ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/997/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Невисевич М.В. - керівник, виписка з ЄДРЮОФОТ та ГФ;

від відповідача: не прибув;

від третьої особи: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Підприємства Коростишівської районної спілки споживчих товариств "Кооперативний ринок"

до Коростишівської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунального підприємства "Міський ринок" Коростишівської міської ради

про скасування рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради №171 від 27.06.2023

Підприємство Коростишівської районної спілки споживчих товариств "Кооперативний ринок" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Коростишівської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради №171 від 27.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач не є власником об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Коростишів, вул. Шевченка, 40, а тому не має права здійснення будь-яких дій щодо їх реконструкції.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

21.08.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування заперечень проти позову Коростишівською міською радою вказано, що оспорюване рішення жодним чином не впливає на права та обов`язки позивача.

В послідуючому ухвалою суду від 10.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

25.01.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами експертизи від 05.07.2021 та належної підготовки до розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти клопотання про відкладення розгляду справи, також повідомив, що відповідач був стороною у справі, в межах якої проводилась подана експертиза, тому такий висновок має бути у Коростишівської міської ради.

Також представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи належним чином.

Третя особа не скористалася своїм правом надання письмових пояснень на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляла, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що висновок експерта від 05.07.2021 № 285/07-2021, з яким вважав за необхідне ознайомитися відповідач, виконаний ТОВ "Центр будівельних та земельних експертиз" на виконання ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 в межах справи № 906/1060/18, позивачем у якій є Коростишівська міська рада. Тобто зміст даного висновку має бути відомим згаданому учаснику судового процесу.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Приймаючи до уваги обсяг доказів, що міститься в матеріалах справи, господарський суд відмовляє в задоволенні клопотання про відкладення розгляджу справи.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріли справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, двадцять дев`ятою (позачерговою) сесією Коростишівської міської ради VIII скликання №558 від 15.11.2022 "Про передачу земельної ділянки в постійне користування" надано земельну ділянку площею 1,2276 га (кадастровий номер :01:014:0189) із земель житлової та громадської забудови (Код КВЦПЗ 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі), яка розташована за адресою: м. Коростишів, вул. Шевченка, 40, у постійне користування комунальному підприємству "Коростишівський міський ринок" Коростишівської міської ради.

27.06.2023 виконавчим комітетом Коростишівської міської ради прийнято рішення №171 "Про розгляд заяви директора КП "Міський ринок", яким вирішено:

1. Надати дозвіл КП "Міський ринок" Коростишівської міської ради на реконструкцію тимчасових споруд та об`єктів благоустрою частинами та уповноважити КП "Міський ринок" Коростишівської міської ради на надання підприємцям дозволу на реконструкцію їхніх тимчасових споруд на території КП "Міський ринок" за адресою: вул. Шевченка, 40 м. Коростишів.

2. Місця на об`єкти благоустрою, на яких проводиться торгівельна діяльність підприємцями, які не уклали договір оренди на об`єкти благоустрою КП "Міський ринок" Коростишівської міської ради вважати такими, що вільними для надання в оренду для здійснення торгівельної діяльності. Цей пункт вступає в дію через місяць після прийняття даного рішення.

Як зазначив позивач, згадане вище рішення останній вважає протиправним та прийнятим з порушенням Правил торгівлі, затвердженим рішенням Коростишівської міської ради № 762 від 03.04.2014 та таким, що порушує майнові права Підприємства Коростишівської районної спілки споживчих товариств "Кооперативний ринок".

Так, позивач відзначає, що ним укладено з приватними підприємцями договори оренди торгових місць, умови яких виконуються відповідно до норм ЦК України та Правил торгівлі.

Важливим позивач вважає факт, що ні Коростишівська міська рада, ні КП "Міський ринок" не мають жодної будівлі тимчасових споруд чи будь-яких інших споруд та/або об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Коростишів, вул. Шевченка, 40, що унеможливлює здійснення ними будь-яких дій щодо їх реконструкції.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно з частиною 1 статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статтею 16 ЦК України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Так само кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, що прямо передбачено у частині 2 статті 15 ЦК України.

Як зазначалося раніше, позивач в межах даної справи просить скасувати рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради №171 від 27.06.2023 "Про розгляд заяви директора КП "Міський ринок"

Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №903/1173/15, від 09.11.2021 у справі №906/1388/20.

Отже підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно до положень частини 2 статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування", місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з частинами 3, 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про місцеве самоврядування", відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Згідно ч.ч. 1, 3 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Частинами 1, 2 статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

У відповідності до ч. 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Згідно ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Отже, виконком Коростишівської міської ради діяв в межах наданих останньому повноважень, приймаючи оспорюване рішення.

Разом з тим, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004, поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У контексті завдань господарського судочинства (статті 2 ГПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів; суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19.

Так, в межах справи № 906/1060/18 (постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2021) судом встановлено, що Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" використовує земельну ділянку на якій знаходиться асфальтобетонне покриття площею 10200 кв.м. за адресою Житомирська область м. Коростишів, вул. Шевченко, 40, за відсутності належним чином оформлених документів на землю.

За результатом розгляду справи № 906/1060/18 саме з наведених підстав зобов`язано Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та Коростишівську районну спілку споживчих товариств звільнити земельну ділянку на якій знаходиться асфальтобетонне покриття площею 10200 кв.м. за адресою Житомирська область м. Коростишів, вул. Шевченко, 40.

Водночас, судом зауважено, що в даному випадку задоволення такої позовної вимоги не призведе до неможливості користування нерухомим майном відповідачів,, а саме: майновим комплексом, розташованим по вул. Шевченка, 40 в м. Коростишеві, загальною площею 1730,1 кв. м. (а.с. 15-16).

Враховуючи, що позивачем при розгляді даної справі не подано будь-яких документів на підтвердження наявності будь-яких речових прав на земельну ділянкою за адресою: вул. Шевченка, 40 м. Коростишів, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради № 171 від 27.06.2023 не несе жодних юридичних наслідків для позивача, відсутні підстави вважати про порушення, невизнання або оспорення його прав, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.02.24

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки:

1 - позивачу в Електронний кабінет

2- відповідачу в Електронний кабінет

3- третій особі в Електронний кабінет