ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024м. ДніпроСправа № 910/15582/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І.К.ВЕЛ» м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРОНА» м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 6090грн, пені в розмірі 767грн53коп, 3% річних в розмірі 307грн16коп, інфляційних втрат в розмірі 1732грн78коп, штрафу в розмірі 3044грн99коп.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «І.К.ВЕЛ» звернулось до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРОНА» з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 6090грн, пені в розмірі 767грн53коп, 3% річних в розмірі 307грн16коп, інфляційних втрат в розмірі 1732грн78коп, штрафу в розмірі 3044грн99коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з оплати наданих застрахованим особам лікарських засобів та товарів медичного призначення на підставі договору АП №ІК-12/16 від 12.12.2016.

Позивач стверджував, що на підставі вимог відповідача на видачу лікарських засобів та страхових карт забезпечив з грудня 2021року по лютий 2022року застрахованих осіб відповідача лікарськими засобами та товарами медичного призначення на загальну суму 6090грн. Це підтверджується видатковими накладними та вимогами про видачу лікарських засобів.

Позивач зазначив, що на підставі видаткових накладних за грудень 2021року - лютий 2022року відповідачу виставлені рахунки-фактури №12 від 01.01.2022, №3 від 01.03.2022 та №1 від 01.02.2023.

Позивач повідомив, що на дату подання позову існує заборгованість за договором АП №ІК-12/16 від 12.12.2016 в розмірі 6090грн.

Посилаючись на пункти 5.4. та 5.5. договору, позивач нараховував та заявив до стягнення пеню в розмірі 767грн53коп за загальний період 16.12.2021 - 02.09.2022 та штраф в розмірі 3044грн99коп за загальний період 16.12.2021 - 27.09.2023.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 307грн16коп за загальний період 16.12.2021 - 27.09.2023 та інфляційні втрати в розмірі 1732грн78коп за загальний період 16.12.2021 - 27.09.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2023 у справі №910/15582/23 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "І.К.ВЕЛ" передано за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2023 суд залишив без руху позовну заяву та запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 20.11.2023 була доставлена в електронному вигляді до електронного кабінету позивача 22.11.2023 о 04:05.

З урахуванням положень частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України позивач мав право усунути недоліки в строк до 04.12.2023 включно.

На адресу суду 01.12.2023 за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява позивача на виконання ухвали суду від 20.11.2023 разом з оновленою редакцією позовної заяви.

На адресу суду 05.12.2023 також надійшла оновлена редакція позовної заяви, направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 30.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Суд запропонував відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, а також у разі подання відзиву особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду від 06.12.2023 направлялась на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 49040, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 2.

Поштова кореспонденція з ухвалою суду від 06.12.2023 повернена підприємством поштового зв`язку із застереженням про відсутність адресата за вказаною адресою.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 06.12.2023 також надсилалась до електронної скриньки відповідача, вказаної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ().

Відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, ч.1, п.10 ч.2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" покладений обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження. Відповідно до статті 10 зазначеного Закону такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

У відповідача відсутній зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

В даній справі господарським судом здійснені всі можливі заходи задля повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідачем відзив на позовну заяву до суду не надано, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд установив таке.

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «КРОНА» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «І.К.ВЕЛ» (далі - виконавець) був укладений договір АП №ІК-12/16 від 12.12.2016 (далі - договір від 12.12.2016).

Відповідно до пункту 1.1 договору від 12.12.2016 виконавець забезпечує замовника або клієнтів замовника лікарськими засобами та товарами медичного призначення (далі - товар) за рахунок замовника.

Пунктами 1.2, 1.3 договору від 12.12.2016 визначено, що клієнтами замовника (далі - клієнти) є особи, що застраховані замовником за договором добровільного медичного страхування та отримали страхову картку (надалі - поліс).

Під «забезпеченням застрахованих осіб» в цьому договорі визначено забезпечення застрахованих осіб лікарськими засобами та виробами медичного призначення шляхом роздрібної торгівлі лікарськими засобами та виробами медичного призначення за рахунок замовника.

Згідно з пунктами 2.1 - 2.3 договору від 12.12.2016 товар відпускається виключно на підставі вимоги замовника за формою згідно з додатком №1 до цього договору.

За узгодженням сторін товар може бути відпущений безпосередньо клієнтам замовника.

За узгодженням сторін товар може бути доставлений представником виконавця безпосередньо клієнтам замовника.

Відповідно до пунктів 3.1 - 3.3 договору від 12.12.2016 виконавець відпускає, а замовник оплачує товар по цінах, які узгоджені сторонами та вказані у прайс-листі виконавця, діючому на дату видачі товару.

Ціна на товар вказується з ПДВ.

Розрахунки за виданий згідно з умовами даного договору товар здійснюються шляхом перерахування коштів замовником на банківський рахунок виконавця в термін до п`яти робочих днів після отримання замовником звіту про виданий товар та отримання наступних документів: рахунків на оплату вартості виданого товару та видаткових(ої) накладних(ої).

Підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 договору від 12.12.2016 встановлено, що виконавець зобов`язаний щомісячно, не пізніше чотирнадцятого числа кожного місяця, відправляти замовнику цінним листом з описом та повідомленням або Новою поштою чи іншою кур`єрською службою рахунки на оплату вартості виданого згідно з умовами даного договору товару та супроводжувати ці рахунки звітами про виданий товар та видатковими накладними. Фактом, що підтверджує отримання замовником відповідних документів є поштова квитанція або документ про отримання від кур`єрської служби.

Згідно з підпунктами 4.3.4, 4.3.5 пункту 4.3 від 12.12.2016 замовник зобов`язаний вчасно розглядати, підписувати та надсилати виконавцю звіти про виданий товар. Замовник протягом 10робочих днів з моменту отримання звіту про виданий товар зобов`язаний підписати звіт про виданий товар та направити його виконавцю.

Якщо замовник не виконав свої зобов`язання, передбаченні п. 4.3.4 даного договору, звіт про виданий товар вважається прийнятий замовником та підписаним в односторонньому порядку.

Пунктами 6.2, 6.3 договору від 12.12.2016 встановлено, що даний договір вступає в силу з дня його підписання і діє протягом 12 календарних місяців, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Якщо жодна із сторін не надасть письмової заяви про припинення дії даного договору за 30 календарних днів до закінчення його дії, цей договір вважається продовжений на кожен наступний календарний рік з дати, яка зазначена як дата закінчення терміну дії даного договору.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 6090грн, позивач стверджував про поставку лікарських засобів та товарів медичного призначення на підставі вимог заявника протягом грудня 2021року - лютого 2022року згідно з видатковими накладними №84-Рз-0007903 від 09.12.2021 на суму 1091грн10коп, №84-Рз-0007947 від 14.12.2021 на суму 202грн94коп, №06-Рз-0003793 від 22.12.2021 на суму 238грн45коп, №61-Рз-0000027 від 04.01.2022 на суму 249грн55коп, №61-Рз-0000026 від 04.01.2022 на суму 249грн55коп, №19-Рз-0000409 від 12.01.2022 на суму 348грн20коп, №07-Рз-0000328 від 12.01.2022 на суму 330грн33коп, №74-Рз-0000198 від 25.01.2022 на суму 577грн, №46-Рз-0000490 від 26.01.2022 на суму 585грн67коп, №67-Рз-0000155 від 27.01.2022 на суму 191грн70коп, №40-Рз-0000424 від 02.02.2022 на суму 312грн60коп, №53-Рз-0000868 від 02.02.2022 на суму 1000грн40коп, №30-Рз-0000692 від 19.02.2022 на суму 236грн20коп, №61-Рз-0000781 від 23.02.2022 на суму 376грн на виконання договору від 12.12.2016.

Відповідно до частини 3 статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином строк дії договору від 12.12.2016 - до 12.12.2017.

В матеріалах справи відсутні докази надання замовником або виконавцем письмової заяви про припинення дії даного договору за 30 календарних днів до закінчення його дії. Враховуючи викладене, дія договору від 12.12.2016 неодноразово продовжувалась на наступні 12 календарні місяці, зокрема, договір від 12.12.2016 діяв протягом грудня 2021року - лютого 2022року.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконано у цей строк (термін).

У статті 610 Цивільного кодексу України вказано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами 1, 4 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до статті 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Пунктом 3.3 договору від 12.12.2016 визначено, що розрахунки за виданий згідно з умовами даного договору товар здійснюються шляхом перерахування коштів замовником на банківський рахунок виконавця в термін до п`яти робочих днів після отримання замовником звіту про виданий товар та отримання наступних документів: рахунків на оплату вартості виданого товару та видаткових(ої) накладних(ої).

Підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 договору від 12.12.2016 на виконавця покладений обов`язок щомісячно, не пізніше чотирнадцятого числа кожного місяця, відправляти замовнику цінним листом з описом та повідомленням або Новою поштою чи іншою кур`єрською службою рахунки на оплату вартості виданого згідно з умовами даного договору товару та супроводжувати ці рахунки звітами про виданий товар та видатковими накладними. Фактом, що підтверджує отримання замовником відповідних документів є поштова квитанція або документ про отримання від кур`єрської служби.

Таким чином виконанню відповідачем обов`язку з оплати товару передує виконання позивачем обов`язку з направлення на адресу відповідача звітів про виданий товар разом з видатковими накладними та рахунками.

Вимога замовника про видачу товару застрахованим особам автоматично не свідчить та не підтверджує факт видачі виконавцем цього товару. Саме зі звітів та видаткових накладних, направлених виконавцем, відповідачу стає відомо про вартість, кількість, асортимент виданого виконавцем товару.

Позивач не надав доказів направлення на адресу відповідача документів, передбачених пунктом 3.3 договору від 12.12.2016. До претензії №133 від 14.09.2023 необхідний пакет документів також не додавався.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту настання обов`язку відповідача сплатити товар. Тому позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 6090грн є передчасними та не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 767грн53коп, 3% річних в розмірі 307грн16коп, інфляційних втрат в розмірі 1732грн78коп, штрафу в розмірі 3044грн99коп також не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлене порушення відповідачем зобов`язання зі сплати суми боргу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 13, 14, 41, 42, 74, 76, 77, 86, 91, 123, 129, 237, 238, 240, 241, 250 - 252 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "І.К.ВЕЛ" до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «КРОНА» про стягнення суми боргу в розмірі 6090грн, пені в розмірі 767грн53коп, 3% річних в розмірі 307грн16коп, інфляційних втрат в розмірі 1732грн78коп, штрафу в розмірі 3044грн99коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова