ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" січня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1302/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатий В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) у справі

за заявою ОСОБА_2
про неплатоспроможність ОСОБА_2

за участю:

керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Артюха Ю.В.

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

представниці ОСОБА_5 - ОСОБА_6

представниці ОСОБА_1 - Безпалюк Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.09.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією боржника призначено арбітражного керуючого Артюха Ю.В., призначено попереднє засідання суду.

09.09.2022 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника № 69236.

03.10.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069), підписана адвокаткою Безпалюк Н.В., в якій заявник просить суд визнати його грошові вимоги до боржника - ОСОБА_2 в розмірі 51048587,38 грн (з яких: 31427000,00 грн - основний борг, 11017531,28 грн - пеня, 5933192,09 грн - інфляційні втрати, 2670864,00 грн - 3% річних) та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що 27.06.2018 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у борг грошові кошти в розмірі 31427000,00 грн, які зобов`язався повернути в повному обсязі своєчасно до 27.10.2018, а у разі недотримання цього зобов`язання - виплатити вказану суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Як вказує заявник, ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно боржника до Києво-Святошинського районного суду Київської області, який ухвалою суду від 18.10.2021 відкрив провадження у справі №369/11910/21, а в подальшому, ухвалою суду від 16.08.2022 закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

До заяви з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) додано низку документів, у тому числі: копію розписки від 27.06.2018; копію позовної заяви, поданої до Києво-Святошинського районного суду Київської області; розрахунки заборгованості; копії ухвал Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі від 01.09.2021, 03.09.2021, 09.09.2021, 18.10.2021, 16.08.2022 у справі №369/11910/21; докази сплати судового збору; копії фіскальних чеків і поштових описів вкладення; копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1286629 від 02.10.2022.

Ухвалою суду від 11.10.2022 повідомлено ОСОБА_1 про недоліки заяви з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022), а саме про відсутність доказів на підтвердження повноважень адвокатки Безпалюк Н.В. підписувати заяву з грошовими вимогами до боржника та представляти інтереси ОСОБА_1 у господарському суді Харківської області та про відсутність доказів надсилання копії заяви з грошовими вимогами до боржника на адреси розпорядника майна та боржника. Ухвалено заявнику - ОСОБА_1 у п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, надати суду: докази на підтвердження повноважень адвокатки Безпалюк Н.В. підписувати заяву з грошовими вимогами до боржника та представляти інтереси ОСОБА_1 у господарському суді Харківської області; докази надсилання копії заяви з грошовими вимогами до боржника на адреси розпорядника майна - арбітражного керуючого Артюха Ю.В. та боржника - ОСОБА_2 (фіскальні чеки та поштові описи вкладення). Попереджено ОСОБА_1 про те, що відповідно до ч. 2 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду, в іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" копію вищевказаної ухвали суду направлено цінним листом на адресу ОСОБА_1 (вих. № 013099, трек-номер Укрпошти - 316).

Відповідно до даних веб-сайту Укрпошти - https://ukrposhta.ua/, копію ухвали суду від 11.10.2022 отримано ОСОБА_1 24.10.2022, тобто строк на усунення недоліків - до 31.10.2022 (з урахуванням того, що 29.10.2022 та 30.10.2022 - вихідні дні).

28.10.2022 до суду надійшла заява (вх. № 12781), підписана Наталією Безпалюк, із зазначенням останньої представником ОСОБА_1 . До поданої заяви додано фіскальні чеки й описи вкладення (відповідно до яких на адреси боржника та арбітражного керуючого Артюха Ю.В. направлені заява від 03.10.2022, заява, подана на виконання вимог ухвали суду, копія ордеру) та скан-копію ордера серії АІ №1286629 від 02.10.2022, згідно з яким ОСОБА_7 надає правничу (правову) допомогу ОСОБА_1 у господарському суді Харківської області.

З пояснень, наданих у заяві (вх. № 12781 від 28.10.2022), вбачається, що ордер серії АІ № 1286629 від 02.10.2022 про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_7 Ляшкевичу Сергію Васильовичу був підписаний саме для представництва його інтересів у Господарському суді Харківської області, проте, під час оформлення було помилково зазначено Господарський суд Київської області, замість Господарський суд Харківської області.

Крім того, у заяві (вх. № 12781 від 28.10.2022) заявник зазначає про те, що допущена описка виправлена; вказує на те, що виправлений ордер додано до даної заяви.

До суду від керуючого реструктуризацією разом із супровідним листом (вх.№12721 від 27.10.2022), крім іншого, надійшло повідомлення про результати розгляду грошових вимог ОСОБА_1 до боржника з доказами його надсилання на адресу заявника, а також повідомлення боржника про результати розгляду грошових вимог ОСОБА_1 , в яких арбітражний керуючий Артюха Ю.В. та Борщик Ю.І. проти заявлених вимог ОСОБА_1 заперечують у повному обсязі.

Після повернення справи зі Східного апеляційного господарського суду до господарського суду Харківської області ухвалою суду від 13.12.2022 призначено попереднє засідання суду на 18.01.2023.

Також ухвалою суду від 13.12.2022 заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) призначено до розгляду в попередньому засіданні на 18.01.2023.

У судовому засіданні 18.01.2023 оголошено перерву на 25.01.2023 о 15:00.

18.01.2023 до суду від боржника надійшло клопотання про призначення експертиз, в якій заявник просить суд, крім іншого:

1) призначити у справі №922/1302/22 судово-почеркознавчу та судово-технічну експертизи документу - боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 ;

2) у межах судово-почеркознавчої експертизи щодо боргової розписки від 27.06.2018 поставити наступні питання:

- чи виконано рукописний текст " ОСОБА_2 " в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_2 ?

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_2 чи іншою особою?

- чи виконано рукописний текст в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , під впливом тимчасово внутрішніх збиваючих факторів, зокрема, наркотичних засобів?

3) у межах судово-технічної експертизи щодо боргової розписки від 27.06.2018 поставити наступні питання:

- чи нанесений підпис та рукописний текст " ОСОБА_2 " в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , датою, яка зазначена датою складення боргової розписки - 27.06.2018? Якщо ні, то в якій проміжок часу нанесений підпис та рукописний текст " ОСОБА_2 " в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 ?

- у якій послідовності виконувалися друкований текст, підпис та рукописний текст "Борщик Ю.І." в борговій розписці від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 ?

4) доручити проведення судово-почеркознавчої експертизи експертам Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса" (61177, м. Харків, вул. Золочівська, буд. 8-А);

5) доручити проведення судово-технічної експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6);

6) попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України;

7) для проведення експертизи надати експертам оригінали боргових розписок від 27.06.2018 та матеріали судової справи № 922/1302/22.

В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_2 заперечує факт отримання від ОСОБА_1 грошових коштів та факт підписання боргової розписки від 27.06.2018, що надана в копії до заяви з грошовими вимогами до боржника.

Крім того, боржник повідомляє про наявність судових спорів між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (справи № 369/11910/21, №908/538/20(908/2818/20)) щодо земельних ділянок.

Додатково ОСОБА_2 посилається на те, що мав проблеми зі здоров`ям, що виникли внаслідок вживання наркотичних засобів, чим, на його думку, міг скористатися ОСОБА_1 для підписання боргової розписки.

Ухвалами суду від 25.01.2023 учасників у справі про банкрутство повідомлено про відкладення попереднього засідання суду та розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) на 31.01.2023. Витребувано у заявника ОСОБА_1 оригінал розписки від 27.06.2018, підписаної власноручно ОСОБА_2 , на підтвердження отримання останнім грошових коштів у розмірі 31427000,00 грн.

27.01.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення щодо надання оригіналу розписки (вх. № 2090), підписані адвокаткою Безпалюк Н.В., зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 припускає вчинення боржником спроб вжити заходів, щоб позбутися цього документу, тому наразі оригінал розписки зберігається за кордоном, привезти його на засідання не видається за можливе.

Також, заявник зазначає про те, що в межах цивільної справи № 369/11910/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно боржника, що знаходиться на розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області, оригінал розписки вже був досліджений судом та судовими експертами на предмет його існування та дійсності. Так, у цивільній справі № 369/11910/21 ОСОБА_2 не визнав вимог позивача, подав до суду відзив, в якому заперечив про задоволення позову та проти вказаного доказу (боргової розписки), так як, на його думку, цей документ не відповідає дійсності, за наслідками чого ОСОБА_1 було ініційовано проведення низки судових експертиз: судово-технічної експертизи документів, судово-почеркознавчої експертизи та судової експертизи матеріалів документів. Висновок експерта № 22-164 судово-почеркознавчої експертизи від 19.05.2022 (судовий експерт Сакалюк В.Р.), висновок експерта № 22-165 судово-технічної експертизи документів від 18.05.2022 (судовий експерт Бурдейна О.Г.), висновок експерта № 22-166 від 01.07.2022 за результатами проведення судової експертизи матеріалів документів в ц/с № 369/11910/21 провадження №2/369/1895/22 (судовий експерт Юрченко Ю.М.), проведені Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, надані в копіях до матеріалів даної справи.

31.01.2023 до суду від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення (вх. № 2293) щодо наслідків неподання оригіналів письмових доказів, в яких боржник зауважує на тому, що відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Того ж дня до суду від боржника надійшло клопотання (вх. № 2294 від 31.01.2023) про визнання доказів недопустимими, в якому просить суд визнати надані представником ОСОБА_1 - адвокаткою Безпалюк Н.В. разом із письмовими поясненнями щодо надання оригіналу розписки копії судових висновків, а саме копії висновків експертів № 22-164 судово-почеркознавчої експертизи від 19.05.2022, №22-165 судово-технічної експертизи документів від 18.05.2022, № 22-166 від 01.07.2022 за результатами проведення судової експертизи матеріалів документів в ц/с № 369/11910/21 провадження №2/369/1895/22 недопустимими доказами та не приймати до розгляду.

Ухвалами суду від 15.02.2023 учасників у справі про банкрутство повідомлено про відкладення попереднього засідання суду та розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) на 01.03.2023. Витребувано у заявника ОСОБА_1 оригінал розписки від 27.06.2018, підписаної власноручно ОСОБА_2 , на підтвердження отримання останнім грошових коштів у розмірі 31427000,00 грн. Викликано ОСОБА_2 в судове засідання 01.03.2023 безпосередньо у приміщення господарського суду Харківської області для надання пояснень у справі.

01.03.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання (вх. № 4937), підписане адвокаткою Безпалюк Н.В., про призначення судових експертиз, в якому просить:

1. Призначити у цій справі:

1) судово-почеркознавчу експертизу виданих ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 боргових розписок від 27.06.2018, а також виданих ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 боргових розписок від 06.03.2014, 02.02.2015, 04.01.2016, 03.02.2017 та 29.03.2018, на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи виконано рукописний текст (напис) " ОСОБА_2 " та підпис у цих боргових розписках - громадянином України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 )?

- чи виконані рукописний напис " ОСОБА_2 " та підпис від імені ОСОБА_2 , у цих боргових розписках ОСОБА_2 під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)?

2) судово-технічну експертизу виданих ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 боргових розписок від 27.06.2018, а також виданих ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 боргових розписок від 06.03.2014, 02.02.2015, 04.01.2016, 03.02.2017 та 29.03.2018, на вирішення якої поставити наступні питання:

- в якій послідовності виконувались друкований текст, підпис та рукописний текст " ОСОБА_2 " у цих боргових розписках, складених від імені ОСОБА_2 ?

- чи нанесено рукописний текст " ОСОБА_2 " у цих боргових розписках, складених від імені ОСОБА_2 , датою, яка зазначена датою складання цих боргових розписок? Якщо точну дату нанесення зазначеного рукописного тексту встановити неможливо, - визначити, в який проміжок часу такий текст було нанесено.

- чи нанесено підпис у цих боргових розписках, складених від імені ОСОБА_2 , датою, яка зазначена датою складання цих боргових розписок? Якщо точну дату нанесення зазначеного підпису встановити неможливо, - визначити, в який проміжок часу такий підпис було нанесено?

- чи вносились у текст цих боргових розписок, складених від імені ОСОБА_2 , зміни? Якщо вносились, то яким чином, і який зміст первинного документу ?

- яким чином у цих боргових розписках виконаний підпис від імені ОСОБА_2 , текст документу (друкований та рукописний), за допомогою технічних засобів чи писальним приладом?

- чи виготовлено вказані боргові розписки, складені від імені ОСОБА_2 , шляхом монтажу за допомогою комп?ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

3) судової експертизи матеріалів документів, а саме: виданих ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 боргових розписок від 27.06.2018, а також виданих ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 боргових розписок від 06.03.2014, 02.02.2015, 04.01.2016, 03.02.2017 та 29.03.2018, на вирішення якої поставити питання:

- яка давність виконання підпису від імені ОСОБА_2 та рукописного запису "Борщик Ю.І." на цих боргових розписках?

2. Виконання судових експертиз доручити судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8).

3. Попередити судових експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у відповідності до положень ст.ст.384, 385, КК України.

4. Зобов`язати ОСОБА_5 та ОСОБА_3 надати судовим експертам оригінали виданих на їх ім`я ОСОБА_2 боргових розписок, відповідно, від 27.06.2018, а також від 06.03.2014, 02.02.2015, 04.01.2016, 03.02.2017 та 29.03.2018.

5. Витрати за проведення судових експертиз покласти на заявника з подальшим їх стягненням з боржника.

6. Провадження у справі на час проведення судових експертиз зупинити.

Присутній у судовому засіданні 01.03.2023 ОСОБА_2 надав пояснення у справі; зазначив про те, що не підписував боргову розписку, проте, зауважив на тому, що підпис на копії боргової розписки схожий на його підпис, але проти отримання боргу від ОСОБА_1 заперечував; припустив можливість наявності його підпису на чистому аркуші.

Представниця Ляшкевича С.В. у судовому засіданні просила суд задовольнити її клопотання про призначення експертиз, проведення яких доручити експертній установі в місті Одеса.

Присутня в судовому засіданні представниця боржника зауважила на тому, що питання, які зазначила представниця ОСОБА_1 у поданому клопотання, повністю збігаються з питаннями, викладеними в клопотанні боржника про призначення експертиз; проведення експертиз просила доручити експертним установам у містах Києві та Харкові.

Суд роз`яснив учасникам у справі про банкрутство про можливість пошкодження документів під час проведення експертиз.

В судовому засіданні 01.03.2023 оголошено перерву на 01.03.2023 о 14:15.

Після перерви суд продовжив розгляд справи та оголосив про перерву у судовому засіданні на 03.03.2023 о 10:00.

У судовому засіданні суд відібрав експериментальні зразки почерку ОСОБА_2 у вигляді рукописного запису "Борщик Ю.І." та експериментальні зразки підпису ОСОБА_2 .

Присутня в судовому засіданні представниця ОСОБА_1 зазначила про те, що на даний момент оригінал розписки знаходиться на зберіганні в іншій країні; наполягала на проведенні експертиз у експертній установі в місті Одеса та просила суд врахувати наданий перелік питань для проведення експертизи.

Представниця боржника в судовому засіданні зазначила про те, що оплату експертиз залишає за собою боржник.

Ухвалою суду від 03.03.2023 клопотання боржника (вх. № 1247 від 18.01.2023) про призначення судово-почеркознавчої та технічної експертиз розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 , задоволено частково в частині призначення судово-почеркознавчої експертизи. Призначено у справі № 922/1302/22 судову почеркознавчу експертизу розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 , на вирішення експерта поставити наступні питання: чи виконано рукописний текст "Борщик Ю.І." в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_2 ? чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_2 чи іншою особою? чи виконано рукописний текст в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , під впливом збиваючих факторів (природних, штучних) / тимчасово внутрішніх збиваючий факторів, зокрема, наркотичних засобів? Проведення судової почеркознавчої експертизи доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС. Зобов`язано ОСОБА_1 надати Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС оригінал розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 для вирішення судової почеркознавчої експертизи надати в строк до 31.03.2023 до господарського суду Харківської області документи, що відповідають вимогам розділу 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а саме вільні зразки (оригінали) підпису та почерку ОСОБА_2 (не менше 15-25 під.), в офіційних, різнохарактерних за змістом та цільовим призначенням документах, виконаних до червня 2018 року, які можуть міститися у: паспорті громадянина України та закордонному паспорті (копії), заяві про видачу паспорту (форма №1), автобіографії, особовій справі, документах укладання (розірвання) шлюбу, розписках, посвідченнях, членських квитках, заявах, договорах, довіреностях, особистих записах, листах, квитанціях, відомостях, чеках, фотокартках тощо, після отримання скерувати їх до експертної установи. Ухвалено для проведення експертизи направити експертній установі дану ухвалу, експериментальні зразки підпису й почерку ОСОБА_2 , відібрані в судовому засіданні, та вільні зразки підписів і почерку ОСОБА_2 після отримання останніх. Попереджено експерта (експертів), які будуть проводити експертизу, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, також відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України. Зобов`язано експертну установу повідомити суд про закінчення експертизи, а експертний висновок разом з оригіналами документів направити на адресу господарського суду Харківської області. Вирішення питання щодо клопотання боржника (вх. № 1247 від 18.01.2023) про призначення технічної експертизи розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 , відкладено до закінчення проведення судово-почеркознавчої експертизи. Витрати з проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 . В решті клопотання боржника про призначення судової почеркознавчої експертизи розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 , відмовлено. Провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) зупинено на час проведення експертизи.

30.03.2023 до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 щодо надання вільних зразків підпису й почерку (вх. № 7840), в якому боржник зазначає про відсутність можливості до 31.03.2023 надати вільні зразки (оригінали) підпису та почерку, в обґрунтування чого посилається на те, що до червня 2018 року фактично проживав у місті Києві та Київській області та мав зареєстроване місце проживання у місті Києві, проте з початку 2022 року його зареєстроване місце проживання змінилося; ОСОБА_2 вказує, що ним за місцем проживання не знайдено жодних документів, які б були датовані до червня 2018 року, при цьому, військова агресія російської федерації, яка призводить до ризиків для життя й здоров`я унеможливлює його прибуття до місця попереднього проживання, або установ/підприємств, зокрема міста Києва, з метою пошуку/витребування запитуваних документів. У поданому клопотанні ОСОБА_2 просить суд направити експертним установам, визначеним ухвалами суду від 03.03.2023, відповідні ухвали суду про призначення експертиз та експериментальні зразки для проведення відповідних експертиз, а також повідомляє про те, що ним продовжуватимуться пошуки витребуваних документів, які за необхідності будуть надані експертам на їх запити.

25.04.2023 до суду від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України разом із супровідним листом (вх. № 10221) надійшло клопотання судового експерта № СЕ-19/111-23/18808-ПЧ від 17.04.2023 про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи, в якому судовий експерт ОСОБА_9 після попереднього вивчення експертного завдання в редакції поставленого питання та дослідження отриманих матеріалів, відповідно до ст. 13 Методики судово-почеркознавчої експертизи, ст. 13 Закону України "Про судову експертизу" та ст. 69 ГПК України, просить надати оригінал розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 ; вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_2 за період часу з 2016-2018 роки, виконані на документах, в яких достовірно встановлено автентичність почерку та підпису виконавця, по можливості, у великій кількості, але не менше ніж у двадцяти документах; умовно вільних зразки почерку та підпису ОСОБА_2 , що можуть міститися в матеріалах справи №922/1302/22.

Ухвалою суду від 04.05.2023 поновлено провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022). Задоволено клопотання судового експерта № СЕ-19/111-23/18808-ПЧ від 17.04.2023 (вх. № 10221 від 25.04.2023) про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Для проведення судової почеркознавчої експертизи витребувано: у ОСОБА_1 - оригінал розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 ; у ОСОБА_2 - вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_2 за період часу з 2016-2018 роки, виконані на документах, в яких достовірно встановлено автентичність почерку та підпису виконавця, по можливості, у великій кількості, але не менше ніж у двадцяти документах. Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження в справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами, які можуть міститися у заяві про видачу паспорта (форма № 1), банківських документах, у документах з місця роботи, автобіографіях, заявах, у квитанціях на сплату комунальних платежів, довіреностях, договорах, записниках, листівках тощо. Ухвалено витребувані документи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надати суду в строк до 19.05.2023. Провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) зупинено на час проведення експертизи.

Для проведення експертизи направлено експертній установі ухвалу суду від 04.05.2023 та витребувані даною ухвалою додаткові матеріали після отримання останніх.

17.07.2023 до суду від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України разом із супровідним листом (вх. № 18531) надійшли - висновок експерта від 07.07.2023 № СЕ-19/111-23/18808-ПЧ та полімерний пакет № ЕХР0400177 з матеріалами дослідження.

З наданого висновку вбачається, що короткий рукописний запис "Бор... Ю.І." у нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , - виконано ОСОБА_2 ; підпис від імені ОСОБА_2 у нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , - виконано ОСОБА_2 . Вирішити питання: чи підпис від імені ОСОБА_2 в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , під впливом збиваючих факторів (природних, штучних) /тимчасово внутрішніх збиваючих факторів, зокрема, наркотичних засобів - не виявилось можливим.

Ухвалою суду від 21.07.2023 провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) поновлено. Призначено заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) до розгляду в попередньому засіданні суду. Запропоновано керуючому реструктуризацією, боржнику та ОСОБА_1 ознайомитися з висновком судового експерта та надати письмові пояснення з викладенням своєї правової позиції щодо нього. Запропоновано боржнику та ОСОБА_1 надати суду письмові пояснення щодо доцільності розгляду решти клопотань про призначення експертизи розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 . Запропоновано заявнику - ОСОБА_1 надати суду: докази (документальне підтвердження) джерел походження коштів, наданих у позику; інші додаткові документи на підтвердження заявлених кредиторських вимог (за наявності).

17.10.2023 від представниці заявника адвокатки Безпалюк Наталії Володимирівни надійшло клопотання (вх. № 28295) про приєднання письмових доказів до матеріалів справи, в якому просить суд: прийняти до розгляду та приєднати до матеріалів справи засвідчені електронним підписом копії договору позики від 25.06.2018, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , про отримання першим від останнього в борг у розмірі 31427000,00 грн, та розписки від 25.06.2018 на виконання цього договору, а також роздруківку Індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1 за період з 1991 року по 2019 рік; визнати поважними причини неподання ОСОБА_1 доданих до цього клопотання доказів разом із заявою з грошовими вимогами.

Обґрунтовуючи вимогу про визнання поважними причини неподання доказів, доданих до наданого клопотання, разом із його заявою з грошовими вимогами до боржника, заявник зазначає про те, що необхідність в підтвердженні його доходів постала в ході розгляду справи, так як сторона боржника висловила сумніви щодо реальності передачі в борг коштів у заявленому ОСОБА_1 розмірі.

Враховуючи принципи змагальності та диспозитивності у господарському процесі, судом було долучено до матеріалів справи документи, додані до вищезазначеного клопотання, зокрема, копії договору позики від 25.06.2018, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 про отримання в борг 31427000,00 грн та розписки від 25.06.2018 на виконання цього договору, а також роздруківку Індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1 за період з 1999 року по 2019 рік.

23.10.2023 від представниці боржника адвокатки Агєєвої Елли Олегівни надійшло клопотання (вх.№28846) про витребування доказів, в якому просить суд витребувати в Державній податкові службі України (04053, м.Київ. пл.Львівська 8) інформацію про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за період з 1991 по 2018 роки включно; витребувати у ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 ) оригінал договору позики від 25.06.2018, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , про отримання в борг 31427000,00 грн, а також оригінал розписки від 25.06.2018, що складена на виконання цього договору.

Ухвалою суду від 02.11.2023 задоволено клопотання боржника в особі представниці - адвокатки Агєєвої Елли Олегівни про витребування доказів (вх.№28846 від 23.10.2023), з урахуванням доповнень (вх.№29835 від 01.11.2023). Витребувано у ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до дати судового засідання з розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх.№11069 від 03.10.2023), а саме до 21.11.2023 - оригінал договору позики від 25.06.2018, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , про отримання в борг 31427000,00 грн, а також оригінал розписки від 25.06.2018, що складена на виконання цього договору - для огляду в судовому засіданні. Зобов`язано Державну податкову службу України (04053, м. Київ, площа Львівська, 8) надати суду у десятиденний строк з дня отримання ухвали інформацію про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 1991 по 2018 роки включно.

15.11.2023 до суду від Державної податкової служби України разом із супровідним листом (вх. № 31266) надійшли відомості з Державного реєстру про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з І кварталу 1998 по ІV квартал 2018 року, відповідно до яких сукупна сума виплаченого доходу ОСОБА_1 за вказаний період становить 87390,26 грн та сума податку на доходи фізичних осіб становить - 12 454,11 грн.

22.11.2023 від ОСОБА_1 надійшло клопотання (вх. № 32045), подане його представницею ОСОБА_7 , про приєднання письмових доказів до матеріалів справи (а саме копій низки документів: відомостей з Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_10 ; звітів суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку ОСОБА_10 ; податкових декларацій ОСОБА_10 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_11 ; рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.08.2018 у справі № 369/8384/18 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу; договорів купівлі-продажу квартир, сторонами яких не є ОСОБА_1 ; розписки від 24.06.2018, складеної ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_16 ).

Також у поданому клопотанні заявник просить суд визнати поважними причини неподання даних доказів разом із заявою з грошовими вимогами до боржника, посилаючись на те, що необхідність підтвердження доходів ОСОБА_10 виникла в ході розгляду справи.

28.11.2023 до суду від Державної податкової служби України разом із супровідним листом (вх. № 32588) надійшли відомості з Державного реєстру про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 1991 по 2018 роки включно за період з І кварталу 1998 по ІV квартал 2018 року, відповідно до яких сукупна сума виплаченого доходу ОСОБА_10 за вказаний період становить 1110739,44 грн та сума податку на доходи фізичних осіб становить - 93344,07 грн.

Ухвалою суду від 21.12.2023 учасників у справі про неплатоспроможність повідомлено про відкладення розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) на 16.01.2024.

В судовому засіданні 16.01.2024 ОСОБА_10 надав для огляду суду оригінали документів, витребувані ухвалою суду від 02.11.2023, зокрема, розписки від 24.06.2018, складеної ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_16 .

16.01.2024 у судовому засіданні перерву на 22.01.2024.

22.01.2024 до суду надійшло клопотання адвокатки Безпалюк Н.В. - представниці ОСОБА_1 та ОСОБА_10 про приєднання письмових доказів до матеріалів справи - виписки по особовому рахунку ФОП ОСОБА_10 з 05.12.2020 по 01.01.2022, копії податкових декларацій ФОП Майстренка І.О. за 2018-2021 роки, нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_18 № 171 від 19.01.2024, в якому заявник також просить визнати поважними причини неподання даних доказів разом із заявою з грошовими вимогами до боржника, посилаючись на те, що сторона боржника висловила додаткові сумніви щодо реальності передачі в борг коштів у заявленому ОСОБА_1 розмірі 16.01.2024.

Враховуючи принципи змагальності та диспозитивності у господарському процесі, судом було долучено до матеріалів справи документи, додані до вищезазначеного клопотання.

Присутня у судовому засіданні представниця ОСОБА_1 підтримала заяву з грошовими вимогами до боржника, а також підтримала раніше подане клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі судово-технічної експертизи розписок від 27.06.2018, складених від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Представниця боржника у судовому засіданні підтримала раніше подане клопотання про призначення у справі судово-технічної експертизи розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 ; проти заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника заперечувала.

Присутній у судовому засіданні представник кредитора ОСОБА_3 проти заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника заперечував.

Керуючий реструктуризацією, присутній у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав правову позицію боржника, підтримав клопотання боржника про призначення у справі судово-технічної експертизи розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 ; висловив заперечення проти заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника.

Щодо клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи (вх.№32045 від 22.11.2023), поданого ОСОБА_7 як представницею ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Судом при детальному дослідженні документів, доданих до вищезазначеного клопотання, поданого ОСОБА_7 як представницею ОСОБА_19 , встановлено, до дані копії документи стосуються ІНШИХ ОСІБ (відомості з Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_10 ; звіти суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку ОСОБА_10 ; податкові декларації ОСОБА_10 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_11 ; копія рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.08.2018 у справі №369/8384/18 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу; низка копій договорів купівлі-продажу квартир, сторонами яких не є ОСОБА_1 ; копія розписки від 24.06.2018, складеної ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_16 ).

При дослідженні копій документів, доданих до клопотання (вх.№32045 від 22.11.2023), судом встановлено, що вони містять реквізити засвідчення, а саме: слова "Згідно з оригіналом" (без лапок), прізвище та ініціали ОСОБА_7 , підпис, печатку адвоката Безпалюк Н.В. та дату засвідчення копій.

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 91 ГПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), ПОВИНЕН ЗАЗНАЧИТИ про НАЯВНІСТЬ У НЬОГО АБО ІНШОЇ ОСОБИ оригіналу письмового доказу.

У поданому клопотанні заявником НЕ зазначено про наявність у нього, як і не зазначено про наявність у іншої особи оригіналів документів, копії яких додані до клопотання (зокрема, відомостей з Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_10 ; звітів суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку ОСОБА_10 ; податкових декларацій ОСОБА_10 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_11 ; договорів купівлі-продажу квартир, сторонами яких не є ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_7 ).

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 91 ГПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу ОРИГІНАЛУ, який ЗНАХОДИТЬСЯ У НЬОГО, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як зазначено вище, копії документів, доданих до клопотання (вх.№32045 від 22.11.2023), поданого представницею ОСОБА_1 - Безпалюк Н.В., засвідчені ОСОБА_20 , разом із тим, як зазначено вище, частина копій документів, доданих до клопотання, стосуються ІНШИХ ОСІБ (відомості з Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_10 ; звіти суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку ОСОБА_10 ; податкові декларації ОСОБА_10 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_11 ), частина копій документів є копіями договорів купівлі-продажу квартир, сторонами яких не є ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_7 , з огляду на що у суду виникають сумніви відносно того, що оригінали даних документів, копії яких ЗАСВІДЧЕНІ ОСОБА_20 , знаходяться у ОСОБА_7 або ОСОБА_1 .

Статтею 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд зауважує на тому, що представницею ОСОБА_1 - Безпалюк Н.В. до поданого клопотання не надано пояснень та доказів на підтвердження ЗАКОННОСТІ одержання копій вищезазначених документів, які стосуються ІНШИХ ОСІБ, а також копій договорів, сторонами яких не є ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_7 .

Щодо наданої до матеріалів справи копії рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.08.2018 у справі №369/8384/18 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, доданої до клопотання (вх. № 32045 від 22.11.2023), суд зазначає наступне.

Порядок засвідчення копій судових рішень визначено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814, (далі - Інструкція).

Згідно з п. п. 9, 10 розділу XI Інструкції копія судового рішення (документу) засвідчується відміткою "Згідно з оригіналом". Крім того, на копії судового рішення (документу) може зазначатися інформація про те, що оригінал судового рішення (документу) знаходиться в матеріалах справи (кримінального провадження). У разі засвідчення з оригіналу електронного документу, збереженого в АСДС, проставляється відмітка "Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду". У разі засвідчення з оригіналу електронного документу, який міститься в ЄДРСР, проставляється відмітка "Виготовлено з ЄДРСР". На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка "Копія". На копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів і прізвища, дати засвідчення копії. Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа "Підпис". Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду. Якщо копія складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на три проколи, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом відповідальної особи апарату суду, засвідчена відбитком печатки суду, із відміткою "Всього в копії _____ арк.", посади та П. І. Б. відповідальної особи апарату суду. Допускається засвідчувати копії документів поаркушно.

Відповідно до п. 18 розділу XI Інструкції копія документа засвідчується тільки в разі пред`явлення його оригіналу. НЕ ДОЗВОЛЯЄТЬСЯ засвідчення КОПІЙ документів З КОПІЙ, що засвідчені ІНШИМИ особами, організаціями та установами, за винятком передбачених законодавством випадків.

При дослідженні копії вищезазначеного судового рішення, судом встановлено, що подана до суду копія засвідчена ОСОБА_7 та фактично є копією з копії, засвідченої судом.

З огляду на вищевикладене, копії відомостей із Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_10 , звітів суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку ОСОБА_10 , податкових декларацій ОСОБА_10 , свідоцтва про смерть ОСОБА_11 , копія з копії рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.08.2018 у справі №369/8384/18, а також копії договорів купівлі-продажу квартир (сторонами яких не є ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_7 ), доданих до клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи (вх. № 32045 від 22.11.2023), поданого ОСОБА_21 як представником ОСОБА_19 , судом не приймаються та не беруться до уваги, із занесенням зазначеної процесуальної дії до протоколу судового засідання.

Також у судовому засіданні 22.01.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання боржника про призначення у справі судово-технічної експертизи розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_5 , та в клопотанні ОСОБА_1 про призначення у справі судово-технічної експертизи розписок від 27.06.2018, складених від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 із занесенням зазначеної процесуальної дії до протоколу судового засідання, з огляду на наступне.

18.01.2023 до суду від боржника надійшло клопотання про призначення експертиз, в якій заявник просить суд, крім іншого, призначити у справі №922/1302/22 судово-технічну експертизу документу - боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 ; у межах судово-технічної експертизи щодо боргової розписки від 27.06.2018 поставити наступні питання:

- чи нанесений підпис та рукописний текст "Борщик Ю.І." в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , датою, яка зазначена датою складення боргової розписки - 27.06.2018? Якщо ні, то в якій проміжок часу нанесений підпис та рукописний текст " ОСОБА_2 " в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 ?

- у якій послідовності виконувалися друкований текст, підпис та рукописний текст "Борщик Ю.І." в борговій розписці від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 ?

В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_2 заперечив факт отримання від ОСОБА_1 грошових коштів та факт підписання боргової розписки від 27.06.2018, що надана в копії до заяви з грошовими вимогами до боржника.

Крім того, боржник зазначив про наявність судових спорів між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (справи № 369/11910/21, №908/538/20(908/2818/20)) щодо земельних ділянок.

Додатково ОСОБА_2 повідомив про те, що мав проблеми зі здоров`ям, що виникли внаслідок вживання наркотичних засобів, чим, на його думку, міг скористатися ОСОБА_1 для підписання боргової розписки.

01.03.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання (вх. № 4937), підписане адвокаткою Безпалюк Н.В., про призначення судових експертиз, в якому просить, зокрема, призначити у справі судово-технічну експертизу виданих ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 боргових розписок від 27.06.2018, а також виданих ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 боргових розписок від 06.03.2014, 02.02.2015, 04.01.2016, 03.02.2017 та 29.03.2018, на вирішення якої поставити наступні питання:

- в якій послідовності виконувались друкований текст, підпис та рукописний текст "Борщик Ю.І." у цих боргових розписках, складених від імені ОСОБА_2 ?

- чи нанесено рукописний текст "Борщик Ю.І." у цих боргових розписках, складених від імені ОСОБА_2 , датою, яка зазначена датою складання цих боргових розписок? Якщо точну дату нанесення зазначеного рукописного тексту встановити неможливо, - визначити, в який проміжок часу такий текст було нанесено.

- чи нанесено підпис у цих боргових розписках, складених від імені ОСОБА_2 , датою, яка зазначена датою складання цих боргових розписок? Якщо точну дату нанесення зазначеного підпису встановити неможливо, - визначити, в який проміжок часу такий підпис було нанесено?

- чи вносились у текст цих боргових розписок, складених від імені ОСОБА_2 , зміни? Якщо вносились, то яким чином, і який зміст первинного документу ?

- яким чином у цих боргових розписках виконаний підпис від імені ОСОБА_2 , текст документу (друкований та рукописний), за допомогою технічних засобів чи писальним приладом?

- чи виготовлено вказані боргові розписки, складені від імені ОСОБА_2 , шляхом монтажу за допомогою комп?ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Проаналізувавши наведену норму, суд зазначає, що для призначення експертизи судом необхідно встановити наявність зазначених умов в їхній сукупності.

Згідно з абз. абз. 2, 3 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питанні практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що суду слід виходити з того, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

В частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вказує на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд зазначає, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішуються судом залежно від конкретних обставин справи.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У даному конкретному випадку, беручи до уваги тривалість розгляду заяви, у тому числі через призначену у справі судово-почеркознавчу експертизу боргової розписки від 27.06.2018, а також наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність дійсної потреби в призначенні судово-технічної експертизи боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Також судом враховано, що наразі ОСОБА_1 не є визнаним у справі кредитором, а тому не наділений правом заявляти клопотання про проведення експертизи документів, доданих в якості підтвердження грошових вимог іншої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зібраних доказів достатньо для розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022), дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.09.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією боржника призначено арбітражного керуючого Артюха Ю.В., призначено попереднє засідання суду на 13.10.2022.

09.09.2022 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника № 69236.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно з абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

03.10.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069), в якій заявник просить суд визнати його грошові вимоги до боржника - ОСОБА_2 в розмірі 51048587,38 грн (з яких: 31427000,00 грн - основний борг, 11017531,28 грн - пеня, 5933192,09 грн - інфляційні втрати, 2670864,00 грн - 3% річних) та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що 27.06.2018 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у борг грошові кошти в розмірі 31427000,00 грн, які зобов`язався повернути в повному обсязі своєчасно до 27.10.2018, а у разі недотримання цього зобов`язання - виплатити вказану суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Як вказує заявник, ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконав.

З наданої до заяви розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_2 одержав у борг від ОСОБА_1 31427000,00 грн, що за офіційним курсом гривні до долару США, встановленим Національним банком України станом на 27.06.2018 становить 1200000,00 доларів США, які зобов`язався повернути в повному обсязі своєчасно до 27.10.2018, а у разі недотримання даного зобов`язання - сплатити вказану суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так у постанові від 01.03.2023 у справі № 902/221/22 Верховний Суд зазначив про те, що під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, у тому числі у справі про неплатоспроможність фізичної особи, суд має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

Поряд з цим, у питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду враховує усталені правові висновки Верховного Суду, що полягають у такому:

- заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);

- на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанова від 23.04.2019 у справі №910/21939/15);

- покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18);

- розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу норм статей 45-47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18);

- використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18);

- сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому: перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку; при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості; під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина перша статті 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку (постанова від 22.12.2022 у справі № 910/14923/20).

Така судова практика є сталою при застосуванні статей 45-47 Кодексу України з процедур банкрутства, що містять правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

Так, в обґрунтування грошових вимог до боржника ОСОБА_1 у своїй заяві посилається на наявність відповідної боргової розписки та відповідно отримання боржником суми, зазначеної в ній.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

При цьому, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц, що повністю відповідає усталеній правовій позиції, відображеній, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 18.03.2013 у справі № 6-63цс13, а також у перелічених скаржником у касаційній скарзі постановах Верховного Суду у справах №№ 604/1038/16-ц, 707/2606/16-ц, 143/280/17, 559/2587/19, 464/5314/17, 319/1669/16, 524/4946/16, 604/1038/16.

Суд під час розгляду даної заяви з грошовими вимогами до боржника враховує, що відповідно до наведеної усталеної правової позиції боргова розписка підтверджує не лише факт укладення договору позики та погодження його умов між кредитором та боржником, а також вона засвідчує й безпосередньо факт отримання боржником від кредитора грошових коштів у певному розмірі або речей.

Втім, такий правовий висновок є застосовним у позовному провадженні, коли між кредитором та боржником за борговою розпискою існує відповідний спір, з метою вирішення якого сторона звертається із позовом до суду.

Натомість, у справах про неплатоспроможність існує певна відмінність у розгляді та визнанні господарським судом грошових вимог кредиторів до боржника, що виникли на підставі боргової розписки, від вирішення спору у позовному провадженні про стягнення заборгованості за борговою розпискою.

Зазначена відмінність, серед іншого, полягає у тому, що визнання господарським судом вимог певного кредитора породжує відповідні правові наслідки, що впливають на права інших кредиторів цього боржника у процедурі неплатоспроможності. При цьому, у вказаній категорії справ існує ризик обопільної недобросовісної поведінки певного кредитора та боржника щодо створення фіктивної (неіснуючої, штучної) заборгованості останнього за борговою розпискою задля збільшення кількості голосів цього кредитора на зборах кредиторів та можливості впливу на саму процедуру неплатоспроможності фізичної особи, зокрема й у питанні формування та реалізації ліквідаційної маси боржника, що, у кінцевому результаті, впливатиме на обсяг задоволених вимог.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 902/221/22.

Задля унеможливлення загрози визнання господарським судом фіктивної кредиторської заборгованості до боржника на кредитора-фізичну особу як заявника грошових вимог на підставі боргової розписки покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування у разі виникнення вмотивованих сумнівів сторін у справі про неплатоспроможність фізичної особи щодо обґрунтованості вимог такого кредитора.

За таких обставин, суд під час розгляду даної заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника керується не лише засадами, серед інших, належності (стаття 76 ГПК України) та допустимості (стаття 77 ГПК України) доказів, а й має враховує достатність (повноту та всебічність) поданих доказів як взаємозв`язок їх сукупності, що дозволяє зробити достовірний висновок про існування заборгованості за борговою розпискою.

Суд враховує висновки експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України разом із супровідним листом від 07.07.2023 №СЕ-19/111-23/18808-ПЧ, відповідно до яких короткий рукописний запис "Бор... Ю.І." у нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , - виконано ОСОБА_2 ; підпис від імені ОСОБА_2 у нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , - виконано ОСОБА_2 ; неможливість вирішення питання про те, чи підпис від імені ОСОБА_2 в нижній частині боргової розписки від 27.06.2018, складеної від імені ОСОБА_2 , під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)/тимчасово внутрішніх збиваючих факторів, зокрема, наркотичних засобів.

Разом із тим, Верховний Суду у постанові від 01.03.2023 у справі № 902/221/22 зауважив на тому, що у разі вмотивованих сумнівів інших кредиторів щодо реальності (дійсності) такої заборгованості, обґрунтування грошових вимог до боржника самим лише договором позики та/або борговою розпискою у справі про неплатоспроможність фізичної особи може бути недостатнім. Необхідним, у такому випадку, може бути також документальне підтвердження джерел походження коштів, наданих фізичною особою-кредитором у позику фізичній особі-боржнику, подання інших додаткових доказів наявності між кредитором (позикодавцем) та боржником (позичальником) зобов`язальних правовідносин за відповідним договором позики.

Як зазначено вище, 15.11.2023 до суду від Державної податкової служби України разом із листом (вх. № 31266) надійшли відомості з Державного реєстру про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_3 ) за період з І кварталу 1998 по ІV квартал 2018 року, згідно яких сукупна сума виплаченого доходу ОСОБА_1 за вказаний період становить 87390,26 грн. та сума податку на доходи фізичних осіб становить - 12454,11 грн.

Дослідивши вищевказані документи, суд зауважує, що надані представницею ОСОБА_1 адвокаткою Безпалюк Н.В. докази на підтвердження джерела походження коштів, які за твердженням ОСОБА_1 він позичив ОСОБА_2 , та отримана судом інформація від Державної податкової служби України, фактично підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 не мав власних грошових коштів в тій сумі, яка була зазначена у розписці від 27.06.2018 та яка нібито передавалась ОСОБА_2 .

Відповідно до наданих у судовому засіданні пояснень представниці ОСОБА_1 адвокатки Безпалюк Н.В. грошові кошти, які передавались ОСОБА_1 у борг ОСОБА_2 , були попередньо запозичені у ОСОБА_10 , про що свідчить договір позики від 25.06.2018 та розписка від 25.06.2018, складена на виконання цього договору, в копіях які надано до суду разом із вищевказаним клопотанням адвокатки Безпалюк Н.В.

З огляду на вищевказане, судом також досліджувалось питання фінансової спроможності ОСОБА_10 передати у борг ОСОБА_1 31427000,00 грн, які в подальшому, як зазначає ОСОБА_1 , він передав у борг ОСОБА_2 .

Так 28.11.2023 до суду від Державної податкової служби України надійшли відомості з Державного реєстру про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_10 (податковий номер НОМЕР_2 ) за період з І кварталу 1998 по ІV квартал 2018 року, згідно яких сукупна сума виплаченого доходу ОСОБА_10 за вказаний період становить - 1110 739,44 грн та сума податку на доходи фізичних осіб становить - 93344,07 грн.

Дослідивши вищевказані докази, заслухавши пояснення учасників справи, судом встановлено, що ОСОБА_10 не мав власних грошових коштів в тій сумі, яка зазначена у розписці від 25.06.2018 про передачу ОСОБА_10 грошових коштів ОСОБА_1 .

Вказане не спростовано й самим ОСОБА_10 , присутнім у судовому засіданні 16.01.2024.

Згідно з наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_10 та його представника адвокатки Безпалюк Н.В. грошові кошти, які, як зазначає ОСОБА_10 , він передавав у борг ОСОБА_1 , були попередньо запозичені у ОСОБА_16 , про що свідчить розписка від 24.06.2018 на суму 35000000,00 грн (датована за кілька днів від розписки, складеної на ім`я ОСОБА_1 ОСОБА_2 ), при цьому зазначено, що на підтвердження наявності у ОСОБА_16 таких коштів, ОСОБА_10 посилався на договори купівлі-продажу квартир, стороною яких є ОСОБА_16 .

Крім того, ОСОБА_10 на підтвердження своєї фінансової спроможності посилався на індивідуальні відомості Пенсійного фонду України за 1998-2023 роки, власні звіти за 2010-2011 роки, податкові декларації за 2012-2017 роки, роздруківки платіжних інструкцій Приват 24 та копію рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.08.2018 у справі №369/8384/18, яким встановлено факт проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

З наданої суду розписки від 24.06.2018 про отримання в борг ОСОБА_10 від ОСОБА_16 грошових коштів у сумі 35000000,00 грн вбачається, що ОСОБА_10 повернув вказані грошові кошти ОСОБА_16 09.09.2021, про що свідчить відповідна відмітка на зворотньому боці копії розписки.

Проте, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається наявність у ОСОБА_10 фінансової спроможності для повернення грошових коштів у сумі 35000000,00 грн, що очевидно свідчить про наявність ознак фіктивності вказаного правочину.

Як інформація з Пенсійного фонду України, так і інформація з Державної податкової служби України, свідчить про те, що ОСОБА_10 не мав власних грошових коштів в тій сумі, яка була зазначена у розписці від 24.06.2018, що відповідно спростовує фінансову спроможність ОСОБА_10 щодо повернення нібито запозичених коштів у ОСОБА_16 .

При цьому, суд критично ставиться і до тієї частини доказів, що надані на підтвердження фінансової можливості ОСОБА_10 позичити станом на 25.06.2018 ОСОБА_1 кошти у сумі 31427000,00 грн та/або повернути 09.09.2021 нібито запозичені грошові кошти у ОСОБА_16 :

- в частині суми - 6042655,00 грн, зокрема, копії договорів купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_11 , яка проживала з ОСОБА_10 сім`єю без шлюбу і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.08.2018 та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , оскільки матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що кошти від продажу нерухомого майна ОСОБА_11 були використані у вищевказаних правочинах;

- в частині суми 6132000,00 грн, зокрема, копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_18 № 171 від 19.01.2024 про те, що вона отримані від продажу у червні-липні 2021 року належних їй квартир грошові кошти у сумі 6132000,00 грн передала своєму сину ОСОБА_10 , оскільки навіть за умови передачі таких коштів у 2024 році (дата складання заяви - 19.01.2024, при цьому дата передачі грошових коштів не вказана), вказане не може підтверджувати фінансову спроможність ОСОБА_10 на 2,5 року раніше, коли, як зазначає ОСОБА_10 , він повернув грошові кошти ОСОБА_16 ;

- виписки по особовому рахунку ФОП ОСОБА_10 з 05.12.2020 по 01.01.2022, які відповідно до пояснень, наданих ОСОБА_10 та адвокаткою Безпалюк Н.В., підтверджують повернення юридичною особою фінансової допомоги, наданої їй ОСОБА_10 у 2018 році у вигляді безвідсоткової позики, оскільки вказане не свідчить про наявність додаткового джерела доходу ОСОБА_10 при її поверненні.

При цьому, присутні в судовому засіданні представник ОСОБА_22 - адвокатка Безпалюк Н.В. та ОСОБА_10 не довели як джерело походження грошових коштів, так і мету надання позик, враховуючи тривалу низку таких перезапозичень за відсутності власного доходу позичальників, в розмірі, співставному сумі, що позичалась.

Все вищевикладене, за відсутності чіткої та зрозумілої мети запозичення грошових коштів від однієї особи до іншої з подальшим перезапозиченням третім особам, а також ненадання відповідних пояснень щодо способу передачі готівкових грошових коштів у відповідній сумі по ланцюгу вищевказаних правочинів - від ОСОБА_16 до ОСОБА_10 , від ОСОБА_10 до ОСОБА_1 та від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , фактично свідчить про наявність ознак фіктивності вищевказаних правочинів.

Таким чином, виходячи з усієї сукупності доказів, яка надана заявником - ОСОБА_1 на підтвердження заявлених грошових вимог до боржника у цій справі, та яка отримана судом від Державної податкової служби України, вислухавши пояснення учасників справи, суд констатує, що ОСОБА_1 не доведено належними доказами реальність (дійсність) вищевказаних зобов`язань, що відповідно спростовує фінансову спроможність ОСОБА_1 щодо надання відповідної позики ОСОБА_2 .

Додатково суд вважає за необхідне зазначити про те, що порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб`єкти господарювання), ФІЗИЧНИМИ ОСОБАМИ визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148 (далі - Положення) (тут і далі - в редакції, чинній на дату розписки, складеної ОСОБА_2 на ім`я заявника, а саме - 27.06.2018).

Підпунктом другим пункту 7 розділу II Положення передбачено, що фізичні особи мають право здійснювати розрахунки готівкою між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень уключно.

Платежі на суму, яка перевищує 50000 гривень, здійснюються шляхом ПЕРЕКАЗУ КОШТІВ з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення та/або переказу коштів на поточні рахунки (у тому числі на депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті).

Оскільки, суми за розписками по ланцюгу вищевказаних правочинів - від ОСОБА_16 до ОСОБА_10 , від ОСОБА_10 до ОСОБА_1 та від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 перевищують 50000 гривень, то з урахуванням приписів вищезазначеного Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні передача сум позики повинна була здійснюватися в безготівковій формі та підтверджуватися відповідними банківськими розрахунковими документами.

Також, враховуючи позицію боржника, а саме - заперечення проти заявлених вимог, зокрема, заперечення факту отримання позики, в предмет доказування у даній справі входить наявність будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження проведених розрахунків.

Доказів, які б підтверджували безготівковий переказ позики від ОСОБА_16 до ОСОБА_10 , від ОСОБА_10 до ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Також матеріали справи не міститься належних та допустимих доказів передачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 31427000,00 грн.

Крім того суд зауважує на тому, що вищевикладене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 01.03.2023 у справі № 902/221/22, у якому, крім іншого зазначено, що визначена приписами статті 204 ЦК України презумпція правомірності укладеного між сторонами правочину не спростовує відповідного обов`язку заявника-кредитора, вимоги якого підтверджені борговою розпискою, надати сукупність усіх необхідних доказів на обґрунтування своїх вимог, зокрема й зазначені вище докази джерел походження наданих у позику коштів. Тобто, не досліджуючи дійсність відповідного правочину, що виходить за межі предмета розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, господарський суд у справі про неплатоспроможність фізичної особи, вирішуючи питання про належне документальне підтвердження кредиторських вимог за борговою розпискою, може надати правову оцінку реальності (дійсності) таких зобов`язань на підставі інших доказів, що підтверджують/спростовують фінансову спроможність цього кредитора щодо надання відповідної позики.

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, на заявника, у даному випадку, покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме, надання юридичних послуг боржнику на виконання умов договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, керуючись внутрішнім переконанням та засадами розумності й справедливості, суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022) відмовити та повністю відхилити грошові вимоги ОСОБА_1 за заявою (вх.№11069 від 03.10.2022) з грошовими вимогами до боржника.

Керуючись ст. ст. 45, 47, 113, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника (вх. № 11069 від 03.10.2022).

Відхилити грошові вимоги ОСОБА_1 за заявою (вх.№11069 від 03.10.2022) з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалу направити керуючому реструктуризацією, боржнику, ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 29 січня 2024 року.

Суддя Усатий В.О.