ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" лютого 2024 р.м. ХарківСправа № 922/401/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1

до Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЮВЕЛ"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява (вх. 401/24 від 09.02.2024) від фізичної особи ОСОБА_1 , в якій заявниця просить суд прийняти подану заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дювел", відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дювел" місцезнаходження: 61201, м. Харків, пр.Перемоги, буд.55Е, , призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Родзинського А.А. (свідоцтво № 604 від 19.03.2013).

ОСОБА_1 вказує, що безспірний розмір заборгованості ТОВ "ДЮВЕЛ" перед нею становить 186 000,00 грн., та його погашення є неможливим без застосування процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Розглянувши матеріали зазначеної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Стаття 34 Кодексу України з процедур банкрутства містить вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Так, статтею 34 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються, зокрема, докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень.

Згідно з ч. 1, 3, 4, 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Згідно з ст. 8 Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01.01.2024 мінімальна заробітна плата становить 7100,00 грн.

Отже, кредитор має надати докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень на суму 63 900,00 грн.

Статтею 91 ГПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В поданій заяві ОСОБА_1 стверджує, що нею сплачено авансування на депозитний рахунок суду винагороди розпоряднику майна за три місяці виконання повноважень.

Разом з тим, в якості доказів наявності зазначених обставин ОСОБА_1 надано копію квитанції № 8186-2303-5020-2244 від 21.09.2023 на суму 1800,00 грн. та копію квитанції від 02.12.2021 на суму 58500,00 грн. (код квитанції 4557-1645-2081-9693). Всього на суму 60300 грн. Проте, як встановив суд, квитанція від 02.12.2021 на суму 58500,00 грн. (код квитанції 4557-1645-2081-9693) не є читабельною в окремих частинах, а по-друге, з неї не вбачається за можливе встановити, що відповідні кошти сплачені саме в порядку авансування винагороди арбітражному керуючому.

Так, згідно з Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 (далі - Інструкція), одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу". Реквізит "Призначення платежу" платник заповнює так, щоб надати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу" (пункти 3.1, 3.7 Інструкції).

Отже, в призначенні платежу відповідного платіжного документу, що подається в порядку частини другої статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства, має бути прямо зазначено, що відповідні кошти сплачені саме з метою авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень, а також ідентифіковано відповідну заяву.

Натомість з наданої заявником квитанції вбачається, що ініціюючим кредитором кошти були сплачені з іншим призначенням, а саме: «депозитні кошти (ст. 125, 141 ГПК) по заяві про банкрутство ТОВ Дювел». Тобто, відповідно до призначення платежу, ініціюючим кредитором внесені грошові кошти на депозитний рахунок суду для забезпечення судових витрат або зустрічного забезпечення, а не з метою авансування винагороди арбітражному керуючому.

Окрім того, згідно із даними комп`ютерної системи "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що 02.12.2021 р. від фізичної особи ОСОБА_1 до господарського суду Харківської області було подано заяву (вх. 4768/21 від 02.12.2021), в якій заявник просив суд відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дювел" (), призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Родзинського А.А. (свідоцтво № 604 від 19.03.2013), до якої було долучено квитанцію від 02.12.2021 р. на суму 58500,0 грн. з тим же самим кодом (код квитанції 4557-1645-2081-9693). Ухвалою суду від 12.01.2022 р. по справі № 922/4768/21 було відмовлено в відкритті провадження у справі за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЮВЕЛ", проте заяви від ОСОБА_1 про повернення сплачених за квитанцією від 02.12.2021 р. коштів на суму 58500,00 грн. до суду не надходило.

Таким чином, оригінал квитанції від 02.12.2021 р. на суму 58500,00 грн., копію якої заявником подано до цієї справи в якості доказу авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень, знаходиться в іншій справі №922/4768/21 та не може бути прийнятим як належний доказ до цієї заяви ФО ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи вищенаведене, надана заявником копія квитанції від 02.12.201 р. на суму 58500,00 грн. (код квитанції 4557-1645-2081-9693) не є належним та допустимим доказом внесення авансування винагороди арбітражному керуючому у встановленому порядку.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Враховуючи, що заяву ФО ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Дювел" подано без додержання вимог ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства та ч. 2 ст. 164 ГПК України, суд вважає за необхідне залишити її без руху, повідомити заявника про допущені недоліки та надати десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для їхнього усунення.

Керуючись ст.ст. 2, 34, 37 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 164, 174, 233-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ФО ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Дювел" (вх. №401/24 від 31.10.2023) залишити без руху.

2. Повідомити ФО ОСОБА_1 про виявлені судом недоліки та зобов`язати заявника надати суду:

- докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень на суму 63900,00 грн.

3. Роз`яснити заявнику необхідність усунення вказаних недоліків в строк не пізніше десяти днів з дня вручення цієї ухвали суду.

4. Попередити заявника, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвалу направити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 12.02.2024.

Суддя Міньковський С.В.