УХВАЛА

08 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 904/5514/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т. М. (головуючий), Бенедисюка І. М., Ємця А. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготрейдинг» (далі - ТОВ «Енерготрейдинг», скаржник)

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023

та ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024

у справі №904/5514/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдонінвест Трейдінг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготрейдинг»

про стягнення 64 636 133, 94 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Енерготрейдинг» 26.01.2024 через «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023, ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024 у справі № 904/5514/23 та ухвалити нове рішення, не передаючи справу № 904/5514/23 на новий розгляд, яким зупинити провадження в даній справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/739/23. Крім того, скаржник у прохальній частині касаційної скарги просить зупинити виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 у справі № 904/5514/23 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2024 у справі № 904/5514/23 визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя - Малашенкова Т. М., судді Бенедисюк І. М., Ємець А. А.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023, зокрема, відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Енерготрейдинг» про зупинення провадження у справі № 904/5514/23.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, ТОВ «Енерготрейдинг» звернулося до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Енерготрейдинг» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 904/5514/23 на підставі пункту 1 частини першої статті 261 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) - у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ «Енерготрейдинг» з доданими до неї документами у справі № 904/5514/23, Касаційний господарський суд констатує, що предметом касаційного оскарження є: 1) ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023, якою, зокрема відмолено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та 2) ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024 у цій же справі, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Вирішуючи питання щодо прийнятності касаційної скарги та наявності підстав для відкриття/відмови у відкритті касаційного провадження, дослідивши доводи касаційної скарги ТОВ «Енерготрейдинг» у контексті оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Верховний Суд відзначає, що порядок та підстави касаційного оскарження залежить від предмета оскарження, про що свідчить стаття 287 ГПК України.

Щодо оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, Суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно із частиною першою статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: 1) про відмову у видачі судового наказу; 2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову; 4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову; 5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення; 6) про повернення заяви позивачеві (заявникові); 7) про відмову у відкритті провадження у справі; 8) про передачу справи на розгляд іншого суду; 9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 10) про затвердження мирової угоди; 11) про призначення експертизи; 12) про зупинення провадження у справі; 13) про закриття провадження у справі; 14) про залишення позову (заяви) без розгляду; 15) окрема ухвала; 16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; 18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення; 19) про відмову ухвалити додаткове рішення; 20) про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення; 21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами; 22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання; 23)про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання; 25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця; 26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання; 28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; 29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; 30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; 31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду; 32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду; 33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду; 34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження; 35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 ГПК України, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

При цьому, оскаржувана ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023, якою відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відсутня у переліку визначеному частиною першою статті 255 ГПК України, а тому й не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції (стаття 255 ГПК України).

Згідно з частиною другою статті 304 ГПК України встановлено, що скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 17.10.2018 у справі № 750/14127/17 вказала про легітимність встановлення у процесуальному законі переліку деяких ухвал, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду стосовно суті спору. Велика Палата також наголосила, що це є розумним обмеженням, яке має на меті запобігти зловживанням процесуальними правами, які призводять до невиправданих зволікань під час розгляду справи, та забезпечити такий розгляд впродовж розумного строку. Таке обмеження є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись зі скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена, учасник справи може спрогнозувати безперспективність такого оскарження.

Поміж іншим, колегія суддів також вважає за необхідне наголосити, що згідно з практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та має бути досягнута пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Мельник проти України», заява № 23436/03, п. 22).

Таким чином, на цій підставі, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що у цій справі скаржник не позбавляється права доступу до суду, оскільки матиме можливість оскаржити ухвалене у справі судове рішення по суті спору, виклавши у відповідній скарзі на нього свої аргументи, у тому числі стосовно доводів, які зазначені у касаційній скарзі, що розглядатиметься. Відтак вказане жодним чином не нівелює для учасника судового процесу можливості доступу до суду та не ускладнює йому цей доступ настільки, щоби завдати шкоди самій суті цього права.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, а також у зв`язку з відсутністю виняткових обставин для касаційного перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що, оскільки касаційна скарга подана на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 окремо від рішення суду першої інстанції, то, враховуючи положення частини другої статті 304 ГПК України, вона підлягає поверненню заявнику.

У зв`язку з поверненням ТОВ «Енерготрейдинг» касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 його клопотання про зупинення виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 у справі № 904/5514/23 до закінчення її перегляду в касаційному порядку не розглядається.

Щодо оскарження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024 зі справи № 904/5514/23 якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження, Суд зазначає наступне.

Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги в частині оскарження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024 у справі № 904/5514/23 щодо відмови у відкритті апеляційного провадження, на відповідність вимогам статті 290 ГПК України, Верховний Суд встановив таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема на ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, предметом касаційного оскарження є ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2023 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі № 904/5514/23.

З огляду на викладене оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу (пункт 3 частини першої статті 287 ГПК України).

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, зазначене, зокрема у пункті 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі має зазначатися обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Верховний Суд звертає увагу, що частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України.

Відтак, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.

З урахуванням змін до ГПК України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та строку її подання.

На обґрунтування своєї правової позиції у поданій касаційній скарзі ТОВ «Енерготрейдинг» вважає оскаржувану ухвали апеляційного суду такою, що прийнята із порушеннями норм процесуального законодавства та вказує, що суд апеляційної інстанції в порушення принципів забезпечення якості закону, змагальності та рівності сторін, гарантування доступу до суду ухвалою від 10.01.2024 неправомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Енерготрейдинг» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 904/5514/23.

Також посилаючись на частину п`яту статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазнає, що апеляційний господарський суд при проголошенні ухвали від 10.01.2024 не мав законних підстав для застосування правової позиції Верховного Суду, наведеної ним в ухвалі від 21.12.2023 у справі № 910/12677/23, як аналогічної.

При цьому скаржник не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України (оскільки оскаржується судове рішення, передбачене пунктом 3 частини першої статті 287 ГПК України).

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого визначення підстав, на яких подається касаційна скарга з належним обґрунтуванням, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати Суду касаційну скаргу в новій редакції із зазначенням підстави касаційного оскарження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024 у цій справі, визначену у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження.

Наслідком не усунення цього недоліку є повернення касаційної скарги в цій частині скаржнику на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга ТОВ «Енерготрейдинг» в частині оскарження ухвали апеляційної інстанції підлягає залишенню без руху на підставі частин другої та третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначеного вище недоліку шляхом надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстави касаційного оскарження ухвали апеляційної інстанції, визначену у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження (ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024 у справі № 904/5514/23 щодо відмови у відкритті апеляційного провадження).

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги в частині оскарження ухвали апеляційної інстанції слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що з огляду на повноту та межі неусунення недоліків касаційної скарги протягом установленого строку може мати наслідок повернення скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, виходячи з вищенаведеного.

При цьому, з огляду на те, що касаційна скарга на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 у справі №904/5514/23 до суду надійшла через систему «Електронний суд» повернення скаржнику паперового варіанту касаційної скарги судом не здійснюється.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292, 304 ГПК України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготрейдинг» в частині оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2023 у справі № 904/5514/23 повернути.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготрейдинг» на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024 у справі № 904/5514/23 - залишити без руху.

3. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерготрейдинг» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через «Електронний суд» або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерготрейдинг», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

5. Верховний Суд звертає увагу, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX: передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України; суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець