номер провадження справи 27/292/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 Справа № 908/3374/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Візард груп" (пр. Б. Хмельницького, буд. 25, прим. 2, м. Мелітополь, Запорізька область, 72312, ідентифікаційний код юридичної особи 37678094)

до відповідача-1: Комунального некомерційного підприємства "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області (вул. Поштова, буд. 75, смт. Нововасилівка, Приазовський район, Запорізька область, 72420, ідентифікаційний код юридичної особи 24908721)

до відповідача-2: Нововасилівську селищну раду (вул. Кооперативна, буд. 78, смт. Нововасилівка, Мелітопольський район, Запорізька область, ідентифікаційний код юридичної особи 24911634)

про стягнення 240 365 грн 32 коп.

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Візард груп" звернулося до суду з позовом про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області 240 365 грн 32 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 06.11.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3374/23 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходженням відповідача є Запорізька область, Приазовський район, смт. Нововасилівка.

Станом на момент звернення до суду, не здійснюється відправка пошти на адресу відповідача, оскільки зазначена територія перебуває в тимчасовій окупації.

Інформація про не функціонування відділень АТ "Укрпошта" на вказаній території підтверджується і інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта".

Вказані обставини свідчать про неможливість позивача на момент звернення до суду з позовом виконати вимоги чинного Господарського процесуального кодексу щодо відправлення копії позовної заяви відповідачам за адресами їх реєстрації засобами поштового зв`язку.

Позивач до позовної заяви надав витяг з електронної поштової скриньки, відповідно до якого на адресу відповідача-2 - надіслано позовну заяву з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 13.11.2023, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3374/23, присвоєно справі номер провадження 27/292/23. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 13.11.2023 відповідачу запропоновано подати відзив протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 05.12.2023.

04.12.2023 від відповідача на поштову адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, вважає їх законними та обґрунтованими.

Крім цього, відповідач просить суд на підставі ст. 130 ГПК України повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Ухвалою суду від 14.12.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Візард груп" залишено без руху, надано позивачу строк протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі, шляхом надання доказів перереєстрації юридичної адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "Візард груп" на підконтрольну територію України; доказів направлення відповідачу документів на усунення вищевказаних недоліків позовної заяви.

20.12.2023 позивач сформував в системі "Електронний суд" заяву про виконання ухвали суду від 14.12.2023.

Заява прийнята судом.

19.12.2023 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі № 908/3374/23 у якості співвідповідача - Нововасилівську селищну раду (вул. Кооперативна, буд. 78, смт. Нововасилівка, Мелітопольський район, Запорізька область, ідентифікаційний код юридичної особи 24911634).

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що Комунальне некомерційне підприємство "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області є правонаступником Нововасилівської районної лікарні, , створена на базі комунального майна Нововасилівської селищної ради, є закладом охорони здоров`я - комунальним некомерційним підприємством, що надає вторинну (спеціалізовану) медичну допомогу (пункти 1.1 та 1.2 Статуту КНП "НОВОВАСИЛІВСЬКА ЛІКАРНЯ" НСРЗО, затвердженого рішенням 3-ї позачергової сесії Нововасилівської селищної ради № 7 від 20 січня 2021 року "Про зміну найменування та затвердження Статуту в новій редакції комунального некомерційного підприємства "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області", далі по тексту - Статут. Засновником КНП "Нововасилівська лікарня" НСРЗО є Нововасилівська селищна рада. На підставі п. 1.4 Статуту Лікарня є підпорядкованою, підзвітною та підконтрольною Засновнику. Лікарня здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку (п. 1.5 Статуту). Відповідно до п. 6.3 Статуту Лікарня користується закріпленим за нею комунальним майном Нововасилівської селищної ради на праві оперативного управління. Лікарня здійснює некомерційну господарську діяльність, організовує свою діяльність відповідно до фінансового плану, затвердженого Засновником, самостійно організовує виробництво послуг і реалізує їх за цінами (тарифами), що визначаються в порядку, встановленому законодавством (п. 6.4 Статуту). Згідно з п. 7.1 Статуту майно Лікарні є комунальною власністю Нововасилівської селищної ради Запорізької області і закріплюється за нею на праві оперативного управління. Майно Лікарні становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, передані ш в порядку, встановленому чинним законодавством, вартість яких відображається у самостійному балансі Лікарні. За положеннями статуту, КНП "Нововасилівська лікарня" НСРЗО є неприбутковою установою (лікарня здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку, п. 1.5. Статуту). Лікарня не може жодним чином розподіляти отримані доходи (прибутки) або їх частину серед засновників (учасників), членів працівників (окрім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб (п. 6.11 Статуту). Відповідно до п. 9.1 Статуту Управління Лікарнею здійснює Засновник. Рішенням 12 сесій 8 скликання Нововасилівської селищної ради №25 від 23.12.2021 затверджено перелік об`єктів (нежитлові будівлі) комунальної власності Нововасилівської селищної ради станом на 01.01.2022 року, управління якими відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" здійснює Нововасилівська селищна рада Мелітопольського району Запорізької області (додаток №1 - І. Охорона здоров`я: 1. Комплекс будівель та споруд за адресою: 72420, смт. Нововасилівка, вул. Поштова, 75, в якому розташовано комунальне некомерційне підприємство "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області). Засновник (Нововасилівська селищна рада) затверджує фінансовий план Лікарні та контролює його виконання (п.п. 9.4.3 Статуту). Згідно з вищенаведеним, Комунальне некомерційне підприємство "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради запорізької області є неприбутковою установою, майно підприємства є комунальною власністю та закріплюється за ним на праві оперативного управління. З метою додаткового з`ясування фінансового забезпечення та дофінансування Комунального некомерційного підприємства "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради запорізької області позивач звернувся з листом від 11.12.2023 № 33 до Нововасилівської селищної ради, як до засновника відповідача. У відповідь на зазначений лист Нововасилівською селищною радою повідомлено наступне (лист№ 194 від 13.12.2023р.): " 1. Відповідно до наказу Міністерства реінтеграції з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", вся територія Мелітопольського району, в тому числі Нововасилівська селищна територіальна громада, тимчасово окупована російською федерацією територія України. Програма фінансової підтримки Комунального некомерційного підприємства "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради запорізької області була прийнята рішенням сесії на 2022 рік. На 2023 рік програма не приймалася, тому що сесію Нововасилівської селищної ради неможливо провести через відсутність кворуму. У 2023 році Нововасилівська селищна рада працює по 1/12 обсягу бюджетних призначень 2022 року.

Ухвалою суду від 25.12.2023 клопотання позивача про залучення співвідповідача у справі задоволено. Залучено до участі у справі № 908/3374/23 - Нововасилівську селищну раду (вул. Кооперативна, буд. 78, смт. Нововасилівка, Мелітопольський район, Запорізька область, ідентифікаційний код юридичної особи 24911634) в якості відповідача-2. Запропоновано відповідачу-2, відповідно до ст. 165 ГПК України, надати в строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 10.01.2024, відзив на позовну заяву і докази в його обґрунтування, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду направити копію відзиву та доданих до нього документів позивачу та відповідачу-1, докази направлення/вручення надати суду (додати до відзиву).

02.01.2024 відповідач-2 надіслав на адресу суду заяву про визнання позову, зазначивши наступне. Відповідно до наказу Міністерства реінтеграції з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Мелітопольського району, в тому числі Нововасилівська селищна територіальна громада, тимчасово окупована російською федерацією територія України. Програма фінансової підтримки відповідача-1 була прийнята рішенням сесії на 2022 рік. На 2023 рік програма не приймалася, тому що сесію Нововасилівської селищної ради неможливо провести через відсутність кворуму. У 2023 році Нововасилівська селищна рада працює по 1/12 обсягу бюджетних призначень 2022 року. У зв`язку з тим, що програму на фінансування на 2023 рік не прийнято, провести фінансування відповідача-1 неможливо. На даний час у відповідача-1 відсутні кошти для погашення заборгованості за спожиту теплову енергію. На даний момент кошти для погашення заборгованості за спожиту теплову енергію наявні в бюджеті селищної ради. Але Нововасилівська селищна рада, як засновник Комунального некомерційного підприємства «Нововасилівська лікарня» Нововасилівської селищної ради Запорізької області, матиме можливість погасити заборгованість закладу за рішенням суду про стягнення коштів з сільської ради, в іншому випадку оплата коштів буде вважатися нецільовим використанням бюджетних коштів (ст. 119 Бюджетного Кодексу України). Так, відповідно до ст. З Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», встановлені особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу, зокрема: виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу.

Відповідно до ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 29.01.2024.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Візард Груп" є суб`єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність із виробництва теплової енергії з використанням альтернативних джерел енергії та постачання теплової енергії на підставі ліцензії, виданої Запорізькою обласною державною адміністрацією, розпорядження голови Запорізької ОДА № 34-л від 15.07.2019 «Про переоформлення товариству з обмеженою відповідальністю «ВІЗАРД ГРУП» ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії на установках з Використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії» та ліцензії, виданої Запорізькою обласною державною адміністрацією, розпорядження голови Запорізької ОДА № 6-л від 26.03.2020 «Про переоформлення товариству з обмеженою відповідальністю «ВІЗАРД ГРУП» ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії». Метою діяльності Товариства є задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності.

Позивач має статус юридичної особи та відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 15.04.2011, 1.002861, ідентифікаційний код юридичної особи: 37678094, місцезнаходження: Україна, 72312, Запорізька обл., місто Мелітополь, пр. Богдана Хмельницького, будинок 25, приміщення 2, керівник - Стержантова Ольга Сергіївна; основний вид економічної діяльності 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

08.02.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Візард Груп" (Орендар) та Комунальною установою "Нововасилівська районна лікарня" Приазовської районної ради Запорізької області (Орендодавець) укладено договір оренди індивідуально визначеного майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Приазовського району, зареєстровано в реєстрі за № 87.

Відповідно до п. 1.1 договору Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування наступне майно: будівлю гаражу-котельні, яка розташована за адресою: Запорізька область, Приазовський район, смт. Нововасилівка, вул. Поштова, 75, що є часткою комплексу будівель та споруд Нововасилівської районної лікарні (на сьогодні - Комунальне некомерційне підприємство "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області).

На підставі рішення Приазовської районної ради Запорізької області № 17 від 29.10.2019 договір оренди продовжено до 08.02.2027 (договір про внесення змін № 1 від 28.01.2020, зареєстровано в реєстрі за № 96).

18.11.2019 позивачем отримано дозвіл № 499.19.23 Головного управління держпраці у Запорізькій області на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки - парові та водогрійні котли теплопродуктивністю понад 0,1 МВт:

котел опалювальний водогрійний моделі ЕКY/S 175Р, 2012 р.в., Туреччина - 2 од. Адреса розташування устаткований: Запорізька область, смт. Нововасилівка, вул. Поштова, 75.

Для нарахування плати за опалення позивачем встановлено тариф

одиницю фактично спожитої теплової енергії - 3284,81 грн. за 1 Гкал без ПДВ (3941,77

грн. за 1 Гкал з ПДВ) відповідно до рішення виконавчого комітету Нововасилівської

селищної ради «Про коригування тарифу на теплову енергію ТОВ «ВІЗАРД ГРУП» від

21.12.2021 № 15.

Опалювальний сезон 2021-2022р.р. в лікарні за адресою: смт. Нововасилівка, вул. Поштова, 75, розпочато з 02.11.2021 відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області «Про початок опалювального сезону 2021-2022р.р.» від 01.11.2021 285 на виконання розпорядження № 222-О від 13.10.2021, джерело: https://novovasylivska-gromada.gov.ua/news//.

На підставі вищенаведеного позивач здійснював постачання теплової енергії у березні 2022 року на об`єкти Комунального некомерційного підприємства "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області, а саме: комплекс будівель та споруд по вулиці Поштовій, буд. 75, в смт Нововасилівка Приазовського району Запорізької області, що знаходяться на балансі відповідача (майно Комунального некомерційного підприємства "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області перебуває в комунальній власності) без укладеного договору про закупівлю теплової енергії за державні кошти.

Відповідач ухилявся від укладення даного договору, не здійснивши процедуру закупівлі теплової енергії відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі».

У березні 2022 року відповідачу відпущено теплову енергію на суму 240 365 грн 32 коп., згідно рахунка на оплату № НЛ-00000005 від 31.03.2022. та акта надання послуг № НЛ- 00000004 від 31.03.2022.

Факт подачі теплоносія у березні 2022 року на об`єкти теплопостачання відповідача підтверджуються актом надання послуг № НЛ-00000004 від 31.03.2022.

Відповідач зобов`язання з оплати теплової енергії в повному обсязі не здійснив, в результаті чого утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 240 365 грн 32 коп.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача 240 365 грн 32 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію.

Згідно з положеннями ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно частини 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини 1-3 статті 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.

Частиною 7 статті 276 Господарського кодексу України визначено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно ст. 276 ГК України відповідач зобов`язаний був оплатити відпущену теплову енергію у встановлений термін за встановленими цінами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (абз. 9 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання").

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія -товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про теплопостачання» відносини суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Відповідно до пунктів 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією; споживач зобов`язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією договір.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії та частини 1 статті 25 цього Закону, теплопостачальна організація має право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання", закріплено права та основні обов`язки споживача теплової енергії, яка містить обов`язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно з пунктом 4 "Правил користування тепловою енергією", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору, а пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір. Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (п. 40).

З огляду на викладені норми права, поставка теплової енергії без договору не допускається.

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії відповідно до пунктів 1-2, 4 Правил користування тепловою енергією визначаються і в тому випадку, коли такий договір відсутній, оскільки вони є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопоетачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Як вбачається з правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17, від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17, укладання договору з теплопостачання відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил користування тепловою енергією, є не правом споживе послуг, а його обов`язком. Разом з тим, сам факт неукладення такого договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від сплати за фактично спожиту теплову енергію в спірний період. Враховуючи зазначене, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо укладення зазначеного договору, споживач, який фактично споживає теплову енергії не вчинивши дій з відключення від послуг теплопостачання відповідно до Правил користування тепловою енергією, не може бути звільнений від оплати вартості спожитої теплової енергії, як особа, що допустила господарське правопорушення у відносинах теплопостачання.

Отже навіть за відсутності договору, однак при належному підтвердженні матеріалами справи факту постачання теплової енергії споживачу, останній не звільняється від обов`язку з оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Законодавство, яке регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортування постачанням та використанням теплової енергії, пов`язує обов`язок споживача сплатити вартість теплової енергії з фактом її споживання. Отже при підрахунку теплоспоживання необхідно враховувати, в тому числі, тепловиділення в приміщенні від поверхонь прокладених трубопроводів (стояків, підводок до приладів тощо), що знаходяться у приміщенні з приладами обліку або без них. Таким чином, якщо навіть у приміщенні відсутні опалювальні прилади, але є стояки, підводки до приладів, споживач повинен сплачувати за фактичне тепло, яке виділяється від зазначених трубопроводів.

Пунктом 23 Правил користування тепловою енергією визначено, що розрахунки спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (пінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2005 року № 630 (з наступними змінами), розрахунковим| періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

У березні 2022 року відповідачу відпущено теплову енергію на суму 240 365 грн 32 коп. згідно рахунка на оплату № НЛ-00000005 від 31.03.2022 та Акта надання послуг № НЛ-00000004 від 31.03.2022.

В матеріалах справи міститься акт звіряння взаємних розрахунків на суму 240 365 грн 32 коп. за період - 2022 рік, який підписаний позивачем та відповідачем та скріплений печатками сторін.

Частиною 1 ст. 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Підписаний обома сторонами Акт надання послуг № НЛ-00000004 від 31.03.2022 за березень 2022 свідчить про належне виконання позивачем взятих на себе зобов`язань, так само як відсутність повної оплати з боку відповідача за отриману теплову енергію, свідчить про порушення останнім зобов`язань за ним.

Наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за договором в розмірі 240 365 грн 32 коп. також підтверджується підписаним обома сторонами актом звіряння взаємних розрахунків за 2022 рік.

Позивач і відповідач є суб`єктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та однакові ризики та надання розстрочки відповідачу може призвести до негативних наслідків для позивача.

До того ж, кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб`єкта підприємницької діяльності, з яким він уклав договір.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення 240 365 грн 32 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Пунктом 6 ст. 236 ГПК України визначено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

За таких обставин, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 240 365 грн 32 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейского суду з прав людини від 19.03.1997 р. (п. 40) по справі "Горнсбі поти Греції" зазначено: "…Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним - і не передбачив при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на підставі ст. 130 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 802 грн 74 коп.

З урахуванням ст.ст. 129, 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", враховуючи визнання позову відповідачами, позивачу підлягає повернення з Державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 1 802 грн 74 коп., сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 130, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Візард груп" до Комунального некомерційного підприємства "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області, Нововасилівську селищну раду задовольнити.

Стягнути солідарно з Комунального некомерційного підприємства "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області (вул. Поштова, буд. 75, смт. Нововасилівка, Приазовський район, Запорізька область, 72420, ідентифікаційний код юридичної особи 24908721), Нововасилівської селищної ради (вул. Кооперативна, буд. 78, смт. Нововасилівка, Мелітопольський район, Запорізька область, ідентифікаційний код юридичної особи 24911634) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Візард груп" (пр. Б. Хмельницького, буд. 25, прим. 2, м. Мелітополь, Запорізька область, 72312, ідентифікаційний код юридичної особи 37678094) 240 365 (двісті сорок тисяч триста шістдесят п`ять) грн 32 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Нововасилівська лікарня" Нововасилівської селищної ради Запорізької області (вул. Поштова, буд. 75, смт. Нововасилівка, Приазовський район, Запорізька область, 72420, ідентифікаційний код юридичної особи 24908721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Візард груп" (пр. Б. Хмельницького, буд. 25, прим. 2, м. Мелітополь, Запорізька область, 72312, ідентифікаційний код юридичної особи 37678094) 901 (дев`ятсот одна) грн 37 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Нововасилівської селищної ради (вул. Кооперативна, буд. 78, смт. Нововасилівка, Мелітопольський район, Запорізька область, ідентифікаційний код юридичної особи 24911634) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Візард груп" (пр. Б. Хмельницького, буд. 25, прим. 2, м. Мелітополь, Запорізька область, 72312, ідентифікаційний код юридичної особи 37678094) 901 (дев`ятсот одна) грн 37 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Візард груп" (пр. Б. Хмельницького, буд. 25, прим. 2, м. Мелітополь, Запорізька область, 72312, ідентифікаційний код юридичної особи 37678094) 50 % судового збору сплаченого при поданні позову в розмірі 1 802 (одна тисяча вісімсот дві) грн 75 коп., відповідно до платіжної інструкції № 11 від 31.10.2023.

Рішення оформлено та підписано 01.02.2024.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.и