ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

07 лютого 2024 року Справа № 903/32/24

Господарський суд Волинської області у складі головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича, розглянувши у приміщенні Господарського суду Волинської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу №903/32/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Груп Волинь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-консалтингова фірма «Агронафтасервіс» про стягнення 965054,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

29.12.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Груп Волинь» надіслала до суду позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-консалтингова фірма «Агронафтасервіс» про стягнення 965054,08 грн, в т.ч.: 800000,00 грн основний борг, 152416,44 грн штрафні санкції, 11638,36 грн 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів №26/06/2023-1ДП від 26.06.2023.

Ухвалою суду від 03.01.2024 позовну заяву залишено без руху. Позивачу не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме: зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), про що повідомити суд.

Ухвала суду від 02.01.2024 надіслана представнику позивача на електронну пошту 04.01.2024 об 09:50 год.

Отже, строк для усунення недоліків до 15.01.2024.

08.01.2024 представник ТОВ «ДП Груп Волинь» надіслала на адресу суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначила, що позивач має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄС ІТС: .

Ухвалою суду від 12.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

30.01.2024 представник відповідача сформував в системі «Електронний суд» наступні документи:

1. Відзив на позовну заяву, в якому вказав, щодо наявності у нього заборгованості не заперечує, але зазначив, що вказана заборгованість виникла не з вини Відповідача. Так, заборгованість виникла у зв`язку з неналежним виконанням контрагентом своїх зобов`язань, у зв`язку з чим Відповідач не мав грошових коштів на банківському рахунку задля здійснення вчасних розрахунків з Позивачем. Однак, Відповідач має намір погасити заборгованість, яку у нього виникла перед позивачем, задля чого Відповідачем було ініційовано переговори з Позивачем, внаслідок яких вони дійшли домовленості щодо укладення мирової угоди. Відповідачем було частково сплачено заборгованість за Договором №26/06/2023-1ДП вiд 26.06.2023, що підтверджується платіжною інструкцією №2604 від 24.01.2024 на суму 50000,00 грн., платіжною інструкцією № 2599 від 20.01.2024 на суму 100000,00 грн., платіжною інструкцією №2586 від 12.01.2024 на суму 100 000,00 грн., тому сума основного боргу до стягнення складає 550 000,00 грн.

Відповідач зазначив, що має намір сплатити наявну в нього заборгованість перед Позивачем, з цією метою Відповідачем було ініційовано переговори з Позивачем щодо укладення мирової угоди, про що до суду окремо буде подано заяву про затвердження мирової угоди в рамках справи №903/32/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Груп Волинь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-консалтингова фірма «Агронафтасервіс» про стягнення 965 054,08 грн.

2.Заяву про затвердження мирової угоди від 29.01.2024.

Представник позивача 05.02.2024 та 07.02.2024 подала до суду заяву про затвердження мирової угоди від 29.01.2024 та заяву про повернення 50% сплаченого судового збору.

На дату подачі позову до суду основна заборгованість становила 800000,00 грн.

Однак, як слідує з матеріалів справи відповідач здійснив оплату на суму 250000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2604 від 24.01.2024 на суму 50000,00 грн., платіжною інструкцією № 2599 від 20.01.2024 на суму 100000,00 грн., платіжною інструкцією №2586 від 12.01.2024 на суму 100000,00 грн.

На день розгляду справи відповідачем сплачено борг в сумі 550000,00 грн.

Згідно з п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Провадження у справі щодо стягнення основного боргу в сумі 250000,00 грн. підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи, заяву про затвердження мирової угоди, враховуючи повне усвідомлення сторонами наслідків своїх дій, суд дійшов висновку, що дана угода не суперечить чинному законодавству, відповідає вимогам закону, не порушує законні права та інтереси сторін, а тому підлягає затвердженню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 46 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст.192 ГПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

За своїм змістом мирова угода - це договір, який укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, щодо яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не призводить до вирішення спору по суті.

Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити.

У зв`язку з цим, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у вказаних вище процесуальних нормах, є правом сторони, яке, відповідно до процесуального Закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов - якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини твердо врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Судом встановлено, що умови мирової угоди стосуються прав та обов`язків сторін щодо предмету позову. Текст мирової угоди від 29.01.2024 складено українською мовою, підписано повноважними особами сторін (директор ТОВ «ДП Груп Волинь» Морозов О.Д. та директор ТОВ «Науково-консалтингова фірма «Агронафтасервіс» Сефер І.Д.) та скріплено печатками.

Частиною 4 ст.192 ГПК України визначено, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 7. ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно з пунктів 3, 5 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до ст. 193 ГПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

На підставі спільної заяви сторін, господарський суд дійшов висновку про можливість затвердження погодженої між сторонами мирової угоди та необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з цими обставинами.

У клопотанні представник позивача просять повернути позивачу судовий збір в сумі 50% судового збору сплаченого при поданні позовної заяви до суду.

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд звертає увагу на те, що сторони скористались своїм правом щодо укладення мирової угоди, а отже 50% судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до ч.1 ст. 130 ГПК України слід повернути ТОВ «ДП Груп Волинь».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 192, 193, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Затвердити мирову угоду від 29.01.2024, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДП Груп Волинь» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-консалтингова фірма «Агронафтасервіс», про наступне:

«Ми, Товариство з обмеженою відповідальністю ДП ГРУП ВОЛИНЬ, в особі директора Морозова Олега Дмитровича, який діє на підставі Статуту, (далі - "Стягувач") та Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-консалтингова фірма «Агронафтасервіс», в особі директора Сефера Івана Дмитровича, що діє на підставі Статуту (надалі іменується "Боржник"),

що є сторонами у справі № 903/32/24, яка знаходиться у провадженні судді І.О. Гарбар у Господарському суді Волинської області за позовом ТОВ «ДП Груп Волинь» до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-Консалтингова Фірма Агронафтасервіс про стягнення заборгованості, домовились про укладення мирової угоди на таких умовах:

1. Боржник визнає, що його заборгованість перед Стягувачем на момент укладення цієї Мирової угоди не відповідає заявленим у позовній заяві вимогам і станом на 26.01.2024 року становить 550000,00 грн. (п`ятсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) та 104 257,80 сто чотири тисячі двісті п`ятдесят сім гривень 80 копійок), які складають 50% від сум пені, 3% річних, судового збору та витрат на правничу допомогу.

2. Сторони домовились між собою, що по даній мировій угоді Боржник відшкодовує Стягувачеві кошти на умовах погашення залишку боргу в сумі 654257,80 (шістсот п`ятдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят сім гривень 80 копійок) протягом 3-х (трьох) календарних місяців за таким графіком:

2024 :

-лютий (до 29.02) 218085,93 грн.

-березень (до 31.03) 218085,93 грн.

- квітень (до 30.04) 218085,93 грн.

3. Зобов`язання Боржника із сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови перерахування коштів на банківський рахунок Стягувача у строк та в сумі, що встановлені графіком погашення заборгованості у відповідний місяць. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Стягувача.

4. Укладенням цієї Мирової угоди сторони підтверджують, що вони дійшли повної та безумовної згоди щодо остаточного врегулювання майнових претензій. У разі виконання Боржником положень пунктів 2 цієї Мирової угоди щодо порядку та строків погашення заборгованості, здійснення жодних додаткових нарахувань на суму боргу не допускається.

5. Боржник не має права передати свої права та обов`язки за цією Мировою угодою третій стороні без отримання на те письмової згоди іншої Стягувача.

6. У разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов`язань, визначених пунктами 2 Мирової угоди, Сторони домовилися про настання наступних юридичних наслідків:

7.1. У випадку порушення строків оплати, Стягувач має право нарахувати штраф у розмірі 10 % від загальної суми заборгованості, визначеної в пункті 2, за кожні 10 днів прострочення чергового платежу, передбаченого пунктами 2 Мирової угоди;

7.2. У разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов`язань прощені 50% від сум пені, 3% річних, судового збору та витрат на правничу допомогу, визначені пунктом 1 Мирової угоди, поновлюються і підлягають сплаті Боржником в повному розмірі;

7.3. Стягувач має право звернутись в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», до органів державної виконавчої служби/приватного виконавця з заявою про примусове виконання ухвали господарського суду про затвердження Мирової угоди та стягнення з Боржника заборгованості.

7. Сторони повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї Мирової угоди.

8. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у її тексті. Підписання цієї Мирової угоди відповідає дійсним намірам Сторін та у них відсутні заперечення щодо кожної з умов цієї Мирової угоди.

9. Сторони повідомляють, що керівники Стягувача та Боржника не визнані в установленому для того порядку недієздатними (повністю або частково). При укладенні цієї Мирової угоди відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані Сторонами.

10. Сторонам відомі та зрозумілі наслідки затвердження судом цієї Мирової угоди.

11. Ця Мирова угода набирає чинності з дати винесення ухвали господарського суду про її затвердження і діє до повного виконання зобов`язань, передбачених цією, Мировою угодою.

12. Боржник і Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

13. Наслідки затвердження судом Мирової угоди, передбачені ст. 192 Господарського процесуального кодексу України, та закриття провадження по справі, Сторони усвідомлюють та розуміють в повному обсязі.

14. Дана Мирова угода не є результатом впливу тяжких для Сторін обставин, форс-мажорних обставин, випадку, непереборної сили.

15. Одностороння відмова від виконання умов Мирової угоди, а також одностороння зміна її положень не допускається.

16. У випадку, якщо в ході виконання цієї Мирової угоди відбудуться реорганізація, зміна підпорядкованості чи форми власності однієї зі Сторін, то Мирова угода зберігає силу для правонаступника такої Сторони. В усьому, що не передбачено умовами Мирової угоди. Сторони керуються чинним законодавством України.

17. Мирова угода підписана представниками сторін у трьох автентичних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для сторін та суду.

2. Провадження у справі №903/32/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Груп Волинь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-консалтингова фірма «Агронафтасервіс» про стягнення 965054,08 грн, закрити.

3. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її підписання, тобто з 07.02.2024.

4. Ухвала господарського суду у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та дійсна для пред`явлення до примусового виконання органами Державної виконавчої служби України до 08.02.2027.

5. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДП Груп Волинь» (, місцезнаходження: вулиця Рівненська, 80А, село Струмівка, Луцький район, Волинська область, 45603).

6. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-консалтингова фірма «Агронафтасервіс» (, місцезнаходження: вул.Івана Франка,31, місто Луцьк, 43016).

7. Головному управлінню державної казначейської служби України у Волинській області повернути із Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «ДП Груп Волинь» (, місцезнаходження: вулиця Рівненська, 80А, село Струмівка, Луцький район, Волинська область, 45603) судовий збір у розмірі 7230,41 грн. (сім тисяч двісті тридцять гривень 41 копійка), сплачений згідно платіжної інструкції №765 від 29.12.2023 на суму 14460,81 грн. (оригінал міститься в матеріалах справи).

8. Підставою для повернення судового збору є дана ухвала, підписана суддею та засвідчене гербовою печаткою Господарського суду Волинської області.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України. Ухвала суду підписана 08.02.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256 ГПК України, п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Суддя І. О. Гарбар