ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"29" січня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/607/23
Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,
за участю секретаря судового засідання: Толстокарової І.С.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 02.10.2023 у справі №906/607/23
за позовом Старосілецької сільської ради
до Фізичної особи-підприємця Зозулі Миколи Миколайовича
про стягнення 169858,95 грн.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.09.2023 позов Старосілецької сільської ради до Фізичної особи-підприємця Зозулі Миколи Миколайовича задоволено частково, закрито провадження у справі №906/607/23 в частині вимоги про стягнення 109000,00 грн основного боргу на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України; зменшено розмір 3% річних до 2731,72 грн; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Зозулі Миколи Миколайовича на користь Старосілецької сільської ради 7088,29 грн основного боргу, 33866,29 грн інфляційних втрат, 2731,72 грн 3% річних та 2455,81 грн судового збору; в іншій частині в позові відмовлено.

02.10.2023 до суду від позивача надійшла заява №1402 від 02.10.2023 про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20000,00 грн. До заяви додано копію цивільно-правового договору №1 від 02.01.2023 та акт прийняття-передачі виконаних робіт (а.с.92-97).

Ухвалою господарського суду від 02.10.2023 призначено судове засідання для розгляду вищевказаної заяви на 13.10.2023.

Ухвалою суду від 13.10.2023 відкладено розгляд заяви на 21.11.2023.

16.10.2023 до суду на виконання вимог ухвали від 13.10.2023 від представника позивача надійшла заява від 16.10.2023 з доказами направлення копії заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 02.10.2023 з додатками відповідачу (а.с.106-108).

У зв`язку з надходженням апеляційної скарги на рішення суду та необхідністю направити матеріали справи до Північно-західного апеляційного господарського суду судове засідання у справі №906/607/23 21.11.2023 не проводилося, про що представників сторін було повідомлено телефонограмою (а.с.111); матеріали справи направлено до суду апеляційної інстанції

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Житомирської області від 25.09.2023 у справі №906/607/23 залишено без змін, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Зозулі Миколи Миколайовича - без задоволення.

09.01.2024 до господарського суду повернулися матеріали справи 906/607/23 у зв`язку із завершенням апеляційного провадження.

11.01.2024 на примусове виконання судового рішення господарським судом видано наказ.

Ухвалою суду від 15.01.2024 призначено судове засідання для розгляду заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 02.10.2023 на 29.01.2024.

29.01.2024 до суду від представника позивача надійшла заява від 25.01.2024 про проведення судового засідання 29.01.2024 без його участі у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, зазначив, що заяву про стягнення витрат на правову допомогу підтримує, просив задовольнити її у повному обсязі (а.с.163).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлений завчасно та належним чином шляхом надіслання копії ухвали суду від 15.01.2024 (№ відправлення 182) за місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і на електронну пошту його представника (а.с.160, 165).

Відповідно до інформації з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за №182 вручено адресату особисто 17.01.2024 (а.с.166).

З огляду на приписи ч.4 ст.244 ГПК України, суд дійшов висновку здійснювати розгляд заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу №1402 від 02.10.2023 за відсутності представників сторін.

Дослідивши вказану заяву та надані в її обґрунтування докази, розглянувши заяву представника відповідача про зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу від 21.08.2023, господарський суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.1 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Статтею 221 ГПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач дотримав вимоги, встановлені ч.8 ст.129 ГПК України. У позовній заяві №739 від 02.05.2023 наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (а.с.12). Також під час розгляду справи представником позивача подано заяву від 14.06.2023, у якій останній просив вирішити питання про розподіл судових витрат, стягнувши з ФОП Зозулі М.М. 2684,00 грн судового збору та 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, документальне підтвердження яких буде надано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с.60-61).

При ухваленні рішення Господарського суду Житомирської області від 25.09.2023 за наслідками розгляду справи №906/607/23 питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося.

З матеріалів справи слідує, що правову допомогу Старосілецькій сільській раді надавав адвокат Налапко М.М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №000807 вiд 30.01.2017), повноваження та обсяг прав якого підтверджуються ордером на надання правової (правничої) допомоги серії АМ №1052731 від 01.05.2023 (а.с.32-33).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

02.01.2023 між Старосілецькою сільською радою (замовник) та Налапком М.М. (виконавець) укладено цивільно-правовий договір №1 (далі - договір №1) (а.с.94-95), згідно з п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати юридичні послуги (надання юридичних консультацій та роз`яснень з юридичних питань; правова допомога при оформленні договорів, заяв, скарг та інших документів, які необхідні замовнику для здійснення його господарської діяльності; представництво інтересів замовника перед державними органами; представництво та захист інтересів замовника в судах тощо) Старосілецькій сільській раді з 02.01.2023 по 31.12.2023, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати зазначені послуги, що надаються виконавцем в порядку та строки, передбачені договором.

За умовами п.п.1.5-1.7 договору №1, факт надання відповідних послуг з боку виконавця засвідчується актом прийому-передачі наданих послуг. Акт прийому-передачі наданих послуг сторони підписують після надання послуги. Він є невід`ємною частиною даного договору. Акт приймання-передачі наданих послуг є підтвердженням сторін про належне виконання послуг виконавцем та підставою для здійснення розрахунків замовника із виконавцем.

Згідно з п.4.1 договору №1, вартість винагороди за фактично надані послуги за цивільно-правовим договором становить 130000,00 за весь період дії договору. З даної суми вираховуються всі передбачені законодавством України податки та інші платежі.

На підставі вказаного договору №1 від 02.01.2023 між Старосілецькою сільською радою та адвокатом Налапком М.М. підписано акт прийняття-передачі виконаних робіт ві 26.09.2023 (а.с.96-97), згідно з яким виконавцем надано правову допомогу замовнику такого характеру:

24.04.2023 - виїзд до замовника, консультування замовника, надання рекомендацій щодо необхідних для справи документів і доказів, з`ясування обставин, що передували виникненню спору, 1 год - 2500,00 грн;

24.04.2023 - вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, 1 год - 2500,00 грн;

25-27.04.2023 - підготовка позовної заяви, 4 год - 10000,00

05.06.2023, 24.07.2023, 21.08.2023, 25.09.2023 - участь у судових засіданнях, 2 год - 5000,00 грн.

Всього вартість робіт з витратами становить 20000,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Разом із тим, згідно з ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

У матеріалах справи міститься заява представника відповідача про зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу за вх.№01-44/2702/23 від 21.08.2023, у якій останній зазначив, що заявлена сума у розмірі 20000,00 грн є неспівмірною зі складністю справи, обсягом доказів та необхідних дій адвоката у даній справі для надання позивачу правової допомоги; у справі зі сторони позивача не заявлялись жодні клопотання, не проводились досудові переговори, не надсилались адвокатські запити, не здійснювались відрядження, фактично було підготовлено лише текст позовної заяви, здійснено поштову розсилку; окрім того, не надано доказів понесення позивачем витрат на оплату послуг адвоката, а тому слід зменшити заявлену суму витрат до 5000,00 грн, яку відповідач вважає співмірною вартістю наданих послуг (а.с.75).

Суд відхиляє посилання представника відповідача на відсутність доказів оплати послуг адвоката, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18).

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 23.01.2014, у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши надані в обґрунтування заяви №1402 від 02.10.2023 докази та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн не відповідають критеріям обґрунтованості, розумності їхнього розміру та співмірності з наданим адвокатом обсягом послуг у розумінні ст.ст.126, 129 ГПК України.

Зокрема, суд зазначає, що виокремлення адвокатом послуг «виїзд до замовника, консультування замовника, надання рекомендацій щодо необхідних для справи документів і доказів, з`ясування обставин, що передували виникненню спору» і «вивчення та правовий аналіз матеріалів справи» як самостійних видів адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється послугою адвоката «підготовка позовної заяви», такі дії є взаємопов`язаними і не потребують окремого виділення.

Більше того, з огляду на зміст позовної заяви та перелік приєднаних до неї документів, для їх підготування представнику позивача зі статусом адвоката, який передбачає відповідну фахову підготовку, професійні знання, практичний досвід, не потребувалось вивчення великого обсягу фактичних даних, аналізу великої кількості доказів, пошуку та вивчення значної кількості судової практики та приписів діючого законодавства України зі спірного питання, тобто не потребувалось значного обсягу юридичної і технічної роботи. Відтак обґрунтованим розміром гонорару за надання даної послуги є 10000,00 грн.

Також визначений заявником розмір гонорару на загальну суму 5000,00 грн за участь у судових засіданнях 05.06.2023, 24.07.2023, 21.08.2023, 25.09.2023 у справі №906/607/23 є завищеним з огляду на те, що фактично, без урахування затримок, засідання 05.06.2023 тривало 13 хв, 24.07.2023 - 5 хв, 21.08.2023 - 18 хв, справа по суті у яких не розглядалася, справа не є складною, процесуальні питання, окрім як питання про відкладення судового засідання (з підстав неявки учасника, необхідності уточнення позовних вимог позивачем), не вирішувалися. За висновком суду, обґрунтованим розміром гонорару за надання правової допомоги у цій частині є 4000,00 грн.

Поряд із цим судом взято до уваги положення п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, згідно з яким судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, зважаючи на вищевстановлену неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, а також висновок суду про часткове задоволення позову, керуючись принципами справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку задовольнити заяву позивача №1402 від 02.10.2023 частково, стягнути з відповідача 12809,76 грн витрат на професійну правничу допомогу, в частині стягнення 7190,24 грн таких відмовити.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 02.10.2023 у справі №906/607/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Зозулі Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Старосілецької сільської ради (вул.Шевченка, буд.20-А с.Старосільці, Житомирська обл., Житомирський р-н, 12515, ідентифікаційний код 04348705) 12809,76 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви від 02.10.2023 відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 01.02.24

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (ЄСІТС) + представнику позивача на ел.пошту: ;

3 - відповідачу (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) (рек.) + представнику відповідача на ел.пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1