ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" лютого 2024 р. м. Вінниця Cправа № 902/1494/23

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, "Комплекс будівель та споруд №7", с. Якушинці, Вінницький район, Вінницька область, 23222, код - 35346311

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ", вул. Мандриківська, буд. 47, офіс. 503, м. Дніпро, код - 41449359

про визнання недійсним пунктів договору та стягнення 7 533,18 грн

за участю представників:

позивача: Погорелюк Юрій Миколайович

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

05.12.2023 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 47-70-01-684/47-70 від 28.11.2023 року) (вх. № 1526/23 від 05.12.2023 року) Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" про:

- визнання недійсним п. 3.1 Договору поставки № 141 від 16.08.2022 року та п. 2 Додаткової угоди № 2 від 17.08.2022 року в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" та Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" 7 533,18 грн безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року позовну заяву Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (№ 47-70-01-684/47-70 від 28.11.2023 року) залишено без руху.

20.12.2023 року до суду від представника позивача на виконання вимогу ухвали суду надійшов лист № 47-70-01-1-748/47-70 від 19.12.2023 року щодо усунення недоліків до позовної заяви.

Ухвалою суду від 22.12.2023 року відкрито провадження у справі № 902/1494/23 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.01.2024 року.

25.01.2024 року до суду від представника позивача до суду надійшов розрахунок суми судових витрат, яку він поніс в зв`язку з розглядом справи (вх.канц. № 01-34/860/24 від 25.01.2024 року).

У судовому засіданні 25.01.2024 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 08.02.2024 року.

Ухвалою суду від 25.01.2024 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

У судовому засіданні 08.02.2024 року прийняв участь представник позивача. Представник відповідача правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Щодо обізнаності відповідача про судове засідання, суд зазначає наступне.

Ухвалу суду від 25.01.2024 року надіслано відповідачу засобами електронного зв`язку за наступними адресами: ІНФОРМАЦІЯ_1, .

Також, зазначену ухвалу надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою місцезнаходження.

Як вбачається з відомостей з веб-ресурсу АТ "Укрпошта", адресована відповідачу ухвала від 25.01.2024 року значиться "відправлення вручено: за довіреністю" 31.01.2024 року.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, однак сторони не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності належно повідомленого відповідача.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на укладення між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" Договору про закупівлю товарі за державні кошти № 141 від 16.08.2022 року.

Відповідно до умов Договору № 141 від 16.08.2022 року та Додаткової угоди №2 відповідач поставити позивачу товар: Бензин А-95 - 2350 літрів, на суму 115 150,00 грн в тому числі ПДВ в сумі 7 533,18 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 623 від 18.08.2022 року позивачем повністю оплачено вартість товару в сумі 115 150,00 грн разом з ПДВ, з яких 107 616,82 грн вартість товару та 7 533,18 грн ПДВ.

За твердженнями позивача безпідставно сплачено ПДВ на суму 7 533,18 грн, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022 року року "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою.

З метою захисту своїх прав, позивач звернувся до суду про визнання недійсним п. 3.1 Договору № 141 від 16.08.2022 року та п. 2 Додаткової угоди № 2 від 17.08.2022 року в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість, та стягнення 7 533,18 грн безпідставно отриманих коштів.

Матеріали справи не містять відзиву або будь-якої іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача в якому було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних матеріалів справи слідує, що 16.08.2022 року між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (Постачальник) укладено Договір про закупівлю товарі за державні кошти № 141 (т. 1, а.с. 9-10).

Відповідно п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується у 2022 році поставити Замовнику товар: Бензин автомобільний підвищеної якості А-95 ЄВРО (ДК 021:2015: 09130000-9 Нафта і дистиляти) зазначений в пункті 1.2 Договору, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар на умовах договору, який закуповується за кошти державного бюджету.

Найменування та кількість товару (Бензин А-95 ЄВРО у кількості 2352 літрів) перелічені в Специфікації (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 Договору).

За змістом п. 3.1 ціна договору становить 115 248,00 грн у тому числі ПДВ 7 539,59 грн (ціна Договору визначена з урахуванням вимог Податкового Кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №178 "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану").

Ціна за одиницю товару зазначена в Специфікації до цього Договору (п. 3.2 Договору).

Постачальник зобов`язаний в строк до 23.08.2022 року передати Замовникові однією партією товар в асортименті та кількості, вказаних в пункті 1.2 Договору 9п. 4.1 Договору) (п. 4.1 Договору).

Розрахунки проводяться шляхом: оплати, після отримання Замовником товару зі складу Постачальника при наявності: видаткової накладної та/або приймання передачі талонів (пального наливом) (п. 4.2 Договору).

Згідно п. 5.1 Договору умови поставки товару викладені Сторонами у цьому Договорі відповідно до Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс 2020" на умовах DDP з урахуванням положень цього договору.

Строк поставки товарів: товар поставляється з дати підписання договору сторонами не пізніше ніж до 23.08.2022 року, а саме на період дії воєнного стану в У країні (п. 5.2 Договору).

Місце отримання товарів: товар в талонах - на АЗС Постачальника, наливом - Вінницька область в межах 100 км від міста Вінниця (п. 5.3 Договору).

Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до повного виконання, але не пізніше ніж до: 31.12.2022 року, однак строк поставки товару за цим договором не пізніше ніж до 23.08.2022 року, а саме на період дії воєнного стану в Україні (п. 10.1. Договору).

Також, до договору між сторонами підписано Додаток № 1 "Специфікація", за умовами якої сторонами погоджено найменування, кількість та ціну товару, який поставляється (т. 1, а.с. 11).

17.08.2022 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 141 від 16.08.2022 року, за умовами якої, сторони дійшли згоди зменшити обсяг придбання ПММ в літрах за договором у відповідності до Додатку до договору (т. 1, а.с. 17).

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди сторонами погоджено викласти п. 3.1. Договору, у наступній редакції:

"Загальна вартість цього Договору становить -107 616,82 грн, крім того ПДВ -7 533,18 грн, разом з ПДВ - 115 150,00 грн".

Також, до Додаткової угоди між сторонами підписано Додаток № 1 "Специфікація", за умовами якої сторонами погоджено найменування, кількість та ціну товару, який поставляється (т. 1, а.с. 12 (зворотна сторона).

Відповідно до умов Договору № 141 від 16.08.2022 року та Додаткової угоди №2 відповідач поставити позивачу товар: Бензин А-95 - 2350 літрів, на суму 115 150,00 грн в тому числі ПДВ в сумі 7 533,18 грн, що підтверджується видатковою накладною № 0001/0006769 від 17.08.2022 року (т. 1, а.с. 13).

Відповідно до платіжного доручення № 623 від 18.08.2022 року позивачем повністю оплачено вартість товару в сумі 115 150,00 грн разом з ПДВ (т. 1, а.с. 14).

06.10.2023 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію (№47-70-01-545/47-70) з вимогою повернення суми податку на додану вартість (т. 1, а.с. 26-28).

Оцінюючи подані докази, правові підстави позову, суд зауважує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 вказаної статті).

За частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Приписи частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частин 1, 3 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина 5 статті 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

У даних правовідносинах спірний договір міг бути укладений сторонами без включення до нього умов щодо ПДВ в розмірі 20%.

Податок на додану вартість, визначений в підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, є непрямим податком, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (п. "а" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України).

Згідно із підпунктом г) підпункту 195.1.2 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

02.03.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану».

Так, відповідно до пунктів 1, 2 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Згідно з ст. 1 постанови Кабінету міністрів України "Про Державну службу України з надзвичайних ситуацій" Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно п. 1.1 Статуту Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, затвердженого наказом ДСНС України №504 від 11.10.2016р. Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області є підрозділом територіального підпорядкування із статусом державної аварійно-рятувальної служби, який утворено з метою запобігання, реагування та ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та окремих їх наслідків, гасіння пожеж, проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, випробувальних та дослідних робіт, дослідження пожеж та надзвичайних ситуацій, пов`язаних з ними, інших невідкладних робіт у зоні відповідальності за територіальним принципом, а також здійснення відповідно до вимог законодавства професійної підготовки та навчання робітничих кадрів.

Засновник Загону - Державна служба України з надзвичайних ситуацій (п. 1.2 Статуту) (т. 1, а.с.18-25).

Судом встановлено, що Договір про закупівлю товарі за державні кошти № 141 від 16.08.2022 року укладено між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" після прийняття постанови Кабіннету Міністрів України №178 від 02.03.2022 року «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану».

При цьому, пункт 3.1 Договору містить положення про те, що ціна договору становить 115 248,00 грн та включає ПДВ 7 539,59 грн (ціна Договору визначена з урахуванням вимог Податкового Кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №178 "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану").

При цьому, 17.08.2022 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 141 від 16.08.2022 року.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди сторонами погоджено викласти п. 3.1. Договору, у наступній редакції:

"Загальна вартість цього Договору становить -107 616,82 грн, крім того ПДВ -7 533,18 грн, разом з ПДВ - 115 150,00 грн".

Таким чином, оскільки замовником товару за Договором про закупівлю товарі за державні кошти № 141 від 16.08.2022 року виступає Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, наведений пункт 3.1 договору суперечить постанові Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022 у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість у розмірі 20 %, а не за нульовою ставкою.

Судом прийнято до уваги правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20 про те, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Відтак, Верховний Суд у вказаній постанові відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справи №922/2439/20 щодо неможливості визнання недійсним частини договору стосовно визначення ПДВ (з посиланням на те, що включення в оплату ПДВ містить ціну розрахункової одиниці вартості товару, тобто є істотною умовою договору), та зазначив про незгоду із висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 910/22319/16, від 08.08.2019 у справі № 911/1626/18.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсними пункту 3.1 Договором про закупівлю товарі за державні кошти № 141 від 16.08.2022 року у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість.

Також, п. 2 Додаткової угоди № 2 від 17.08.2022 року до Договору про закупівлю товарі за державні кошти № 141 від 16.08.2022 року, в частині визначення Загальної вартості Договору, з урахуванням ПДВ - 7 533,18 грн, підлягає визнанню судом недійсним, як такий, що не відповідає постанові Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022 року щодо включення ПДВ.

Підставою недійсності відповідних положень договору є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути позивачу суму податку на додану вартість у розмірі 7 533,18 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Податкового кодексу України податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із підпунктом "г" підпункту 195.1.2 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

02.03.2022 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" № 178.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, що викладений у пункті 37 постанови від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20, якщо сторона зобов`язання набула кошти (суму ПДВ) за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, що виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, то такі кошти набуто на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Набуття відповідачем як однією зі сторін зобов`язання коштів за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а є підставою для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Оскільки, судом визнано недійсними п. 3.1 Договору про закупівлю товарі за державні кошти № 141 від 16.08.2022 року у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість; Також, п. 2 Додаткової угоди № 2 від 17.08.2022 року до Договору про закупівлю товарі за державні кошти № 141 від 16.08.2022 року, в частині визначення Загальної вартості Договору, з урахуванням ПДВ - 7 533,18 грн, то підстава перерахування відповідної суми грошових коштів відпала.

Так, однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип добросовісності - це загально правовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Відповідач не повернув та не вжив жодних дій щодо повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 7 533,18 грн.

При цьому, наведені вище обставини та докази свідчать про те, що ПДВ до ціни спірних договорів включено в порушення вимог діючого законодавства, що вказує на недобросовісність останнього, як учасника господарських відносин.

Таким чином, відповідач отримав від позивача суму ПДВ, попри те, що відповідний товар оподатковувався за нульовою ставкою, та наявні правові підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в сумі 7 533,18, оскільки неповернення відповідачем зазначеної суми, перерахованої поза межами договірних платежів, має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом.

Аналогічної правової позиції (за змістом) дотримується Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі № 916/707/21.

Враховуючи вказане, позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області 7 533,18 грн безпідставно набутих грошових коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За вказаних обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати позивача зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України повністю.

Судом встановлено переплату судового збору в сумі 0,93 грн, яка може бути повернута на підставі окремого клопотання.

Керуючись ст.ст. 2, 3,7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86,91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним п. 3.1 Договору про закупівлю товарі за державні кошти № 141 від 16.08.2022 року в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість в сумі 7 533,18 грн, укладеного між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області ("Комплекс будівель та споруд №7", с. Якушинці, Вінницький район, Вінницька область, 23222, код - 35346311) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (вул. Мандриківська, буд. 47, офіс. 503, м. Дніпро, код - 41449359).

3. Визнати недійсним п. 2 Додаткової угоди № 2 від 17.08.2022 року до Договору поставки № 141 від 16.08.2022 року в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість в сумі 7 533,18 грн, укладеної між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області ("Комплекс будівель та споруд №7", с. Якушинці, Вінницький район, Вінницька область, 23222, код - 35346311) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (вул. Мандриківська, буд. 47, офіс. 503, м. Дніпро, код - 41449359).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (вул. Мандриківська, буд. 47, офіс. 503, м. Дніпро, код - 41449359) на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області ("Комплекс будівель та споруд №7", с. Якушинці, Вінницький район, Вінницька область, 23222, код - 35346311) 7 533,18 грн - безпідставно отриманих коштів та 5 368,00 грн - відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Копію судового рішення надіслати учасникам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення: позивачу - , , відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_1, .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2024 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ("Комплекс будівель і споруд №7", с. Якушинці, Вінницький район, Вінницька область, 23222)

3 - відповідачу (вул. Мандриківська, буд. 47, офіс. 503, м. Дніпро)