ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" лютого 2024 р. м. Рівне Справа № 918/733/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши скаргу Фізичної особи - підприємця Кинали Оксани Валеріївни на дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області А. Папроцького у справі № 918/733/23 у справі

за позовом Акціонерного товариства "Акцент - банк"

до Фізичної особи - підприємця Кинали Оксани Валеріївни

про стягнення в сумі 239 302,41 грн,

за участю представників:

від скаржника (боржника): О.Чорнобривий, ордер Серія ВК № 1117850 від 05.02.2024 (після оголошення перерви не з`явився),

приватний виконавець :А.Папроцький, посв. від 21.05.2021 (після оголошення перерви не з`явився),

УСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Кинали Оксани Валеріївни (відповідач) про стягнення 239 302,41 грн, з яких: 165 156, 41 грн боргу за кредитом, 39 446,00 грн заборгованості по відсотках, 23 700,00 грн заборгованості за винагородою, 1 000,00 грн штрафу за фіксованою складовою та 10 000,00 грн штрафу за змінною складовою за кредитним договором № 20.40. від 09.06.2021.

18.09.2023 Господарським судом Рівненської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи - підприємця Кинали Оксани Валеріївни на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" 165 156,41 грн боргу за кредитом, 38 641,41 грн заборгованості по відсотках, 22 857,33 грн заборгованості за винагородою. У задоволенні позовних вимог про стягнення 804,59 грн процентів, 842,67 грн винагороди, 11 000,00 грн штрафів відмовлено.

10.10.2023 Господарським судом Рівненської області видано наказ про примусове виконання вказаного рішення суду.

30.10.2023 від Фізичної особи - підприємця Кинали Оксани Валеріївни надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду від 18.09.2023 у справі № 918/733/23.

Ухвалою суду від 22.11.2023 вказану задоволено частково, розстрочено виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 18.09.2023 у справі № 918/733/23 на дев`ять місяців рівними частинами згідно з таким графіком: 1) 25 183,90 грн - до 31.12.2023, 2) 25 183,90 грн - до 31.01.2024, 3) 25 183,90 грн - до 29.02.2024, 4) 25 183,90 грн - до 31.03.2024, 5) 25 183,91 грн - до 30.04.2024, 6) 25 183,91 грн - до 31.05.2024, 7) 25 183,91 грн - до 30.06.2024, 8) 25 183,91 грн - до 31.07.2024, 9) 25 183,91 грн - до 31.08.2024.

17.01.2024 від Фізичної особи - підприємця Кинали Оксани Валеріївни надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області А. Папроцького, у якій остання просить визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо не зняття арешту та всіх обтяжень з рахунків боржника, а також скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області А. Папроцького від 21.11.2023 ВП № 73391887 про арешт коштів боржника.

Ухвалою суду від 19.01.2024 скаргу призначено до розгляду в судову засіданні на 05.02.2024.

У судове засідання 05.02.2024 з`явилися представник боржниці та приватний виконавець. У судовому засіданні оголошувалась перерва. У судове засідання після оголошення перерви представник боржниці та приватний виконавець не з`явились.

Суд, розглянувши скаргу, вважає за необхідне зазначити таке.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України).

Як установлено судом, скарга обґрунтована тим, що приватним виконавцем 21.11.2023 винесено постанову про арешт коштів боржниці. Заразом за заявою боржниці ухвалою суду від 22.11.2023 розстрочено виконання судового рішення строк на дев`ять місяців, у зв`язку з чим остання звернулася до приватного виконавця про зняття арешту на підставі п. 6 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», на що отримала відмову. Зважаючи на викладене, боржниця звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, в якій спросить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо не зняття арешту та всіх обтяжень з рахунків боржника, а також скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області А. Папроцького від 21.11.2023 ВП № 73391887 про арешт коштів боржника.

У свою чергу, приватний виконавець, заперечуючи про задоволення скарги, зазначає, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає знаття арешту з коштів боржника у зв`язку з розстрочкою виконання судового рішення, а відтак підстави для знаття арешту відсутні.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення ( ч. 1-4 ст. 56 Закону України «Про виконавче

провадження»).

Отже, арешт на кошти боржника накладається фактично одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, а відтак винесення приватним виконавцем постанови від 21.11.2023 про накладення арешту на грошові кошти боржниці є правомірним.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наведено перелік підстав, за наявності яких виконавцем знімається арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини. Серед вказаних підстав поставлення судом ухвали про розстрочення виконання судового рішення нема.

Окрім того, знаття арешту відбувається у порядку, визначеному ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», з підстав, наведених у ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Знову ж таки, розстрочення виконання судового рішення до таких підстав не належить.

Відтак підстави для зняття арешту, визначені у ст. 39 та ч. 4 ст. 59 Закону України», відсутні.

Щодо посилання боржниці на п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», то, по-перше, вказана норма стосується зупинення виконавчого провадження, а не зняття накладеного виконавцем арешту, по-друге, підстави для зупинення пов`язуються з наданням відстрочки виконання судового рішення, а не його розстрочення. При цьому вказані поняття не є тотожними.

Заразом за ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як зазначає боржниця у поданій скарзі, накладений виконавцем арешт перешкоджає виконанню судового рішення, а ухвала суду про розстрочення виконання судового рішення виконується нею своєчасно, на підтвердження чого надані відповідні квитанції.

Судом установлено, що на підставі рішення у цій справі присуджено стягнення з боржниці на користь стягувача 226 655,15 грн, отже, виконання, у першу чергу, полягає у сплаті грошових коштів.

Також боржниця є фізичною особою-підприємцем, яка здійснює розрахунки у безготівковому порядку через відкриті рахунки у банківських установах.

Відтак арешт, накладений приватним виконавцем на грогові кошти, що знаходяться на рахунках боржниці, очевидно є перешкодою, що може суттєво вплинути на виконання останньою у добровільному порядку ухвали суду про розстрочку виконання судового рішення.

Як зазначалося, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з матеріалами справи, постановою приватного виконавця від 21.11.2023 накладено арешт також на усе рухоме та нерухоме майно боржника.

У свою чергу, за пояснення приватного виконавця та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на виконання вказаної постанови накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться в с. Карпилівка Рівненського району Рівненської області, на земельну ділянку площею 0,0105 га, що знаходиться в с. Обарів Рівненського району Рівненської області, на земельну ділянку площею 0,142 га, що знаходиться в с. Обарів Рівненського району Рівненської області, а також на автотранспортний засіб, належні боржниці.

Ураховуючи встановлені обставин, суд дійшов висновку про можливість зняття арешту з грошових коштів, оскільки накладення арешту як на рухоме, та і на нерухоме майно, належне боржниці на праві власності, зважаючи на вид такого майно, є достатнім для забезпечення виконання рішення у справі і у тому випадку, коли боржниця уникатиме від виконання рішення суду, у тому числі шляхом приховування грошових коштів.

Отже, беручи до уваги необхідність виконання боржницею ухвали суду про розстрочку виконання судового рішення шляхом перерахування грошових коштів стягувачу, які акумулюються на її банківських рахунках, заважаючи, що арешт накладено на інше рухоме та нерухоме майно боржниці, достатнє для забезпечення виконання судового рішення у цій справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 234, 235, 342, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Фізичної особи - підприємця Кинали Оксани Валеріївни задовольнити частково.

Зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Рівненського області А. Папроцького про арешт коштів боржника ВП № 73391887 від 21.11.2023.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у строк та порядку, передбачені ст. 254 - 257 ГПК України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається:http://rv.arbitr.gov.ua.

Ухвала підписана 06.02.2024.

Суддя О.Андрійчук