ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

30 січня 2024 року м. ОдесаСправа № 915/577/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників:

від Публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК": не з`явився

від Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН": не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН"

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, суддя в І інстанції Алексєєв А.П, повний текст якої складено 02.10.2023, в м. Миколаєві

у справі №915/577/22

за позовом: Публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН"

про стягнення 149 160 977,47 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 Публічне акціонерне товариство МТБ Банк звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Нібулон, в якій просив суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №К10177/2021 від 13.08.2021 року в сумі 3853515,93 доларів США та 8243294,83 грн., з яких: 3 811 000,00 доларів США заборгованість за основним боргом; 42 515,93 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 1 197 987,57 грн. штраф за порушення обсягів продажу іноземної валюти відповідно до п.5.4. Кредитного договору; 199 664,56 грн штраф за ненадання звітності та іншої інформації на вимогу Банку згідно п.5.3 Кредитного договору; 6 845 642,79 грн. штраф за ненадання аудійованої консолідованої фінансової звітності ТОВ СП Нібулон на вимогу Банку згідно п.5.9. Кредитного договору.

Позовні вимоги обгрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору №К10177/2021 від 13.08.2021 в частині строків погашення кредиту та процентів за користування кредитом.

16.01.2023 позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» в межах суми заявлених позовних вимог та можливих судових витрат в сумі 150 029 327,47 грн.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що відповідач належним чином не виконав договірні зобов`язання, зокрема, вчасно не повернув позивачу кредитні кошти та допустив заборгованість, крім того, виконання зобов`язань відповідача по кредитному договору забезпечується заставою належних відповідачу транспортних засобів у кількості 56 одиниць та обладнання у кількості 31 одиниці, однак відповідач порушив зобов`язання за договорами застави, внаслідок чого позивач позбавлений інформації про наявність у позивача заставного майна та його технічний стан.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2023 (суддя Алексєєв А.П.), залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 (колегія суддів у складі: Колоколов С.І. головуючий, Разюк Г.П., Савицький Я.Ф.) та постановою Верховного Суду від 04.04.2023 у справі №915/577/22 заяву про забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов ПАТ «МТБ БАНК» шляхом накладання арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ СП «Нібулон» в межах суми заявлених позовних вимог та можливих судових витрат в сумі 150 029 327, 47 грн на розрахункових рахунках, визначених у резолютивній частині ухвали.

Суди дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову у визначений ним спосіб, оскільки відповідачем реальних дій спрямованих на надання предметів застави для перевірки не здійснено, заставні транспортні засоби у вказаний у повідомленні термін та адресу не доставлено, інформація щодо місцезнаходження заставного обладнання позивачу не надана. Існування таких обставин підтверджує об`єктивні причини для позивача вважати, що заставне майно втрачено (повністю чи частково) чи пошкоджено, та у свою чергу, створює загрозу забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором та погашення кредитної заборгованості за рахунок заставного майна, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, адже виконання такого рішення полягатиме саме у виконанні відповідачем грошових зобов`язань перед позивачем.

20.09.2023 року на адресу суду надійшло клопотання ТОВ СП «Нібулон» про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою суду від 19.01.2023 року.

У заяві про скасування заходів забезпечення позову зазначено, що з моменту забезпечення позову, тобто з 19.01.2023 року, обставини змінилися настільки, що у забезпеченні позову відпала необхідність, оскільки ці обставини гарантують можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

До зазначених обставин відповідачем віднесено:

- існування нових доказів на підтвердження наявності у відповідача заставного майна, яке є предметом застави за договорами застави транспортних засобів та обладнання;

- страхування заставного майна на користь вигодонабувача, тобто позивача;

- наявність поручителя (компанії Нібулон СА) за всіма зобов`язаннями відповідача за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 у справі №915/577/22 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що із змісту договорів застави ініціатива щодо перевірки заставного майна шляхом вивчення документів або огляду майна за місцем його розташування належить позивачу. Отже, суд не вправі змінювати обумовлені сторонами способи перевірки заставного майна.

Суд зазначив, що із доданих до заяви копій листів, отримання яких позивачем підтверджено доказами, не вбачається, що відповідач заздалегідь пропонував позивачу оглянути заставлене майно із визначенням конкретних адрес розташування майна та конкретних дат і часу перевірки. Що стосується перевірки заставного майна шляхом його комісійного огляду за участі представників охоронних компаній із наступним складенням актів, то відповідними договорами таких перевірок не передбачено. Також не передбачено договорами фотографування майна із наступним направленням матеріалів фотофіксації позивачу замість його безпосереднього огляду.

Стосовно страхування заставного майна та наявності поруки, то дані заходи, якщо вони не передбачені договором, мають заздалегідь погоджуватися із позивачем, як кредитором у договірних відносинах, з метою визначення достатності забезпечення виконання грошового зобов`язання.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" звернулось з апеляційною скаргою, в якій останнє просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 у справі №915/577/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2023 у даній справі.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідачем до заяви про скасування заходів забезпечення позову було додано достатню кількість належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у відповідача заставного майна, його стану та місця фактичного розташування. Вказане виключає будь-які підстави вважати, що заставне майно втрачене або пошкоджене, внаслідок чого виконання вимог позивача за рахунок заставного майна є неможливим. Крім цього, з метою визначення станом на даний момент ринкової вартості заставного майна, яке є предметом застави за договорами застави, ТОВ СП «НІБУЛОН» ініційовано здійснення оцінки майна, за результатами проведення якої суб?єктом оціночної діяльності ТОВ «Назарет» складено Звіт №20-107 про незалежну оцінку індивідуально-визначеного майна - сільськогосподарських машин та техніки, в кількості 87 позицій, що є власністю ТОВ СП «НІБУЛОН» та обліковується на балансі підприємства, який містить висновки про ринкову вартість заставного майна станом на 01.08.2023. Відповідно до вказаного Звіту ринкова вартість заставного майна станом на 01.08.2023 становить - 146 633 176,00 грн., що практично повністю охоплює ціну позову у даній справі №915/577/22 та майже повністю покриває розмір суми, на яку накладено арешт ухвалою від 19.01.2023 шляхом забезпечення позову у даній справі.

Вказує, що договорами застави передбачено (п. 3.8, п. 3.9), що заставодавець, тобто ТОВ СП «НІБУЛОН», зобов?язаний застрахувати предмет застави на узгоджену п. 2.1 цих Договорів вартість та надати заставодержателю договір страхування та докази сплати страхового платежу. Страхування здійснюється в одній з узгоджених заставодержателем страхових компаній та від страхових ризиків, узгоджених із заставодержателем. На виконання договорів застави заставне майно було застраховано. Однак, з огляду на закінчення строку дії раніше укладених договорів добровільного страхування, 01.08.2023 між відповідачем та ПАТ «СК «Універсальна», яка є узгодженою страховою компанією з ПАТ «МТБ БАНК», було укладено новий Договір добровільного страхування наземного транспорту №3111/217/000772, вигодонабувачем за яким є ПАТ «МТБ БАНК». Відповідно до п. 3.1 Договору добровільного страхування наземного транспорту №3111/217/000772 від 01.08.2023 страхова сума за цим Договором - 147 484 263,32 грн., що практично повністю покриває суму 149 160 977,47 грн., яка є предметом стягнення у даній справі №915/577/22. Наведене свідчить про те, що якщо навіть припустити, що заставне майно відповідачем за якихось обставин буде втрачено у майбутньому, то позивач, у разі повного задоволення позову у даній справі, зможе практично повністю задовольнити свої вимоги за рахунок страхової суми за Договором добровільного страхування наземного транспорту №3111/217/000772 від 01.08.2023, оскільки він вигодонабувачем за цим Договором страхування.

Зазначає, що відповідно до умов Договору поруки №К10177/2021/5-4 від 27.09.2021, У випадку порушення відповідачем зобов?язань за Кредитним договором, боржник (ТОВ СП «Нібулон» та поручитель («НІБУЛОН СА» (Nibulon SA)) відповідають перед кредитором (ПАТ «МТБ БАНК») як солідарні боржники. Таким чином, у разі повного задоволення позову у даній справі та виникнення у позивача будь-яких труднощів при виконанні такого судового рішення у позивача існує гарантована можливість реального виконання рішення суду за рахунок поручителя - компанії «НІБУЛОН СА» (Nibulon SA).

Додатково зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали від 25.09.2023 у даній справі №915/577/22 помилково, замість надати правову оцінку можливості реального виконання рішення суду у даній справі та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову, надано оцінку умовам договорів застави та оцінку належного чи неналежного виконання відповідачем умов цих договорів тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Зокрема, позивач зазначає, що надані апелянтом суду першої інстанції Акти перевірки (огляду, розміщення, місцезнаходження, перебування, фактичного гаражування) заставного майна, які складені в період з 27.01.2023 по 15.02.2023, не можуть вважатися належними, достовірними та допустимими доказами наявності усіх предметів застави, адже огляд більшості заставного майна ініційований особисто Відповідачем (заставодавцем), проведений однобічно, виключно співробітниками Відповідача (Апелянта), без участі Позивача, як Заставодержателя, та не був актуальним станом на дату подання Відповідачем Клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Те ж саме стосується і Актів огляду (фактичного гаражування) агротехніки, який проводився за ініціативою Відповідача в період з 27 липня 2023 року по 02 серпня 2023 року. Огляд заставного майна (сільськогосподарської техніки та обладнання) здійснювався одноособово співробітниками Відповідача (Апелянта) за відсутності Заставодержателя (Позивача) і навіть зазначення геолокації та фотофіксація машин та механізмів не може ідентифікувати усі предмети застави та підтвердити їх наявність, цілість та неушкодженість, технічний стан та місцезнаходження.

Щодо наданого Відповідачем Звіту про незалежну оцінку вартості заставного майна від 01.08.2023, то вказує, що Замовником (ініціатором) Звіту є Апелянт. Крім того, у зазначеному Звіті міститься застереження щодо достовірності наданої інформації: Цей звіт виконаний на підставі наявних документів та усної інформації Замовника (тобто, ТОВ СП «НІБУЛОН»). У Звіті також вказується, що вся інформація фінансового, економічного та технічного характеру, надана Замовником, приймалась оцінювачем як достовірна. Тобто, Звіт про незалежну оцінку вартості заставного майна, на який посилається Відповідач, складений без огляду цього майна, технічний стан та вартість предметів застави визначені на підставі інформації, наданої Замовником. 3 наданого Відповідачем до клопотання звіту про оцінку транспортних засобів вбачається, що здійснюючи оцінку її проведено без участі Позивача та без фактичного огляду таких транспортних засобів, про що зазначається у самому звіті. Відповідно наданий суду звіт про оцінку транспортних засобів, по-перше, не може бути доказом наявності та цілісності заставного майна, а по-друге, не може бути достовірним доказом вартості заставного майна.

Вказує, що наразі Відповідачем Договір страхування наземного транспорту №3111/217/000772 від 01.08.2023 до матеріалів справи долучено не було. В разі, якщо такий договір укладений, позивач вважає, що навіть укладення такого договору не може безумовно гарантувати відшкодування збитків в разі пошкодження та втрати заставного майна в умовах впровадженого воєнного стану на території України та продовження бойових дій у зв?язку з тривалою агресією російської федерації на території України. Зазначене в свою чергу доводить, що обґрунтовані ризики втрати та пошкодження заставного майна продовжують існувати. І на стадії досудового врегулювання спору, і на стадії підготовчого судового засідання Поручитель «НІБУЛОН СА» мав можливість добровільно виконати і зобов?язання за Договором поруки, і зобов?язання за Кредитним договором, але до теперішнього часу ці зобов?язання не виконує, заборгованість залишається несплаченою. Крім того, доводи Скаржника щодо забезпечення виконання зобов?язань порукою не спростовують існування обгрунтованих ризиків щодо реального виконання судового рішення по справі.

Вказує, що арешт накладено лише на кошти в межах позовних вимог, грошові кошти поза межами арештованої суми перебувають у вільному користуванні Відповідача, якому ніщо не перешкоджає вільно здійснювати фінансово-господарську діяльність та виконувати зобов?язання за кредитними договорами перед іншими кредиторами. Отже, застосування заходів забезпечення позову жодним чином не порушує прав та законних інтересів Відповідача. Навпаки, той факт, що Відповідач є боржником перед іншими кредиторами, і маючи реальну можливість виконання кредитних зобов?язань перед Позивачем за кредитним договором №K10177/2021 від 13.08.2021, строк кредитування за яким закінчився ще 12.08.2022, і до теперішнього часу не повернув кредитні кошти Позивачу, доводить, що продовжує існувати обґрунтований ризик того, що у разі винесення рішення про задоволення позову останнє не буде виконано, в тому числі, у зв?язку зі спрямуванням Відповідачем наявних коштів на погашення зобов?язань перед іншими кредиторами.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі №915/577/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 у справі №915/577/22 та призначено розгляд даної справи на 28.11.2023 о 12:00.

24.11.2023 до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" та від Публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК" надійшли клопотання про відкладення розгляду даної справи на іншу дату, мотивовані тим, що станом на теперішній час сторони ведуть перемовини щодо мирного врегулювання спору по даній справі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 у справі №915/577/22 відкладено розгляд даної справи на 19.12.2023 о 12:40.

18.12.2023 до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" та від Публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК" повторно надійшли клопотання про відкладення розгляду даної справи на іншу дату, мотивовані тим, що станом на теперішній час сторони ведуть перемовини щодо мирного врегулювання спору по даній справі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 у справі №915/577/22 відкладено розгляд даної справи на 30.01.2024 о 15:00.

29.01.2024 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" надійшло клопотання, в якому скаржник, посилаючись на ч.4 ст. 264 ГПК України, відмовляється від апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 у справі №915/577/22 та просить постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження у даній справі.

30.01.2024 до суду апеляційної інстанції від Публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК" надійшла заява, в якій останнє просить врахувати, що не заперечує щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження у справі.

У судовому засіданні 30.01.2024 учасники справи в судовому засіданні участі не брали, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши вказане клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" про відмову від апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Закриття провадження це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті спору у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду.

Підстави для закриття провадження визначені положеннями процесуального закону і свідчать про те, що судове провадження підлягає закриттю у разі встановлення судом певних обставин, зокрема, того, що провадження неправомірно розпочато за відсутності у заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом або не може бути продовжене з інших причин, у тому числі і у зв`язку з волевиявлення сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки. Отже, підставами закриття провадження у справі фактично є обставини, які підтверджують: неправомірність виникнення процесу, неможливість або недоцільність його подальшого продовження.

Однією із базових засад господарського судочинства законодавцем визначено принцип диспозитивності та закріплено його у статті 14 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає обов`язок суду здійснювати розгляд справ не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до процесуального закону, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Реалізація принципу диспозитивності у господарському судочинстві пов`язується безпосередньо з волевиявленням осіб, які беруть участь у справі, та забезпечується гарантією права на звернення до господарського суду в установленому законом порядку. Сутність принципу диспозитивності зводиться до надання законодавством учасникам процесу вільно користуватися своїми процесуальними правами, тому учасники процесу самостійно вирішують питання звернення до суду з заявами, клопотаннями тощо. Особа, що звертається до суду, не може бути примушена до здійснення її прав без її на те волі.

Принцип диспозитивності процесуального права це основна ідея, що втілює свободу учасників процесу, які мають у справі матеріально-правовий та процесуальний інтерес здійснювати свої матеріальні права для захисту суб`єктивних прав і охоронюваних законом інтересів засобами, встановленими процесуальним законодавством. У принципі диспозитивності закладено вольову ознаку щодо використання або відмови від використання особою свого матеріального чи процесуального права; зазначений принцип завжди визначає початкову частину кожної стадії судового процесу та є поштовхом для судового процесу.

Процесуальний принцип диспозитивності відповідає принципу особистої ініціативи. Особи, які беруть участь у справі, і насамперед заявники, мають право розпоряджатися своїми матеріальними правами, з приводу яких йде спір у суді, а також процесуальними засобами їх захисту.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. У разі відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження (частина четверта статті 266 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, з огляду на вищезазначені норми процесуального закону та беручи до уваги принцип диспозитивності у господарському судочинстві, суд апеляційної інстанції зауважує, що учасники справи на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, в тому числі апелянт правом на відмову від поданої ним апеляційної скарги, що є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно з частиною шостою статті 266 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 191 цього Кодексу.

За умовами частини п`ятої статті 191 Господарського процесуального кодексу України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Колегія суддів вбачає, що вказане клопотання про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 у справі №915/577/22 підписано керівником Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН", повноваження якого на вчинення відповідних дій підтверджуються доданим до клопотання витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, клопотання містить посилання на відповідну статтю Господарського процесуального кодексу України, що свідчить про обізнаність заявника з наслідками відмови від апеляційної скарги. А Публічне акціонерне товариство "МТБ БАНК" в своїй заяві від 30.01.2024 не заперечує щодо відмови Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження у справі.

Приймаючи до уваги повноважність особи, яка підписала клопотання про відмову від апеляційної скарги, відсутність заперечень інших учасників справи щодо вказаної заяви і те, що жодна особа не приєдналася до даної апеляційної скарги, а також відсутність підстав для відмови у задоволенні відповідної заяви, визначених ч. 5 ст. 191 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" від апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 у справі №915/577/22 та закрити апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 266 ГПК України у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, повторне оскарження цього рішення особою, яка відмовилася від скарги, не допускається та відповідно до п.2 ч.1 ст. 261 ГПК України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись статтями 232-236, 240, 264, 266, 281 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 у справі №915/577/22 - задовольнити.

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" від апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 у справі №915/577/22.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2023 у справі №915/577/22.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська