договору).

Згідно п. 9.5. договору у разі якщо замовник є учасником балансуючої групи, зареєстрованої Оператором на інформаційній платформі, плата за добовий небаланс Замовника здійснюється стороною,відповідальною за добовий небаланс балансуючої групи, від свого імені та в інтересах Замовника.

Розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку Замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього Договору, визначається за даними Оператора (п.9.6. договору).

Врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби) (п.11.4. договору).

Згідно п. 13.1. договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Згідно п. 13.5. договору у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла, в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно п.п. 19.2., 19.3. договору будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим Договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси вказані в цьому Договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі сторони або у погоджених випадках направлено електронною поштою. Повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2. цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання.

Додатком 3 до даного договору сторонами погоджено перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Додатковою угодою № 1 до договору транспортування природного газу від 18 грудня 2019 року № , керуючись постановою НКРЕКП №2497 від 30 вересня 2015 року, сторони домовились внести в Договір транспортування природного газу від 18 грудня 2019 року № , (далі - Договір), зміни і доповнення. Зокрема викладено абзац 1 та абзац 2 пункт 2.7. розділу II Договору в такій редакції:

"2.7. Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби."

Виключено абзац третій пункту 2.7 розділу II Договору.

У новій редакції викладено права та обов`язки Оператора. Зокрема, Оператор зобов`язався:

своєчасно надавати Послуги належної якості;

розміщувати на своєму веб-сайті чинні тарифи, вартість послуг з врегулювання добового небалансу, Типовий договір транспортування природного газу і Кодекс;

приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від Замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом;

забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби;

оприлюднювати інформацію, що стосується прав Замовника на розподіл потужності, впровадження системних обмежень у випадку аварій та перебоїв у функціонуванні газотранспортної системи, та іншу інформацію, що передбачена Кодексом;

виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України;

повідомляти Замовника про зміну умов, які стали підставою для укладення цього Договору;

здійснити додаткову оплату Замовнику у разі недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в точках виходу з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим Договором;

здійснити у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплату грошових коштів на рахунок Замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Додатковою угодою встановлено умови визначення вартості та порядок розрахунків за договірну потужність, умови вирішення спорів.

За результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, позивач виявив наявність у відповідача негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць року, а саме:

- за серпень 2020 року виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 152,060 тис.куб.м (1573821 кВт*год.) всього на загальну суму 626682,00 грн з ПДВ;

- за вересень 2020 року виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 180,2850 тис.куб.м (1865950 кВт*год.) всього на загальну суму 1153796,39 грн з ПДВ;

- за жовтень 2020 року виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 354,9710 тис.куб.м (3673950 кВт*год.) всього на загальну суму 2849967,46 грн з ПДВ;

- за листопад 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 127,92861 тис.куб.м (1324061 кВт*год.) всього на загальну суму 1000227,13 грн з ПДВ.

У відповідності до п. 2.8 договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів №08-2020- за серпень 2020 року, №09-2020- за вересень 2020 року №10-2020- за жовтень 2020 року, №11-2020- за листопад 2020 року.

Також на підтвердження здійснення послуг з балансування та наявності заборгованості у відповідача, позивачем до матеріалів справи надано:

- електронні докази що розміщені на цифровому диску DVD-R№QBJ003105418A16 (форми №№ 2, 3, 4, 9 та реєстри файлів), скріншоти з інформаційної платформи щодо інформації про обсяги природного газу, які були завантажені на точках входу та отримані на точках виходу, відображення балансу газу та фізичних обсягів газу відповідача, остаточний небаланс, комерційний баланс газу та перетоки за період серпень-листопад 2020). Реєстри файлів та скріншоти також оформлені на папері);

- електронні докази що розміщені на цифровому диску DVD-R №QBJ003105419В16 (Акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць серпень-листопад 2020 року та рахунки № 08-2020- від 31.08.2020; № 09-2020- від 30.09.2020; № 10-2020- від 31.10.2020; № 11-2020- від 30.11.2020 та реєстр файлів відправлених з інформаційної платформи, які також оформлені на папері);

- довідки про добові небаланси відповідача, що виникли внаслідок відбору природного газу для витрат оператора газорозподільної системи, за газові місяці серпень-листопад 2020 року;

- довідки про добові небаланси відповідача за газові місяці серпень-листопад 2020 року;

- копії актів приймання-передачі природного газу, оформлених між позивачем та відповідачем за газові місяці серпень-листопад 2020 року;

- копію повідомлення приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи та копії довіреностей;

- копію акту звіряння взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 по 29.12.2020 з доказами його надсилання на адресу відповідача;

- копії банківських довідок з АБ "Укргазбанк" від 07.12.2020р. №172/37715/2020 надходження грошових коштів від відповідача за період з 01.01.2020р. по 31.10.2020р. та від 24.03.2021р. №15932/10051/2021 надходження грошових коштів від відповідача після 31.10.2020р.;

- копії договорів купівлі-продажу природного газу для забезпечення здійснення балансуючих дій від 12.03.2020 №, від 12.03.2020 р. №, від 12.03.2020 р. №, від 16.03.2020 р. №, від 16.03.2020 р. №, від 17.03.2020 р. №, від 17.03.2020 р. №, від 19.03.2020 р. №, від 19.03.2020 р. №, від 19.03.2020 р. №, від 19.03.2020 р. №, від 23.03.2020 р. №, від 23.03.2020 р. №, від 23.03.2020 р. №, від 14.04.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від 30.06.2020 р. №, від. 30.06.2020 р. №, від 01.09.2020 р. №, від 31.08.2020 р. №, від 31.08.2020 р. №, від 31.08.2020 р. №, від 31.08.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №201000031, від 01.10.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №, від 13.11.2020 р. №, від 30.09.2020 р. №;

- копії бухгалтерських довідок від 26.11.2020 р., 26.11.2020 р., 04.01.2021р. та 04.01.2021 р.;

- копії банківських довідок з АБ "Укргазбанк" №172/4058/2021 від 05.02.2021р., №172/4059/2021 від 05.02.2021р. та №172/4060/2021 від 05.02.2021р. щодо перерахувань з рахунку відповідача грошових коштів за договорами купівлі-продажу природного газу;

- інформацію щодо ціни та вартості природного газу відповідно до договорів купівлі-продажу природного газу за серпень-листопад 2020 року;

- копії актів наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) за період серпень-листопад 2020 р.; (т.3 с.138-141).

- копію листа ПрАТ "Шепетівкагаз" №957 від 06.11.2020 р. у якому відповідач гарантує погашення заборгованості по ВТВ за вересень 2020 року.

08.07.2021 року відповідачем подано суду копію платіжного доручення №498 від 31.03.2021 року про сплату 849967,46 грн за добовий небаланс за жовтень 2020 року згідно договору № від 18.12.2019 року та рахунку №10-2020- від 31.10.2020 р. (а.с. 36, т. 4).

Відповідно до акта Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 19.10.2021р. № 525, складеного за фактом проведення позапланової перевірки ТОВ "Оператор ГТС України" на предмет дотримання вимог законодавства, зокрема Кодексу ГТС, Типового договору транспортування природного газу та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, в частині визначення розміру плати за небаланси замовників послуг, виходячи із обґрунтованих і реальних витрат Оператора, НКРЕКП встановлено, що ТОВ "Оператор ГТС України" у спірний період (серпень-листопад 2020 року) здійснював закупівлю природного газу згідно договорів купівлі-продажу природного газу, умовами яких визначено ціну газу за 1000 куб.м для першої газової доби передачі газу (РСР) та ціна за 1000 куб.м газу для кожної газової доби передачі газу, наступних за першою газовою добою. Згідно акта за результатами проведення перевірки порушень вимог законодавства не встановлено.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною 1 статті 14 та статтею 629 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Спірні правовідносини у даній справі виникли з договору транспортування природного газу № від 18.12.2019 (а.с. 35-47, том 1).

Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022р. у справі №921/184/21 вказав, що Закон "При ринок природного газу" та Кодекс газотранспортної системи (далі по тексту - Кодекс ГТС) визначають предмет договору транспортування як надання послуг, які можуть включати: надання доступу до потужності (розподіл потужності); послуги транспортування; послуги балансування.

Відповідно до частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Норми ЦК України та ГК України можуть застосовуватися до договору транспортування газу (як загальні норми) лише в частині, в якій вони не змінені спеціальним регулюванням, встановленим законодавством про ринок природного газу.

Отже, договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені статтею 901 ЦК України та спеціальним законодавством - Законом "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, Типовим договором.

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту - НКРЕКП, Регулятор), від 30.09.2015р. №2493, та Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2497.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу. Суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з транспортування природного газу, є оператором газотранспортної системи.

З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб (п. 4 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про ринок природного газу").

За змістом частин першої і другої статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за послуги балансування негативних щодобових небалансів обсягів природного газу, а також 3 % річних, інфляційних втрат та пені у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати вказаної заборгованості.

Позивач вважає, що відповідач в порушення умов договору та норм законодавства не виконав в повному обсязі свої зобов`язання з оплати рахунків за добові небаланси за серпень-листопад 2020 року на загальну суму 3850194,59 грн, тим самими порушив умови п.п. 2.5., 4.1., 9.3. договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС.

Відповідно до п. 1 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Згідно з п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування. Фізичним балансуванням є заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу. Комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації. Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації. Портфоліо балансування - сукупність подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу. Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу.

Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 19, п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу").

Пунктом 3 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС визначено, що перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом.

За умовами п. 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи вчиняє дії з врегулювання добового небалансу виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Згідно з п. 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D).

При цьому з положень глав 5 та 6 розділу XII Кодексу ГТС вбачається, що інформація, яку Оператор ГТС використовує для складання алокацій, надається або самим замовником, або іншими суб`єктами ринку природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС.

Отже за законом та договором транспортування природного газу достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними Оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу безпосередньо.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.07.2022р. у справі №904/5698/20.

Обсяг небалансів відповідача встановлюється на підставі відомостей, які містяться в інформаційній платформі, та вносились до неї відповідачем, а також складених оператором ГТС односторонніх актів.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.09.2022р. у справі №924/677/21.

Крім того, відповідно до п. 11.4. договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Отже п. 11.4. договору прямо передбачає, що врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом оператора ГТС.

Оператор ГТС формує відповідні акти на підставі даних, що містяться в алокаціях, які, у свою чергу, містять дані, подані замовником у відповідних номінаціях/реномінаціях.

Подібні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 29.06.2022р. у справі №906/252/21.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як оператор газотранспортної системи, здійснивши балансуючі дії з дотриманням принципів вчинення таких дій на недискримінаційній основі з урахуванням обов`язків оператора ГТС щодо економічної та ефективної експлуатації газотранспортної системи, визначених п. 4 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС, за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за серпень-листопад 2020 року виявив наявність у відповідача небалансу як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця, застосувавши методику розрахунку, визначену п. 12 та п. 15, глави 6, розділу XIV Кодексу ГТС, визначивши його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

за серпень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 152,060 тис.куб.м (1573821 кВт*год.) на загальну суму 626682,00 грн;

за вересень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 180,2850 тис.куб.м (1865950 кВт*год.) на загальну суму 1153796,39 грн;

за жовтень 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 354,9710 тис.куб.м (3673950 кВт*год.) на загальну суму 2849967,46 грн;

за листопад 2020 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 127,92861 тис.куб.м (1324061 кВт*год.) на загальну суму 1000227,13 грн;

Відповідно до п.п. 9.3., 11.4. договору транспортування природного газу та глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС оператором ГТС було надано замовнику односторонні акти за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів (серпень-листопад 2020 року) та рахунки на оплату.

Так, в матеріалах справи наявні односторонньо підписані акти: №08-2020- від 31.08.2020р. за газовий місяць серпень 2020 року обсяг небалансу 152,060 тис.куб.м на суму 626682,00 грн; № 09-2020- від 30.09.2020р. за газовий місяць вересень 2020 року обсяг небалансу 180,2850 тис.куб.м на суму 1153796,39 грн; №10-2020- від 31.10.2020р. за газовий місяць жовтень 2020 року обсяг небалансу 354,9710 тис.куб.м на суму 2849967,46 грн; №11-2020- від 30.11.2020р. за газовий місяць листопад 2020 року обсяг небалансу 127,92861 тис.куб.м на суму 1000227,13 грн (а.с. 108-117, т. 1).

Зазначені акти врегулювання щодобових небалансів направлялися відповідачу через Інформаційну платформу, про що свідчить реєстр файлів відправлених з Інформаційної платформи ТОВ "Оператор ГТС" (а.с. 118, т. 1).

Відповідно до пункту 19.1. договору сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.

Згідно пункту 4 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Верховний Суд зазначав, що ненадіслання позивачем відповідачу через засоби поштового зв`язку акту та рахунку не може бути підставою для висновку про ненастання строку оплати, оскільки передача інформації про остаточні щодобові подачі та відбори між Оператором ГТС та замовником відбувається в електронному вигляді через інформаційну платформу (п. 5.21 постанови Верховного Суду від 17.11.2021р. у справі №924/1135/20).

Подібна позиція наведена також у постанові Верховного Суду від 02.06.2022р. у справі №924/362/21, від 29.06.2022р. у справі №906/184/21.

Пунктом 11.5. договору сторони узгодили, що оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки.

Відтак, у разі, якщо замовник має обґрунтовані підстави вважати, що дані, викладені в односторонніх актах, не відповідають фактичним обставинам, він може надати Оператору ГТС відповідні відомості під час звірки розрахунків відповідно до пункту 11.5. договору.

Позивачем надсилався відповідачу акт звірки розрахунків за період з 01.01.2020р. по 29.12.2020р. по договору № щодо добових небалансів за спірний період, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовою накладною (а.с. 166-169, т. 1), проте даний акт відповідач не підписав, заперечень стосовно звірки добових небалансів не висловив.

Разом з тим, позивачем на підтвердження наявності у відповідача небалансів, крім односторонніх актів, надані також довідки №1 про добові небаланси відповідача, що виникли внаслідок відбору природного газу для витрат оператора газорозподільної системи за серпень-листопад 2020 року, довідки №3 про добові небаланси відповідача за серпень-листопад 2020 року; акти приймання-передачі природного газу оформлені між сторонами за серпень-листопад 2020 року та реєстри файлів завантаження до Інформаційної платформи за серпень-листопад 2020 року, цифрові диски з даними з цієї ж Інформаційної платформи (а.с. 57-82, 119-150 том 1; 142 том 3).

Такі обсяги негативних небалансів природного газу за серпень-листопад 2020 року виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору ним у вказані періоди з ГТС природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до ГТС.

При цьому, суд звертає увагу на те, що акти врегулювання щодобових небалансів не є підставою для здійснення оплати наданих послуг. Підставою для здійснення оплати наданих послуг регулювання щодобових негативних небалансів є рахунок на оплату за добовий небаланс, який надсилається за результатами місяця до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, замовнику послуг транспортування через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС, та повинен бути оплачений замовником у термін до 5 робочих днів (п. 2.8. та п. 9.3. договору).

У зв`язку із виникненням добових небалансів позивач виставив відповідачу рахунки за серпень-листопад 2020 року на оплату небалансів №08-2020- від 31.08.2020р. на суму 626682,00 грн; №09-2020- від 30.09.2020р. на суму 1153796,39 грн; №10-2020- від 31.10.2020р. на суму 2849967,46 грн; №11-2020- від 30.11.2020р. на суму 1000227,13 грн.

З матеріалів справи слідує, що відповідач оплатив послуги за добовий небаланс за серпень 2020 року в розмірі 626682,00 грн та за вересень 2020 року в розмірі 1153796,39 грн з порушенням строку, що підтверджується довідкою АБ "Укргазбанк" від 24.03.2021р., банківською випискою (а.с. 171-172, т. 1).

Також, як встановлено судом, відповідачем 31.03.2021р. було частково сплачено за добовий небаланс за жовтень 2020 року в сумі 849967,46 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 498 від 31.03.2021р. та банківською випискою (а.с. 36, 39, т. 4), протилежного позивачем не спростовано.

Із наведеного, зважаючи на те, що сума заборгованості за добовий небаланс за жовтень 2020 року в сумі 849967,46 грн була сплачена відповідача 31.03.2021р., тобто до звернення позивача з позовом до суду (позовна заява датована 05.04.2021р. та зареєстрована в господарському суді 08.04.2021р.), суд дійшов висновку, що у позові в частині стягнення 849967,46 грн слід відмовити, оскільки позов в цій частині поданий до відповідача безпідставно.

Поряд з цим, позивач із посиланням на ст. 231 ГПК України зазначив, що на підставі заяв про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог заборгованість відповідача з оплати негативних небалансів частково за жовтень 2020 року в сумі 448793,44 грн була припинена.

Судом встановлено, що згідно заяв від 21.10.2022р., від 17.11.2022р., від 20.12.2022р., від 19.01.2023р., від 27.02.2023р. (а.с. 200-204, т. 6) позивач повідомляв відповідача про припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог грошових зобов`язань позивача перед відповідачем на суми 108261,12 грн, 106310,66 грн, 136663,45 грн, 81342,36 грн, 16215,85 грн за договором транспортування природного газу від 18.12.2019р. № на підставі рахунків (актів) додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу за параметром якості температури точки роси за вологою та грошових зобов`язань відповідача перед позивачем на вищезазначені суми за договором транспортування природного газу від 18.12.2019р. № на підставі акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць жовтень 2020 року від 31.10.2020р. № 10-2020- (строк виконання настав 21.11.2020р.). Решта в сумі 1551206,56 грн щодобових небалансів за жовтень 2020 року є неоплаченими.

Стосовно заяв позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог судом зазначається наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Згідно зі статтею 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом частини 1 статті 601 ЦК України, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог визначено статтею 602 ЦК України, відповідно до положень якої не допускається зарахування зустрічних вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Виходячи із зазначеного, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

В розумінні статті 601 ЦК України, спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством. За загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент висловлення учасником відповідних правовідносин волевиявлення у відповідній формі, зокрема письмовій, що містить чітке однозначне волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 918/541/18.

Також в ході судового розгляду представником позивача було долучено до матеріалів справи разом з письмовими поясненнями від 08.02.2024р. заяву ПрАТ "Шепетівкагаз" № 287 від 05.02.2024р., адресовану ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог ПрАТ "Шепетівкагаз" перед ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" на загальну суму 1396862,38 грн за договором від 18.12.2029р. № на підставі акта врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць жовтень 2020 року від 31.10.2020р. № 10-2020- та грошових зобов`язань відповідача перед позивачем на загальну суму 1396862,38 грн за договором від 18.12.2029р. № на підставі розрахунків (актів) додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу за параметром якості температури точки роси за вологістю та вуглеводнями за лютий-грудень 2023 року. Решта суми грошових зобов`язань згідно заяви від 05.02.2024р. в розмірі 154344,18 грн на підставі акта врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць жовтень 2020 року від 31.10.2020р. є неоплаченими. На підтвердження наявності зобов`язань відповідача перед позивачем за недотримання параметрів якості природного газу в розмірі 1396862,41 грн. відповідачем долучено до матеріалів справи підписаний сторонами акт звірки розрахунків за період з 01.10.2023р. по 31.12.2023р.

Таким чином, виходячи з наявних матеріалів справи доказів, зокрема, заяв позивача від 21.10.2022р., від 17.11.2022р., від 20.12.2022р., від 19.01.2023р., від 27.02.2023р. про зарахування зустрічних однорідних вимог в загальній сумі 448793,44 грн, заяви відповідача № 287 від 05.02.2024р. про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 1396862,38 грн (із врахуванням позиції відповідача про закриття провадження у справі у частині зазначеної суми, а також позиції позивача, згідно якої за його розрахунками заборгованість станом на 05.02.2024р. зі сплати за негативні щодобові небаланси за серпень-листопад 2020 року становить 1154571,31 грн), відсутність доказів оскарження сторонами вимог про зарахування зустрічних вимог чи доказів неможливості зарахування зустрічних вимог, суд дійшов висновку про припинення зобов`язань відповідача перед позивачем в частині сплати добових небалансів за жовтень 2020 року в сумі 1845655,82 грн (448793,44 грн + 1396862,38 грн), тому провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Залишок несплачених небалансів за жовтень 2020 року складає 154344,18 грн (2849967,46 грн - 849967,46 грн - 1845655,82 грн), за грудень 2020 року 1000227,13 грн, а всього 1154571,31 грн.

Відповідно до правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17, від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, від 30.01.2019 у справі № 905/2324/17, від 08.05.2019 у справі № 910/9078/18, від 21.05.2019 у справі № 904/6726/17, від 05.06.2019 у справі № 905/1562/18, від 10.06.2019 у справі № 911/935/18, від 11.06.2019 у справі № 904/2394/18 та від 05.09.2019 у справі № 910/14371/18, згідно з якою, з урахуванням конкретних обставин справи, до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача стосовно повної сплати щодобових небалансів за серпень, вересень та частково за жовтень 2020 року свідчать про те, що відповідач визнав борг перед позивачем за спірний період за договором транспортування природного газу № від 18.12.2019р. (з урахуванням змін).

Проте, доказів оплати відповідачем вищевказаних рахунків за жовтень 2020 року (решти послуг за добовий небаланс в розмірі 154344,18 грн) та за листопад 2020 року (в розмірі 1000227,13 грн) у строки встановлені п. 9.3. договору транспортування матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" 1154571,31 грн заборгованості за добовий небаланс за жовтень-грудень 2020 року. Відповідачем не надано як доказів самостійного врегулювання щодобового небалансу, так і доказів повної оплати вартості щодобового небалансу позивачу у вказаному розмірі.

Щодо стягнення з відповідача 192430,59 грн пені, 47606,59 грн 3% річних, 163585,68 грн інфляційних втрат суд зазначає наступне.

За змістом ст. 610, ст. 611 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Частиною 1 ст. 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 13.1. договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Пунктом 13.5. договору сторони узгодили, що у разі порушення Замовником строків оплати передбачених цим договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Суд, перевіривши в системі "Законодавство" розрахунок пені з урахуванням часткових проплат відповідача, встановив, що за визначені позивачем періоди нарахування небалансів арифметично вірним та обґрунтованим до стягнення буде пеня в розмірі 192430,59 грн:

1) зобов`язання серпня 2020 року: за період з 22.09.2020р. по 21.10.2020р. на суму 626682,00 грн = 6164,09 грн, за період з 22.10.2020р. по 22.10.2020р. на суму 426682,00 грн = 139,90 грн, за період з 23.10.2020р. по 25.10.2020р. на суму 286682,00 грн = 281,98 грн, за період з 26.10.2020р. по 26.11.2020р. на суму 26682,00 грн = 279,94 грн;

2) зобов`язання вересня 2020 року: за період з 22.10.2020р. по 26.11.2020р. на суму 1153796,39 грн = 13618,58 грн, за період з 27.11.2020р. по 26.01.2021р. на суму 980000,00 грн = 19622,89 грн, за період з 27.01.2021р. по 25.02.2021р. на суму 500000,00 грн = 4931,51 грн;

3) зобов`язання жовтня 2020 року: за період з 21.11.2020р. по 23.03.2021р. на суму 2849967,46 грн = 116626,58 грн;

4) зобов`язання листопада 2020 року: за період з 22.12.2020р. по 23.03.2021р. на суму 1000227,13 грн = 30765,13 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши в системі "Законодавство" розрахунок 3% річних з урахуванням часткових проплат відповідача (аналогічно розрахунку пені), встановив, що за визначені позивачем періоди нарахування небалансів арифметично вірними та обґрунтованими до стягнення будуть 3% річних в розмірі 47606,59 грн.

Індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.02.2019р. по справі №924/312/18.

Судом враховано, правову позицію Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 щодо застосуванням механізму розрахунку інфляційних втрат у порядку частини 2 статті 625 ЦК України.

Суд, перевіривши в системі "Законодавство" розрахунок інфляційних втрат з урахуванням часткових проплат відповідача, встановив, що за визначені позивачем періоди нарахування небалансів арифметично вірними та обґрунтованими до стягнення будуть інфляційні втрати в розмірі 163585,68 грн.

Доводи відповідача стосовно того, що надання послуг балансування не є предметом даного договору судом оцінюються критично з огляду на наведені вище правові висновки Верховного Суду, відповідно до яких предмет договору транспортування включає в тому числі послуги балансування. Крім того, умови договору транспортування № від 18.12.2019р. (в редакції додаткової угоди № 1 від 22.06.2020р.), зокрема, п.п. 4.1., 7.1. договору, передбачали обов`язок замовника здійснювати своєчасну оплату за добовий небаланс та розрахунок вартості послуг з врегулювання добового небалансу.

Щодо заперечень відповідача про те, що відсутність обов`язкових до договору додатків №1, №2 свідчить про відсутність домовленості сторін щодо істотних умов договору, зокрема і в частині послуг балансування, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015р. №2497 (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) Типовий договір транспортування природного газу містить додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Також, положеннями Типового договору транспортування природного газу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед. Додаток 3 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Відповідно до пункту 2.7. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 22.06.2020р. Додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та / або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та / або протягом доби. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

При цьому, сторонами узгоджено, що ця додаткова угода до договору набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками. Ця додаткова угода складена у двох примірників, по одному примірнику для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу і є невід`ємною частиною договору (п.п. 11, 12 додаткової угоди №1 від 22.06.2020р.).

Таким чином, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір транспортування природного газу № від 18.12.2019р. з урахуванням додаткової угоди № 1 від 22.06.2020р., відповідає типовій формі договору транспортування природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2497, та його умови розповсюджують свою дію на правовідносини сторін у спірний період серпень-листопад 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, додатки №1, №2 до договору транспортування природного газу № від 18.12.2019р. не укладались, а додаток №3 був підписаний замовником та оператором.

Разом з тим, судом звертається увага на те, що у постанові від 02.11.2022р. у справі №921/179/18 Верховний Суд зазначив, що відсутність відповідних додатків, які самі сторони в договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими, що за змістом є обов`язковими, а отже й істотними в контексті предмета договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість таких додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання, щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі №338/180/17).

Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини 8 статті 181 ГК України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов (подібний правовий висновок викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022р. у справі №918/450/20, Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №909/35/19).

Матеріалами справи підтверджується, що сторонами вчинялися дії, спрямовані на виконання договору, зокрема: відповідачем надсилались повідомлення з довіреностями на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи на інформаційній платформі (а.с. 151-162, т. 1); у серпні-листопаді 2020 року відповідачем до інформаційної платформи з накладенням ЕЦП завантажувалися файли з наданням інформації про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово за ЕЦП (Форма 2) (а.с. 57-82, т. 1).

Також матеріали справи містять підписані позивачем та відповідачем акти приймання-передачі природного газу за серпень-листопад 2020 року (а.с. 127-150, т. 1).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати договір транспортування природного газу № від 18.12.2019р. неукладеним, оскільки матеріали справи містять докази фактичного виконання сторонами умов вказаного договору. При цьому, непідписання сторонами додатків №1 та №2 договору не призвело до неузгодженості їх дій щодо виконання договору та не вплинуло на узгодження ними договірних умов щодо надання послуг з врегулювання небалансів, оскільки такі додатки не мають жодного відношення до визначення цих умов.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03 листопада 2023 року по справі № 918/686/21.

Заперечення відповідача стосовно того, що строк оплати у відповідача в даному спорі не настав так як позивач мав надіслати акт врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць: серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, рахунок на оплату шляхом надіслання їх на адресу відповідача вказану в договорі засобами поштового зв`язку є необґрунтованими, оскільки ненадіслання позивачем відповідачу через засоби поштового зв`язку акта та рахунку не може бути підставою для висновку про ненастання строку оплати, тому що передача інформації про остаточні щодобові подачі та відбори між оператором ГТС та замовником відбувається в електронному вигляді через інформаційну платформу (п.5.21 постанови Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №924/1135/20).

Подібна позиція наведена також у постановах Верховного Суду від 02.06.2022 у справі №924/362/21, від 29.06.2022 у справі №906/184/21, від 03 листопада 2023 року по cправі № 918/686/21.

Твердження відповідача, що жодним чином не обґрунтовано, яким чином позивачем було сформовано маржинальну ціну продажу та придбання природного газу в серпні-листопаді 2020 року та за яким методом, суд вважає необґрунтованим, враховуючи наступне.

В наданих позивачем актах врегулювання щодобових небалансів за серпень-листопад 2020 року є відмітка про те, що оператор застосовував метод маржинальної ціни придбання/продажу відповідно до п. 7, п. 11, п. 14, п. 15 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС.

Поряд з цим, позивач в обґрунтування доводів формування маржинальної ціни посилається на те, що розрахунок добового небалансу за серпень-листопад 2020 року здійснено ним відповідно до вимог Закону України "Про ринок природного газу", Кодексу ГТС та умов договору, виходячи з реальних витрат позивача на придбання природного газу в спірні періоди за договорами з НАК "Нафтогаз України" та іншими контрагентами.

У зв`язку із тим, що маржинальна ціна продажу природного газу напряму залежить від вартості природного газу, придбаного оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, позивач вважає, що ним правомірно здійснено розрахунок добового небалансу за серпень-листопад 2020 року.

Суд відзначає, що основою правового регулювання відносин з транспортування природного газу є передусім положення Закону України "Про ринок природного газу", Кодексу ГТС, у тому числі щодо питань ціноутворення, яким має відповідати також договірне регулювання.

З матеріалів справи вбачається, що в пункті 9.1. договору транспортування природного газу № від 18.12.2019 року сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю / продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (п. 9.2. договору).

Розділ XIV Кодексу ГТС регулює питання комерційного балансування. При цьому порядок визначення плати за добові небаланси за договором транспортування природного газу регулюється главою 6 розділу XIV Кодексу ГТС.

Відповідно до актів врегулювання щодобових небалансів наявних в матеріалах справи оператор застосовує метод маржинальної ціни придбання/продажу відповідно до глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу.

Згідно пункту 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) плата за добовий небаланс зокрема застосовується таким чином: якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні-листопаді 2020 року у відповідача виник негативний добовий небаланс.

Пункт 7 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС установлює, що для розрахунку плати за добовий небаланс для кожного замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи множить остаточний обсяг добового небалансу на ціну, що застосовується відповідно до пунктів 8 - 12 цієї глави.

Пункт 8 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що для цілей розрахунку плати за добовий небаланс ціна, що застосовується, визначається як:

маржинальна ціна продажу природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним (тобто коли подачі замовника послуг транспортування природного газу протягом газової доби перевищують його відбори);

маржинальна ціна придбання природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним (тобто коли відбори замовника послуг транспортування протягом газової доби перевищують його подачі).

Відповідно до п. 9 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) маржинальна ціна продажу та маржинальна ціна придбання природного газу розраховуються для кожної газової доби таким чином:

маржинальна ціна придбання є найбільшим з таких значень:

найвища ціна придбання будь-якого короткострокового стандартизованого продукту, стороною якого є оператор газотранспортної системи, що відноситься до газової доби (D);

середньозважена ціна короткострокових стандартизованих продуктів за газову добу (D), збільшена на величину коригування.

Пункт 10 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС установлює, що з метою визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання й середньозваженої ціни оператором газотранспортної системи використовується інформація про операції, що відбуваються на торговій платформі, вибір якої погоджений Регулятором.

Якщо така торгова платформа не погоджена, визначення маржинальної ціни здійснюється відповідно до пункту 11 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС:

- маржинальна ціна продажу визначається шляхом зменшення вартості природного газу, придбаного оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, на величину коригування (для позитивного небалансу);

- маржинальна ціна придбання визначається шляхом збільшення вартості природного газу, придбаного оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, на величину коригування (для негативного небалансу).

Згідно з пунктом 12 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо відповідно до пунктів 9 - 11 цієї глави визначення маржинальної ціни продажу та маржинальної ціни придбання природного газу є неможливим, формування ціни здійснюється наступним чином:

маржинальна ціна продажу визначається відповідно до ціни закупівлі природного газу оператором газотранспортної системи, яка сформувалася протягом газового місяця (М-1), зменшеної на величину коригування;

маржинальна ціна придбання визначається відповідно до ціни закупівлі природного газу оператором газотранспортної системи, яка сформувалася протягом газового місяця (М-1), збільшеної на величину коригування;

ціна закупівлі природного газу оператором газотранспортної системи, яка сформувалася протягом газового місяця (М-1), публікується оператором газотранспортної системи на інформаційній платформі та/або на його веб-сайті.

З огляду на положення п.п. 13-16 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) величина коригування, визначена в пунктах 9 та 11 цієї глави, становить 20 %.

Плата за добовий небаланс для замовника послуг транспортування природного газу розраховується без урахування величини коригування, якщо обсяг добового небалансу не перевищує допустиме відхилення. При цьому у випадку визначення маржинальної ціни продажу/придбання відповідно до пункту 9 цієї глави плата за добовий небаланс для замовника послуг транспортування розраховується виходячи із середньозваженої ціни короткострокових стандартизованих продуктів за газову добу (D) (пункт 14 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС).

У випадку негативного небалансу допустиме відхилення розраховується щоденно та дорівнює 3 % від обсягів природного газу, поданих на точках входу (за винятком віртуальної торгової точки) до газотранспортної системи у відповідну газову добу (пункт 15 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС).

Отже, розділ XIV Кодексу ГТС детально регулює порядок визначення маржинальної ціни продажу природного газу, якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним.

Положення Кодексу ГТС, як підзаконного нормативного акта, мають відповідати нормам Закону України "Про ринок природного газу" і тлумачитися в його контексті. Відповідно, визначені Кодексом ГТС правила розрахунку маржинальної ціни для цілей визначення плати за небаланси мають відповідати засадам розрахунку плати за небаланси замовників, визначеним законом.

Згідно із частиною другою статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" розмір плати за небаланси замовників визначається, виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування.

Системний аналіз приписів пункту 11 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС разом із приписами частини другої статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" приводить до висновку, що маржинальна ціна придбання / продажу і відповідний розмір плати за небаланси напряму залежать від фактичної вартості придбаного оператором газотранспортної системи природного газу, оскільки саме ця вартість (реальні та обґрунтовані витрати Оператора ГТС, як зазначено у вказаному Законі) є базою для їх розрахунку. Іншої бази для розрахунку маржинальної ціни та відповідної плати за небаланси законодавство не встановлює.

Таким чином, у разі застосування пункту 11 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, основою для розрахунку маржинальної ціни продажу / придбання у всіх випадках є вартість природного газу, придбаного оператором газотранспортної системи.

Частина третя статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" визначає, що оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі.

Положення статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" узгоджуються з приписами пункту 3 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, за яким оператор газотранспортної системи на підставі попередніх алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу (з урахуванням обсягів природного газу, відчужених чи набутих на віртуальній торговій точці) щодобово не пізніше ніж о 15:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 14:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D) надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його попередній добовий небаланс та розрахунок попередньої вартості за добовий небаланс.

Частина третя статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" і пункт 3 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у своїй сукупності зобов`язують оператора газотранспортної системи доводити до відома замовників саме попередню вартість природного газу в обсязі добового небалансу. Використання законодавцем у вказаній нормі терміну "попередня вартість" вказує на подальше визначення оператором ГТС остаточної вартості та їх можливу відмінність між собою, тобто передбачає можливість зміни маржинальної ціни та приведення її у відповідність із "обґрунтованими та реальними витратами" оператора газотранспортної системи на закупівлю природного газу, необхідного для вчинення балансуючих дій.

Остаточна плата за добовий небаланс розраховується так:

- відповідно до пункту 17 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС на підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць;

- згідно з пунктом 18 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи до 12 числа газового місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування природного газу в електронному вигляді через інформаційну платформу інформацію про остаточні щодобові подачі та відбори (у розрізі споживачів замовника послуг транспортування природного газу), обсяги та вартість щодобових небалансів у звітному газовому місяці.

Отже, якщо пункт 3 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС зобов`язує оператора газотранспортної системи доводити до відома замовників попередню вартість добових небалансів, то пункт 18 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачає обов`язок оператора надати замовнику інформацію про остаточну вартість таких небалансів.

Пункти 17 та 18 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС сукупно встановлюють, що остаточна плата за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць визначається до 12 числа газового місяця, наступного за звітним, і така плата з урахуванням положень пункту 11 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС та частини другої статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" визначається на підставі реальних витрат оператора на природний газ, придбаний для балансуючих дій.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2022р. у справі №910/11273/20.

Позивач згідно з пунктом 10 розділу XIII Кодексу ГТС як оператор газотранспортної системи для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження реальних витрат на природний газ, придбаний для балансуючих дій ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" надало договори про купівлі-продажу природного газу, укладені з АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ТОВ "Некст Ойл Трейд", ТОВ "Еру Трейдінг", ТОВ "Енерджі Трейд Груп" та акти приймання-передачі природного газу з такими постачальниками за серпень-листопад 2020 року.

Судом зауважується, що положення Кодексу ГТС та договору не зобов`язують позивача закуповувати обсяги природного газу для балансування газотранспортної системи по кожному замовнику окремо та / або повідомляти кожного замовника про те, яким чином та на підставі яких первинних документів Оператор ГТС здійснює балансуючі дії.

Таким чином, дії ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" щодо визначення маржинальної ціни природного газу із урахуванням вартості природного газу, придбаного для забезпечення балансуючих дій за договорами, укладеними з АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ТОВ "Некст Ойл Трейд", ТОВ "Еру Трейдінг", ТОВ "Енерджі Трейд Груп" відповідають умовам договору та положенням чинного законодавства та узгоджуються з висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 02.11.2022р. у справі №910/11273/20.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Таким чином, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 1154571,31 грн заборгованості за добовий небаланс, 192430,59 грн пені, 47606,59 грн 3% річних, 163585,68 грн інфляційних втрат. В позові в частині стягнення 849967,46 грн за добовий небаланс суд відмовляє. В частині позовних вимог в сумі 1845655,82 грн провадження підлягає закриттю.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" господарським судам роз`яснено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам. У пропорційному співвідношенні розмір задоволених позовних вимог (з урахуванням закриття провадження у справі, так як в цій частині спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача) становить 80,02%, а розмір позовних вимог, у яких судом відмовлено 19,98%.

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору в силу дії приписів статті 129 ГПК України та в зв`язку із тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача за подання апеляційної скарги у розмірі 76587,86 грн (95710,90 грн * 80,02%) та за подання касаційної скарги у розмірі 102117,14 грн (127614,52 грн * 80,02%) покладаються на відповідача.

Крім того, судом звертається увага позивача, що згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Також відповідачем було заявлено судові витрати у розмірі 40000,00 грн за надання правничої допомоги за розгляд справи у суді першої інстанції (новий розгляд), 48000,00 грн у суді апеляційної інстанції та 63000,00 грн у суді касаційної інстанції.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи знаходиться свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю гр. Сташук М.О. № 373 від 14.04.2008р.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

26.04.2021р. між ПрАТ "Шепетівкагаз" (замовник) та адвокатським бюро "Сташук і партнери" (виконавець) укладено договір № 924/362/21 від 26.04.2021р. про надання юридичних послуг, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується в порядку, визначеному цим договором, надати замовнику юридичні послуги відповідно до наданих вказівок та замовлень, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати такі послуги у справі № 924/362/21 за позовом ТОВ "Оператор газотранспортних систем України" до ПрАТ "Шепетівкагаз" про стягнення 3850194,59 грн заборгованості, 192430,59 грн пені, 47606,59 грн 3% річних, 163585,68 грн інфляційних втрат.

Згідно п. 1.2. договору на момент укладення цього договору сторони погодили, що юридична допомога включає надання послуг із юридичного аудиту, консультування, роз`яснень чинного законодавства, підготовка звернень, скарг, претензій, відзивів, пояснень і інших необхідних процесуальних документів, попереднього юридичного забезпечення та здійснення комплексного юридичного супроводу справи у всіх інстанціях.

У п. 2.1. договору сторонами погоджено вартість послуг: вартість участі у одному судовому засіданні першої інстанції незалежно від його тривалості 10000 грн, вартість 1 год. роботи з документами під час підготовки справи до розгляду, збору доказів 2000 грн, вартість 1 год. технічної роботи 500 грн, участь у судовому засіданні апеляційної інстанції 20000 грн одне судове засідання, участь у судовому засіданні касаційної інстанції 25000 грн одне судове засідання.

Відповідно до п. 2.2. договору оплата послуг здійснюється замовником після їх надання виконавцем, що підтверджується актом приймання наданих послуг, засвідченим сторонами. Сума вказана в п. 2.1. договору є гонораром адвокатського бюро (виконавця).

Згідно п. 2.3. договору оплата послуг здійснюється безготівковим розрахунком шляхом одноразового перерахування коштів визначених на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 календарних днів, після підписання акту приймання наданих послуг. За умовами попереднього погодження з виконавцем, оплата може здійснюватися у готівковій чи іншій формі.

Цей договір вступає в силу після його підписання сторонами і діє до завершення розгляду справи № 924/362/21 Верховним Судом (п. 4.1. договору).

Відповідно до п. 5.6. договору послуги, надані виконавцем замовнику, засвідчуються актом приймання наданих послуг, в якому вказуються вид наданої послуги та загальна сума.

У відповідності до п. 5.7. договору акт приймання наданих послуг повинен бути підписаний уповноваженими особами сторін негайно після надання послуг.

Згідно п. 5.8. договору підписання сторонами акта приймання наданих послуг свідчить про повне, безумовне та якісне надання виконавцем послуг та належне виконання останнім взятих за цим договором зобов`язань.

На підтвердження наданих послуг з правничої допомоги відповідачем надано акт прийняття-передачі наданих послуг від 20.12.2021р. на суму 30000,00 грн (участь у засіданні апеляційної інстанції, підготовка відзиву на апеляційну скаргу), рахунок № 924/362/21 від 31.08.2021р. на суму 30000,00 грн, рахунок № 924/362/21 від 22.12.2021р. на суму 20000,00 грн (участь у судовому засіданні в апеляційній інстанції 23.12.2021р.), рахунок № 3/А від 01.03.2022р. на суму 63000,00 грн (додаткові юридичні послуги (касаційна інстанція)), акт приймання-передачі наданих послуг від 01.03.2022р. на суму 63000,00 грн (20 год. + 1 засідання), рахунок № 924/362/21 від 12.02.2024р. в сумі 40000,00 грн (участь в судових засіданнях в першій інстанції (новий розгляд)).

Відповідно до ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява N 19336/04, п. 269).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 910/8443/17, від 11.05.2018р. та практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009р., п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006р., п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з конкретних обставин справи, обсягу наданих позивачу послуг правничої допомоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (19,98%) в сумі 7992,00 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, 9590,40 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, 12587,40 грн витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції. В задоволенні решти витрат на професійну правничу допомогу суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ до приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка Хмельницької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг, м. Київ про стягнення 3850194,59 грн основної заборгованості, 192430,59 грн пені, 47606,59 грн 3% річних, 163585,68 грн інфляційних втрат, задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Економічна, 29, ідентифікаційний код 03361394) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795,31 грн (один мільйон сто п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот сімдесят одну гривню 31 коп.) заборгованості за добовий небаланс, 192430,59 грн (сто дев`яносто дві тисячі чотириста тридцять гривень 59 коп.) пені, 47606,59 грн (сорок сім тисяч шістсот шість гривень 59 коп.) 3% річних, 163585,68 грн (сто шістдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять гривень 68 коп.) інфляційних втрат.

Видати наказ.

Стягнути з приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Економічна, 29, ідентифікаційний код 03361394) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490) 23372,91 грн (двадцять три тисячі триста сімдесят дві гривні 91 коп.) судового збору за подання позовної заяви, 76587,86 грн (сімдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 86 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги 102117,14 грн (сто дві тисячі сто сімнадцять гривень 14 коп) судового збору за подання касаційної скарги.

Видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490) на користь приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Економічна, 29, ідентифікаційний код 03361394) 7992,00 грн (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні 00 коп.) витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, 9590,40 грн (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 40 коп.) витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, 12587,40 грн (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 40 коп.) витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

Видати наказ.

У позові в частині стягнення 849967,46 грн заборгованості за добовий небаланс відмовити.

Провадження у справі № 924/362/18 в частині вимог про стягнення 1845655,82 грн заборгованості за добовий небаланс закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.02.2024 року.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук: 1 - до справи.

Рішення направити позивачу, відповідачу та третій особі до електронного кабінету Електронного суду.