РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2024Справа № 910/10334/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 3604,96 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 3604,96 грн. відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач, як страховик винної у ДТП особи, не відшкодував позивачу в повному обсязі шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У відзиві на позовну заяву відповідач звернув увагу на неможливості встановити точну дату ДТП по наданим до позовної заяви доказам. Також відповідач навів заперечення проти розміру витрат на правову допомогу адвоката позивача.

22.01.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про зміну найменування з Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (ідентифікаційний код 24745673) на Приватне акціонерне товариство "Просто", що не потягло за собою зміни організаційно-правової форми юридичної особи.

Відповідно до виписки від 29.12.2023 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 24745673 значиться Приватне акціонерне товариство "Просто".

Так, зміна найменування товариства не свідчить про припинення суб`єкта господарювання як юридичної особи шляхом її реорганізації, з огляду на що зазначені обставини не можуть бути підставою для висновку про те, що такий суб`єкт є відмінним від відповідної юридичної особи.

Відтак, розглянувши дане клопотання позивача, суд дійшов висновку замінити найменування позивача з Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" на Приватного акціонерного товариства "Просто".

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.03.2022 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів PVP.S № 2200726, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Hyundai Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 .

23.08.2022 по вул. Головатого, буд. 20, м. Бориспіль, Київська обл., відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Chevrolet Orlando, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом марки Hyundai Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Дані обставини зазначені у відповіді Національної поліції України, картка ДТП 897851.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2022 у справі № 359/6071/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП.

Вартість матеріального збитку, спричиненого власнику пошкодженого транспортного засобу марки Hyundai Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 , визначена на підставі звіту від 10.05.2023 № 161032, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Каретою Олександром Євгеновичем, та становить 11200,85 грн.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Hyundai Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 , визначена на підставі виставленого ФОП Логвіновим В.В. рахунку-фактури від 03.09.2022 № АР-00098/22С на суму 7756,20 грн.

06.10.2022 страхувальник звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування.

17.02.2023 позивачем складено страховий акт № 161032, згідно з яким розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику, склав 6204,96 грн.

Дана сума страхового відшкодування в загальному розмірі 6204,96 грн. сплачена позивачем на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжною інструкцією від 17.02.2023 № 42.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № АТ001616544, що станом на дату ДТП 23.08.2022 був діючим.

10.03.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою від 09.03.2023 № 04-757 про страхове відшкодування в сумі 6204,96 грн.

Суд зауважує, що розбіжність у датах настання ДТП у відповіді Національної поліції України, картка ДТП 897851 та постанові Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2022 у справі № 359/6071/22 не має вирішального значення, оскільки збігаються всі інші відомості про обставини та учасників спірної ДТП.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № АТ001616544 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Приймаючи до уваги визначену вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Hyundai Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 , на підставі виставленого ФОП Логвіновим В.В. рахунку-фактури від 03.09.2022 № АР-00098/22С, позивачем обґрунтовано визначено розмір заподіяної шкоди в сумі 6204,96 грн., з якої вирахувано франшизу в розмірі 2600 грн.

Так, відповідно до даних полісу № АТ001616544 розмір франшизи становить 2600 грн.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».

За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Також позивач просив покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 грн.

На обґрунтування заявлених до розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем долучено до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 № 1, укладеного між Адвокатським бюро «Синюк та партнери» та позивачем, як клієнтом.

Відповідно до пункту 4.1 договору вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок.

До вказаного договору складений реєстр справ від 01.06.2023, в якому зазначена справу страхувальника ОСОБА_1 по ДТП із ОСОБА_2

16.06.2023 сторонами складено акт виконаних робіт за договором на суму 100000 грн., з якої 6000 грн. - вартість наданих послуг по даній справі.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 16.06.2023 консультація замовника - 1200 грн., підготовчі дії - 2400 грн., підготовка та подання позову до суду - 2400 грн.

Згідно з платіжною інструкцією від 01.06.2023 № 3081 позивач сплатив на рахунок Адвокатського бюро «Синюк та партнери» грошові кошти в сумі 100000 грн.

У свою чергу, відповідач у клопотанні про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката наголосив на необґрунтованості витрат на оплату послуг адвоката, що перевищують ціну позову в даній справі. Також відповідач звернув увагу на припинення строку дії договору від 02.01.2020 № 1.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.

Судом прийняті до уваги зауваження відповідача щодо строку дії договору від 02.01.2020 № 1, однак відповідно до пункту 7.1 договору договір діє до 31.12.2020 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно з пунктом 7.9 договору після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновлений на невизначений термін.

Так, сторонами вчинено дії на виконання договору шляхом підписання 16.06.2023 акту виконаних робіт та оплати позивачем наданих Адвокатським бюро «Синюк та партнери» послуг, відтак договір згідно з пунктом 7.9 є поновленим на невизначений термін.

У той же час, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру та обсягу наданих послуг, приймаючи до уваги ціну позову, конкретні обставини справи, суд дійшов висновку зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 1000 грн.

Відтак, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1000 грн. відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Просто" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10; ідентифікаційний код 24745673) 3604 (три тисячі шістсот чотири) грн. 96 коп. відшкодування шкоди, 1000 (одну тисячу) грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова