ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2024 р. м. Житомир Справа № 906/128/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Толстокарової І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКП ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ЯССА"

про стягнення 10614,23 доларів США

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДКП ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ЯССА" (Товариства з абмежаванай адказнасцю Вытворча-камерцыйная фірма "ЯССА") про стягнення 10614,23 доларів США, що еквівалентно 388147,53 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості поставленого товару за контрактом №14/01-Я від 14.01.2010 (а.с.1-5).

Ухвалою суду від 25.01.2023, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05.09.2023.

Ухвалою суду від 05.09.2024 відкладено розгляд справи по суті на 05.02.2024.

Представник позивача у засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву від 05.02.2024, у якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що станом на 05.02.2024 сума заборгованості не змінилася, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі (а.с.222).

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, правом подання письмового відзиву на позовну заяву не скористався, про розгляд даної справи повідомлявся шляхом направлення судового доручення про вручення документів у справі №906/128/23 відповідачу до Міністерства юстиції України для їх подальшої передачі компетентному органу Республіки Білорусь за допомогою дипломатичних каналів Міністерства закордонних справ України; шляхом направлення відповідного судового доручення безпосередньо Центральному органу Республіки Білорусь, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України (а.с.78-81,82, 88, 95).

До господарського суду від Міністерства юстиції України із листом №82875/89012-26-23/12.1.3 від 27.06.2023 повернулось судове доручення про вручення документів ТОВ "ВКФ "ЯССА" на території Республіки Білорусь, оскільки білоруська сторона повернула документи і повідомила про відмову приймати судові доручення дипломатичними каналами (а.с.83-87).

Також без виконання повернулось судове доручення про вручення документів ТОВ "ВКФ "ЯССА", адресоване Центральному органу Республіки Білорусь, оскільки обмін поштою та переказами з країнами-агресорами повністю заблоковано, посилки та перекази в ці країни не приймаються, про що повідомлено на офіційному вебсайті АТ "Укрпошта" (а.с.89, 97-221).

З огляду на викладене, суд в межах наданих йому повноважень вчинив усі необхідні дії для повідомлення відповідача про розгляд даної справи та створив усі належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК України, зокрема, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів. Оскільки явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а їх неявка та неподання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджають розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165, ст.202 ГПК України.

У засіданні 05.02.2024 підписано вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2010 між ТОВ "ДКП ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА" (продавець) та ТОВ ВКФ "ЯССА" (покупець) укладено контракт №14/01-Я (далі - контракт) (а.с.6-7), згідно з п.1.1 якого продавець продає, а відповідач купує готові лікарські засоби, зареєстровані на території Республіки Білорусь, далі за текстом - товар у відповідності до генеральних специфікацій.

Асортимент, кількість, ціни, сума, умови оплати, умови і строки поставки товару й інші відомості зазначаються у специфікаціях на кожну партію товару, які є невід`ємною частиною даного контракту (п.1.2 контракту).

Загальна сума контракту становить 1000000 доларів (п.2.2 контракту у редакції додаткової угоди №11 від 25.11.2019 (а.с.8)).

Пунктами 3.1, 3.4 контракту передбачено, що товар буде поставлений в строки, передбачені у специфікаціях до даного контракту. Продавець зобов`язаний разом з відвантаженим товаром передати такі документи: рахунок-фактури (інвойс); товарно-транспортну накладну; упаковочний лист; сертифікат аналізу; сертифікат країни походження; фітосанітарний сертифікат; експортну ВМД.

Відповідно до п.8.1 контракту, платежі за даним контрактом здійснюються платіжним дорученням, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, вказаний у даному контракті, відповідно до умов, передбачених у специфікаціях. Валютою платежу і контракту є долар США. Датою оплати є зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Оплата витрат на перерахунок грошових коштів здійснюється покупцем.

Згідно з п.13.4 контракту (у редакції додаткової угоди №11 від 25.11.2019 (а.с.8)), контракт набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2022.

Відповідно до специфікації №65 Я від 17.01.2022 до контракту, предметом поставки є товар: аміак, розчин для зовнішнього застосування 10% у флаконах 40 мл в упаковці №1, в кількості 24030 шт. на суму 8650,80 доларів США; бензилбензоата емульсія, емульсія для зовнішнього застосування 20% у флаконах 50 г в упаковці №1, в кількості 4635 шт. на суму 1807,65 доларів США; живокоста (окопника) мазь, мазь в тюбиках 40 г в упаковці №1, в кількості 2430 шт. на суму 5589,00 доларів СІІІА; зеленіна каплі - ЖФФ, каплі для внутрішнього застосування у флаконах з пробкою-крапельницею 25 мг в упаковці №1, в кількості 15015 шт. на суму 5405,40 доларів США; люголя розчин, розчин у флаконах 25 г в упаковці №1, в кількості 5698 шт. на суму 2564,10 доларів СІНА; меновазан-вишфа, мазь для зовнішнього застосування в тубах 40 г в упаковці №1, в кількості 3042 шт., на суму 5597,28 доларів США. Сертифікат про походження товару №BY21800F00253 від 21.01.2022 міститься в матеріалах справи (а.с.14).

У вказаній специфікації також визначено, що товар має бути поставлений до 03.02.2022 на умовах СЗГ Вітебськ; строк оплати: 45 днів з моменту митної очистки в країні покупця; всього до оплати 29614,23 доларів США (а.с.9).

На виконання умов контракту позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 29614,23 доларів США, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною А№085326 від 21.01.2022, рахунком-фактурою №138490 від 20.01.2022 та митною декларацією (а.с.10-13). Згідно останньої строк доставки товару 31.01.2022.

Відповідач зі свого боку оплатив придбаний товар частково на суму 19000,00 доларів США 04.03.2022, про що свідчить банківська виписка по рахунку (а.с.15), а відтак за ним утворилась заборгованість у розмірі 10614,23 доларів США, що, за розрахунком позивача, станом 20.01.2023 еквівалентно 388147,53 грн (а.с.5).

З підстав наведеного, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за контрактом щодо оплати вартості поставленого товару у повному обсязі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За змістом п.1 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ст.366 ГПК України, підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Суд бере до уваги п.11.1 контракту, у якому визначено, що у випадку недосягнення згоди спір підлягає розгляду і остаточному вирішенню Господарським судом Житомирської області. У процесі розгляду та вирішення спорів буде застосовуватися законодавство України. Місце проведення судового засідання - м. Житомир, Україна. Законодавство, яке застосовується до даного контракту, - законодавство України. Рішення господарського суду є обов`язковим для виконання обома сторонами.

Домовленості, передбачені у даному контракті, не суперечать ст.ст.43, 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст.38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Отже, приймаючи до уваги вищевикладені норми чинного законодавства та умови контракту, даний спір підвідомчий Господарському суду Житомирської області.

Згідно з приписами ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст.ст.628, 627, 628, 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі контракту №14/01-Я від 14.01.2010, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з приписами ч.1 ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), ст.610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ч.1 ст.612 ЦК України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач свої зобов`язання з поставки товару згідно контракту №14/01-Я від 14.01.2010 та на умовах специфікації №65 Я від 17.01.2022 виконав належним чином, про що також свідчить відсутність з боку відповідача будь-яких зауважень та претензій.

Попри те відповідач своєчасно та у повному обсязі за поставлений товар не розрахувався, в ході розгляду справи позовні вимоги не заперечував, доказів на спростування заборгованості перед позивачем чи контррозрахунку позовних вимог суду не надав.

Отже позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 29614,23 доларів США, з якої останнім сплачено лише 19000,00 доларів США.

За наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача 10614,23 доларів США основного боргу є обґрунтованою, заявлена відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відтак підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ст.ст.76, 77, 86 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Станом на дату розгляду справи відповідач не надав суду доказів проведення розрахунків з позивачем.

Враховуючи вищевстановлені судом обставини та дослідивши в повній мірі матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ЯССА" (вул. Лазо, буд. 5-99, м. Вітебськ, 210009, Республіка Білорусь, ідентифікаційний номер 300240207) на корить Товариства з обмеженою відповідальністю "ДКП "ФАРМАЦЕВТИЧНА ФАБРИКА" (вул. Лермонтовська, буд. 5, м. Житомир, 10014, ) 10614,23 доларів США та 5822,21 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.02.24

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) + на ел. пошту: .

3 - відповідачу шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України.