ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року

м. Київ

cправа № 295/3068/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.,

за участю секретаря судового засідання - Грабовського Д.А.,

за участю представників:

ОСОБА_1 : Сіра А.В.

Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок плюс»: Струкова Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2023

(головуючий - Олексюк Г.Є., судді Мельник О.В., Гудак А.В.)

у справі №295/3068/20

за позовом ОСОБА_1

до Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок плюс»

про визнання наказів про звільнення № 2 від 25.03.2019 та № 2 від 13.01.2022 незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (згідно із заявою про зміну предмета позову від 09.02.2022),

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» (далі - ГО «ГК «Світанок Плюс», Гаражний кооператив «Світанок Плюс»), в якому просив, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 09.02.2022:

- визнати незаконним та скасувати наказ №2 від 25.03.2019, виданий ГО «ГК «Світанок-Авто» про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління МГО «ГК «Світанок» на підставі п.2 ст.40 Кодексу законів про працю України - виявленої невідповідності займаній посаді та виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації;

- визнати незаконним та скасувати наказ №2 від 13.01.2022, виданий ГО «ГК «Світанок Плюс», про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління МГО «ГК «Світанок» на підставі п.3 ст.99 ЦК України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді голови ГО «ГК «Світанок Плюс» з 27.03.2019 року;

- стягнути з ГО «ГК «Світанок Плюс» на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.03.2019 по день ухвалення судом рішення;

- стягнути з ГО «ГК «Світанок Плюс» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

2. Рішенням Господарського суду від 11.08.2022 у справі № 295/3068/20 у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено в повному обсязі.

3. Додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.09.2022 у справі № 295/3068/20 стягнуто з позивача на користь відповідача 12 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 у справі № 295/3068/20 частково задоволено апеляційні скарги ОСОБА_1 . Скасовано рішення Господарського суду Житомирської області від 11.08.2022 у справі №295/3068/20.

Прийнято рішення, яким позов задоволено частково.

Провадження у справі в частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 2 від 25.03.2019, виданого Громадською організацією «Гаражний кооператив «Світанок-Авто» про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, закрито.

Внесено зміни до наказу Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок плюс» від 13.01.2022 № 2 в частині дати припинення повноважень голови правління Міської громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок» ОСОБА_1 з 26.03.2019 на 04.09.2019, викладено п. 1 наказу від 13.01.2022 № 2 в наступній редакції:

« 1. Повноваження голови правління Міської громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок" ОСОБА_1 вважати припиненими з 04.09.2019, відповідно до ч. 3 ст. 99 ЦК України».

Стягнуто з Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок плюс» на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.03.2019 по 04.09.2019 в розмірі 47 448, 06 грн.

У задоволенні позову в частині вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок плюс» з 27.03.2019, відмовлено.

Стягнуто з Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок плюс» на користь ОСОБА_1 1 540,81 грн судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнуто з Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок плюс» в дохід Державного бюджету України 2 928,33 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги на рішення суду.

Додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 05.09.2022 у справі №295/3068/20 змінено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок плюс» 10 944,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

5. До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли заяви ГО «ГК «Світанок плюс» та ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та винесення додаткової постанови у справі № 295/3068/20.

6. ГО «ГК «Світанок плюс» просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

До заяви відповідачем додано акт приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 26.08.2023, платіжну інструкцію № 896 від 27.09.2023, ордер про надання правничої (правової) допомоги від 21.04.2023.

7. ОСОБА_1 просить стягнути з ГО «ГК «Світанок плюс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000,00 грн.

До заяви позивачем додано договір про надання правової допомоги № 29 від 12.09.2023, додаткову угоду від 14.09.2022, акт приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2023, рішення Національної асоціації адвокатів України № 13/17, ордер про надання правничої (правової) допомоги від 13.06.2023.

Короткий зміст оскаржуваної додаткової постанови суду апеляційної інстанції

8. Додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 частково задоволено заяви позивача та відповідача.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Гаражного кооперативу «Світанок плюс» 7 296,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Стягнуто із Гаражного кооперативу «Світанок плюс» на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

9. Додаткова постанова мотивована тим, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критеріїв (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5 - 7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

10. Суд апеляційної інстанції зазначає, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу документально обґрунтовані в розмірі 8 000,00 грн. Водночас суд, враховуючи, що позов було частково задоволено, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача 7 296,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки цей розмір документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності.

11. Апеляційний господарський суд вказав на те, що витрати позивача на професійну правничу допомогу документально обґрунтовані в розмірі 28 000,00 грн. Суд апеляційної інстанції стягнув з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, оскільки зазначена сума є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді та часткового задоволення апеляційної скарги позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

12. ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 у справі №295/3068/20, в якій просить скасувати зазначену постанову та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 18 666,00 грн та відмовити у стягненні судових витрат із ОСОБА_1 на користь ГО «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» в повному обсязі.

13. Скаржник у касаційній скарзі в якості підстави для касаційного оскарження вищезазначеного судового рішення посилається на п. 1 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

14. Позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано висновків щодо застосування норми права у подібних відносинах, викладених у постановах Верховного Суду:

- від 31.09.2019 у справі № 922/2821/18; від 02.11.2019 у справі № 904/4484/18; від 04.08.2021 у справі № 759/2921/19; від 21.08.2019 у справі № 759/2921/19; від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17.

15. Скаржник зазначає, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ні відповідачем, ні його представником не було подано заяву щодо розміру судових витрат та заяв про стягнення з позивача понесених судових витрат. Крім того, відповідачем також не було подано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

16. Відзивів чи заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Позиція Верховного Суду

17. Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

18. Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

19. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

20. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

21. За приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

22. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

23. За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

24. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

25. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

26. Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

27. Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

28. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

29. За приписами ст. 1 вказаного Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

30. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

31. Частиною 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

32. У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

33. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

34. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

35. Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

36. Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5 - 7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

37. За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

38. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

39. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

40. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 вказала на те, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).

41. Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

42. Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини».

43. Як встановлено судом апеляційної інстанції:

Щодо витрат на правничу допомогу позивача.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Сіра А.В. в апеляційній скарзі на рішення суду зазначала, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції складає 15 000,00 грн.

Під час судових дебатів 26.09.2023 адвокатом Сірою А.В. було вказано, що ОСОБА_1 будуть понесені судові витрати під час розгляду вказаної справи у суді апеляційної інстанції; документи на підтвердження витрат та визначення суми витрат будуть подані додатково у відповідності до норм ГПК України.

Із матеріалів справи слідує, що правову допомогу ОСОБА_1 у даній справі надавала адвокат Сіра А.В., повноваження та обсяг прав якої підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії AM № 1029819 від 13.06.2023; Сіра А.В. має право на зайняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 441 від 26.11.2007.

До заяви про стягнення судових витрат, представник ОСОБА_1 - адвокат Сіра А.В. долучила договір про надання правової допомоги № 29 від 12.09.2022, який укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Сірою А.В.

Згідно п. 1.1 договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання забезпечити надання правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а саме вивчити документи надані клієнтом, підготувати позовну заяву від імені клієнта та здійснювати подальше представництво інтересів клієнта у справі за позовом клієнта до Громадської організації «Гаражний кооператив «Світанок Плюс» про визнання недійсними рішень правління.

Відповідно до п. 1.2 договору конкретні види наданої правничої допомоги зазначаються адвокатом в акті про надання послуг.

У пункті 4.1 договору сторони погодили, що оплата по вказаному договору проводиться на підставі погодинної оплати. Вартість однієї години роботи адвоката погоджено сторонами у розмірі 2 000,00 гривень, без ПДВ.

Згідно п. 4.2 договору сторони домовилися, що оплата вартості послуг, наданих по даному договору проводиться протягом 5 робочих днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг. Оплата за договором проводиться клієнтом шляхом здійснення платежу на рахунок адвоката, що визначений у договорі з будь-якого рахунку клієнта або готівкою.

Пунктом 4.4 договору встановлено, що фактичні витрати на виконання договору визначаються адвокатом та можуть складатися із витрат на поштові витрати; проїзд громадським транспортом; витрат на бензин, у разі використання власного автомобіля; витрат на копіювання документів; телефонний зв`язок; витрат на проведення експертизи; досліджень спеціаліста; здійснення перекладу; залучення експерта; спеціаліста; перекладача; оплату послуг нотаріуса, тощо. Розмір фактичних витрат не повинен перевищувати межі розумних витрат, необхідних в конкретному випадку.

14 вересня 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Сірою А.В. було укладено додаткову угоду до вказаного договору, якою визначено, що в межах даного договору також надається правнича допомога по справі № 295/3068/20 в суді апеляційної інстанції.

30 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Сірою А.В. було складено акт про надання послуг по договору № 29 від 12.09.2022, відповідно до якого адвокат надає, а клієнт приймає правову допомогу надану згідно з договором про надання правової допомоги, яка полягає в наступному:

- вивчення матеріалів справи № 295/3068/20 та підготовка і подання від імені клієнта апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.08.2022, 3 год.;

- підготовка та подання апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 05.09.2022, 2 год.;

- підготовка та подання клопотання про відстрочення сплати судового збору, 1 год.;

- підготовка та подання до суду клопотання про зупинення провадження у справі, 1 год.;

- участь у судовому засіданні в Північно-західному апеляційному господарському суді 23.11.2022, 1 год.;

- підготовка та подання до суду клопотання про відновлення провадження у справі, 1 год.;

- підготовка та подання до суду додаткових пояснень до апеляційної скарги, 3 год.;

- участь у судовому засіданні в Північно-західному апеляційному господарському суді 21.09.2023, 26.09.2023, 2 год.;

За приписами п.п. 3, 4 акта визначено, що за домовленістю сторін розмір гонорару адвоката по договору про надання правничої допомоги № 29 від 12.09.2022 за надання правової допомоги по справі № 295/3068/20 складає 28 000,00 грн з розрахунку 2 000,00 грн за 1 годину роботи адвоката. В загальному адвокатом було витрачено - 14 годин.

Щодо витрат на правничу допомогу відповідача.

Під час дебатів у судовому засіданні 26.09.2023 представником ГО «ГК «Світанок Плюс» - адвокатом Струковою Л.В. було зазначено, що ГО «ГК «Світанок Плюс» будуть понесені судові витрати під час розгляду вказаної справи у суді апеляційної інстанції, розмір яких буде обраховано та надано відповідні докази їх понесення суду в межах 5-ти денного строку з дня ухвалення відповідного судового рішення.

Із матеріалів справи слідує, що правову допомогу ГО «ГК «Світанок плюс» у даній справі надавала адвокат Струкова Л.В., повноваження та обсяг прав якої підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії AM № 1051891 від 21.04.2023; Струкова Л.В. має право на зайняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 000718 від 26.06.2014.

01 квітня 2021 року між АБ «Людмили Струкової» (далі - адвокатське бюро) та ГО «Гаражний кооператив «Світанок плюс» (далі - клієнт) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1 якого, адвокатське бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій i роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та iнших документiв правового характеру; складання процесуальних документiв (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних i касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та iнших документiв відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів клiєнта, зокрема, у судах всіх інстанцій під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства з будь-яких питань.

Клієнт делегує адвокатському бюро вчиняти всi передбачені законодавством дiї вiд його імені з правом підпису документiв (крім тих дій, якi за законодавством можуть бути вчинені виключно клiєнтом), а також отримувати вiд відповідних органiв, установ та організацій всіх форм власності будь якi документи, що стосуються його особи, в т.ч. з обмеженим доступом та конфіденційні (п. 2.2 договору).

Безпосереднє представництво інтересів клієнта вiд імені адвокатського бюро за цим договором здійснює адвокат Струкова Л.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЖТ № 000718 вiд 26.06.2014, видане на підставі рішення Ради адвокатiв Житомирської області вiд 26.06.2014 № 13/1 (п. 2.3 договору).

Пунктом 3.2.3 договору передбачено, що клієнт зобов`язується сплатити адвокатському бюро гонорар (винагороду) за здійснення захисту, представництва інтересів клiєнта та надання йому iнших видів правової допомоги на умовах i в порядку, що визначені договором згiдно акта/актів приймання-передачі, в якому вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги, витрачений адвокатом час на її виконання та вартість. Додаткові витрати, що відповідно до завдання-доручення не були включені до загальної вартості юридичних послуг згiдно договору, сплачуються клiєнтом окремо.

У п. 4.1 договору сторони погодили, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокатському бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатка до договору, який набуває чинностi з дня його пiдписання уповноваженими представниками сторiн.

01 квітня 2021 року сторони підписали додаткову угоду № 1 до вищевказаного договору, у п. 2 якої визначили, що розмір гонорару адвоката за надану юридичну послугу розраховується з погодинної оплати, що залежить вiд кількості витраченого адвокатом часу на надання певної юридичної допомоги, а саме:

- 2.1. за годину роботи адвоката (вивчення матеріалів справи, підготовка відзиву чи заперечень по суті позовних вимог, підготовка позову, iнших заяв та клопотань, вивчення законодавства зі спірного питання тощо) - 1 000,00 грн;

- 2.2. участь адвоката в одному судовому засіданні, зокрема, в судах України, що територiально розташованi в м. Житомирi, - 2 000 грн; у разі, якщо судове засiдання в судi, що територiально розташований в м. Житомирi, не вiдбулося з незалежних вiд адвоката причин (вiдкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою одного з учасників справи, лiкарняний/вiдпустка суддi, вiдкладення розгляду справи за клопотанням iншого учасника справи тощо), - 1 000,00 грн (пп. 2.2.1, 2.2.3).

Порядок оплати гонорару визначено у п. 3 додаткової угоди.

За змістом п. 5.1 додаткової угоди правова допомога вважається наданою клiєнту після підписання акта приймання-передачi наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявностi).

На підтвердження наданих адвокатом послуг до матеріалів справи додано акт приймання-передачі від 26.09.2023, в якому зазначено, що розмір гонорару за даним актом визначений відповідно до додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.04.2021.

Згідно з актом приймання-передачі від 26.09.2023, адвокатом Струковою Л.В. надано ГО «ГК «Світанок плюс» наступні послуги:

- ознайомлення з апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення суду від 11.08.2022, додаткове рішення суду від 05.09.2022 у справі № 295/3068/20 та доданими до них документами, додатковими поясненнями ОСОБА_1 , що направлені до апеляційного господарського суду у справі № 295/3068/20 - 2 год. х 1 000,00 грн = 2 000,00 грн;

- участь у судових засіданнях апеляційного господарського суду у справі № 295/3068/20 (в режимі відеоконференції) - 30.08.2023, 21.09.2023, 26.09.2023 - 3 х 2 000,00 грн = 6 000,00 грн.

Згідно з платіжною інструкцією від 27.09.2023 № 896 ГО «ГК «Світанок плюс» сплачено кошти в розмірі 8 000,00 грн за надані правничі послуги.

44. З додаткової постанови суду апеляційної інстанції убачається, що суд детально проаналізував надані позивачем та відповідачем докази на обґрунтування суми понесених витрат на професійну правничу допомогу.

45. Суд апеляційної інстанції, беручи до уваги те, що за результатом розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції позов було задоволено частково і відповідно, частково задоволена апеляційна скарга, дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування судом витрат відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7 296,00 грн за рахунок позивача ОСОБА_1 , оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховуючи, що витрати на професійну правничу допомогу в сум 10 000,00 грн є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді та часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 10 000,00 грн за рахунок відповідача ГО «Гаражний кооператив «Світанок плюс».

46. Суд апеляційної інстанції керувався нормами ч. 5 ст. 129 ГПК України, якою визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотання сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила розподілу витрат, визначеного ч. 4 ст. 129 ГПК України, при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

47. Позивач вважає додаткову постанову апеляційного господарського суду такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. В касаційній скарзі в якості підстави для касаційного оскарження додаткової постанови позивач посилається на п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

48. Скаржник стверджує, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 922/2821/18, від 04.08.2021 у справі № 759/2921/19, Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18, щодо застосування приписів ст. 124 ГПК України, а саме наслідків неподання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат разом з першою заявою по суті спору, що є підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат.

49. Крім того, скаржник вказує на неврахування судом апеляційної інстанції висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17, щодо здійснення відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі.

50. Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

51. Застосування відповідних положень ст. 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників. Зі змісту ч. 2 ст. 124 ГПК України вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

52. Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

53. З огляду на викладене, відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

54. Такі висновки щодо застосування ч. 2 ст. 124 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19, від 31.03.2021 №916/2087/18, від 22.06.2023 у справі № 912/164/20, від 29.08.2023 у справі № 911/174/22, від 13.06.2023 у справі № 923/515/21, від 28.11.2023 у справі № 947/21726/20, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 та інш. Судова практика є сталою та послідовною.

55. Верховний Суд констатує, що застосування відповідних положень ст. 124 ГПК України вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кожної справи.

56. Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

57. Згідно з ч. 2 ст. 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі.

58. Як встановлено судом апеляційної інстанції, під час дебатів у судовому засіданні 26.09.2023 представниками позивача та відповідача зазначено про понесені позивачем та відповідачем судові витрати під час розгляду вказаної справи у суді апеляційної інстанції, відповідні докази їх понесення будуть надані сторонами суду в межах 5-ти денного строку з дня ухвалення відповідного судового рішення.

59. Верховний Суд констатує, що процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.

60. Таким чином, сторони дотрималися вимог ч. 8 ст.129 ГПК України.

61. Оскільки наявна відповідна заява відповідача, яку він зробив до прийняття постанови у справі, Верховним Судом відхиляються посилання скаржника в касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17.

62. Як вбачається з матеріалів справи сторонами в межах строку, встановленого п. 8 ст. 129 ГПК України, подані докази понесення витрат на правничу допомогу. До заяв сторін про стягнення витрат на професійну правничу допомогу додані докази направлення зазначених заяв з додатками іншій стороні по справі.

63. Позивач у касаційній скарзі не зазначив, яким саме чином неподання відповідачем попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат завадило позивачеві належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

64. Враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції правомірно розглянуто заяву відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, незважаючи на відсутність попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат відповідача.

65. З огляду на зазначене, доводи скаржника щодо неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 922/2821/18, від 04.08.2021 у справі № 759/2921/19, Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 відхиляються Верховним Судом.

66. Таким чином, підстава касаційного оскарження додаткової постанови - п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, не підтвердилась та, як наслідок, виключає скасування оскаржуваної додаткової постанови з цих підстав.

67. Доводи скаржника про те, що судом апеляційної інстанції фактично відмовлено у задоволенні 1/3 із заявлених позовних вимог, тому до стягнення з відповідача підлягають судові витрати у розмірі 1/3 від заявленої суми, що складає 18 666,00 грн, а не 10 000,00 грн, відхиляються Верховним Судом, оскільки суд апеляційної інстанції, при прийнятті додаткової постанови керувався нормами ч. 5 ст. 129 ГПК України, якою визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотання сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила розподілу витрат, визначеного ч. 4 ст. 129 ГПК України, при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

68. Крім того, судом апеляційної інстанції частково задоволено лише вимогу позивача про стягнення з ГО «ГК «Світанок Плюс» на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу.

69. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки оскаржувана додаткова постанова прийнята і з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

70. Частинами 1, 2 ст. 300 ГПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

71. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

72. Згідно з положеннями ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

73. За таких обставин, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної додаткової постанови суду апеляційної інстанції, касаційна скарга - залишається без задоволення.

Розподіл судових витрат

74. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судовий збір в порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 у справі №295/3068/20 залишити без задоволення.

2. Додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 у справі № 295/3068/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді О. М. Баранець

Г. О. Вронська