ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 рокуСправа № 912/2305/23

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В., розглянув у підготовчому засіданні справу № 912/2305/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс"

про стягнення 1 710 813,67 грн,

представники:

від позивача - Мясков О.Є., довіреність від 30.05.2023 № 262;

від відповідача - Щербина С.В., ордер від 26.12.2023 серія ВА № 1067290.

У підготовчому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" про стягнення 1 710 813,67 грн, з яких: 702 282,79 грн пені та 1 008 530,88 грн штрафу, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 06.01.2023 № в частині своєчасної поставки товару.

Ухвалою від 11.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2305/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.01.2024 об 11:00.

27.12.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач підтверджує існування обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Повідомляє, що несвоєчасне виконання договірних зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" за Договором про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 06.01.2023 № сталось через військову морську блокаду з боку російської федерації чорноморських морських портів України, що ускладнило логістичний ланцюг і збільшило строк виконання зобов`язання по поставці. Розмір 702 282,79 грн пені та 1 008 530,88 грн штрафу за прострочення виконання договірних зобов`язань відповідачем не оспорюється.

Відповідач в прохальній частині відзиву на позовну заяву заявляє про свою готовність погасити суму штрафних санкцій разом із сумою сплаченого судового збору в порядку розстрочення протягом 4 місяців рівними частинами по 434 118,97 грн щомісяця ((1 710 813,67 грн + 25 662,21 грн) / 4 = 434 118,97 грн).

08.01.2024 суд відкрив підготовче засідання. У засіданні брали участь уповноважені представники сторін.

Протокольною ухвалою від 08.01.2024 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 22.01.2024 на 11:00 год.

12.01.2024 до господарського суду надійшла відповідь на відзив від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", в якій позивач просить заяву представника відповідача про розстрочення виконання рішення залишити без задоволення, позов задовольнити у повному обсязі. Позивач вказує, що прохання представника Відповідача про розстрочення є передчасним. Забезпечення безпечної експлуатації ГТС та транспортування неї природного газу (в т.ч. балансування ГТС) потребує значних зусиль і коштів. Поряд із цим, згідно бухгалтерської довідки від 25.12.2023 станом на 01.12.2023 заборгованість замовників послуг за договорами транспортування природного газу з оплати обсягів негативних щодобових небалансів перед Оператором ГТС за період з 01.01.2020 по 30.11.2023 складає - 38 669 632 051,46 грн. Зі Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2022 рік вбачається, що за 2022 рік збиток ТОВ "Оператор ГТС України" становить 6 371 238 тис грн., тобто практично 6,4 млрд. грн. Зазначене свідчить про наявність скрутного фінансового стану ТОВ "Оператор ГТС України". Також, слід зауважити, що зупинення транспортування природного газу з огляду на вказані вище причини матиме наслідком неможливість здійснення транзиту газу через Україну до країн Європи, що в сукупності є реальною загрозою енергетичній безпеці України в цілому

22.01.2024 суд продовжив підготовче засідання.

У підготовчому засіданні брали участь представники сторін, які не заперечили проти розгляду справи у підготовчому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитись від позову, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Частинами 1, 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Господарський суд встановив, що відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, підписаний уповноваженим представником - адвокатом Щербиною С.В., повноваження якого не обмежуються.

Враховуючи викладене, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення в підготовчому засіданні 22.01.2024.

Судом встановлено наступні обставини справи.

06.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - Покупець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" (далі - Постачальник, Відповідач) укладено Договір про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № (далі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1., 1.2. Договору Постачальник зобов`язується у визначений цим Договором строк передати у власність Покупця Конструкційні матеріали (Манжети термоусадкові) (далі - Товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього Договору (далі - Специфікація), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі Товари.

Найменування (номенклатура, асортимент), кількість Товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у Специфікації.

Згідно п. 3.1.-3.4. Договору його ціна становить 12 006 320,00 грн, крім того ПДВ 2 401 264,00 грн. Ціна Договору, в тому числі ПДВ, становить - 14 407 584,00 грн.

Ціна цього Договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін у випадках, встановлених чинним законодавством України, що оформляється додатковою угодою до цього Договору.

Ціна за одиницю Товару наведена у Специфікації.

Ціна Договору визначена із врахуванням всіх податків і зборів, передбачених законодавством України, та вартості всіх витрат, пов`язаних з виконанням Договору. Якщо для виконання Договору необхідно здійснити витрати, обов`язок по сплаті яких прямо не покладений на Покупця, такі витрати покладаються на Постачальника,

Відповідно до п. 5.1., 5.3., 5.8., 5.14. Договору Постачальник зобов`язується передати Покупцю Товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до Специфікації.

Поставка Товарів здійснюється на умовах DDP "Поставка зі сплатою мита" (місце поставки згідно Специфікації)" ІНКОТЕРМС (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2010 року), з урахуванням умов п. 5.1 цього Договору.

Поставка Товару здійснюється на підставі письмових заявок (далі - Заявка) від Покупця, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Датою поставки Товарів за цим Договором є дата підписання Покупцем Акта приймання Товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.14. цього Договору та передачі Постачальником Покупцю в повному обсязі документів (згідно наведеного переліку).

Приймання Товарів за кількістю та якістю здійснюється на підставі Акта приймання Товарів за кількістю та якістю.

Згідно п. 6.3.1. Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товарів у строки, встановлені цим Договором.

У відповідності до умов п. 7.1., 7.4. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

За порушення строків поставки Товарів або недопоставку Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад 30 календарних днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено. Сплата пені та/або штрафу не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п. 12.1., 12.2. Договору він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2023 року (включно), а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Закінчення терміну (строку) дії цього Договору не звільняє Сторони вія виконання обов`язків, взятих на себе за цим Договором, та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

До укладеного Договору сторонами підписано та скріплено печатками Специфікацію (Додаток № 1 до Договору) в якій визначено: найменування товарів, виробник товарів та країна їх походження, технічні та якісні характеристики товарів, одиниці виміру, кількість, ціна за одиницю без ПДВ, Загальна вартість без ПДВ, строк поставки, місце поставки та гарантійний строк.

Відповідно до Специфікації строки поставки Товарів становлять 90 календарних днів з дня отримання Постачальником Заявки.

Заявку від 13.12.2023 № 1 на поставку Товарів Постачальник отримав 13.02.2023.

Таким чином, останнім днем поставки Товару Конструкційні матеріали (Манжети термоусадкові) за Договором згідно Специфікації є 15.05.2023.

Позивач зазначає, що поставку частини Товару Конструкційні матеріали (Манжети термоусадкові) згідно Акта № 12 приймання товарів за кількістю та якістю відповідно до видаткової накладної від 26.06.2023 № 19 на суму 5 417 332,92 грн Постачальником здійснено лише 30.06.2023, чим прострочено виконання на 45 календарних днів (а.с. 70, 72-75).

Крім того, Поставку частини Товару Конструкційні матеріали (Манжети термоусадкові) згідно акта № 79 приймання товарів за кількістю та якістю відповідно до видаткової накладної від 26.06.2023 № 18 на суму 92 538,00 грн Постачальником здійснено лише 06.07.2023, чим прострочено виконання на 51 календарних днів (а.с. 69, 76-79).

Також, Поставку частини Товару Конструкційні матеріали (Манжети термоусадкові) згідно акта № 285 приймання товарів за кількістю та якістю відповідно до видаткової накладної від 26.06.2023 № 20 на суму 8 897 713,08 грн Постачальником здійснено лише 06.07.2023, чим прострочено виконання на 51 календарних днів (а.с. 71, 80-83).

Таким чином, Постачальник не поставив замовлений Товар у строки визначені умовами Договору.

З огляду на порушення Відповідачем строків поставки Товару Позивач нарахував до сплати 702 282,79 грн пені та 1 008 530,88 грн штрафу.

14.08.2023 Позивач надіслав Відповідачу претензію від 10.08.2023 № 5 про сплату штрафних санкцій (а.с. 59-62).

Вказана претензія отримана Відповідачем 24.08.2023 та залишена без задоволення (а.с. 63).

Станом на день звернення Позивача з даним позовом до суду, Відповідач свої зобов`язання з оплати нарахованих позивачем пені та штрафу не виконав, що стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до господарського суду з позовом у даній справі.

Вирішуючи даний спір господарський суд враховує наступне.

Господарський суд враховує приписи ст. 11, 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України та ст. 174, 193 Господарського кодексу України, в силу яких договір є підставою виникнення зобов`язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки. До правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи свідчать, що Відповідач (Постачальник) здійснив поставку замовленого Товару Позивачу (Покупцю) з порушенням строків, визначених умовами Договором.

У зв`язку з порушенням Відповідачем строку поставки Товару, Позивачем нараховано до стягнення 702 282,79 грн пені та 1 008 530,88 грн штрафу.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу.

У відповідності до умов п. 7.1., 7.4. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

За порушення строків поставки Товарів або недопоставку Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад 30 календарних днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено. Сплата пені та/або штрафу не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань за цим Договором.

Згідно з розрахунком позивача (а.с. 58) сума пені складає 702 282,79 грн, зокрема: на суму 5 417 332,92 грн за період з 16.05.2023 по 29.06.2023 - 243 779,98 грн; на суму 8 897 713,08 грн за період з 16.05.2023 по 05.07.2023 - 453 783,37 грн; на суму 92 538,00 грн за період з 16.05.2023 по 05.07.2023 - 4 719,44 грн.

Сума штрафу складає 1 008 530,88 грн: 7% від суми товару 5 417 332,92 грн - 379 213,30 грн; 7% від суми товару 8 897 713,08 грн - 622 839,92 грн; 7% від суми товару 92 538,00 грн - 6 477,66 грн.

Відповідач щодо здійсненого позивачем розрахунку пені та штрафу не заперечив та у відзиві на позовну заяву зазначив, що розмір таких нарахувань ним не оспорюється.

Суд перевірив розрахунок пені та штрафу, вважає його обґрунтованим, а також враховуючи ту обставину, що відповідачем у справі визнано позовні вимоги, господарський суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, тому позовна вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" 1 710 813,67 грн, з яких: 702 282,79 грн пені та 1 008 530,88 грн штрафу має бути задоволена.

Господарський суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує наступне.

Частиною 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином 50 % судового збору у розмірі 12 831,11 грн покладаються на Відповідача, інші 50 % судового збору у розмірі 12 831,10 грн підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Крім того, Відповідач згідно відзиву на позовну заяву від 27.12.2023, у якому визнано заявлені позовні вимоги, просить розстрочити виконання рішення суду на строк - 4 місяці рівними частинами.

Подана заява мотивована тими обставинами, що одномоментне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" 1 710 813,67 грн може на досить тривалий час зупинити підприємство через брак обігових коштів, оскільки Відповідач буде вимушений залучати кредитні кошти за підвищеними ставками, встановленими банківськими установам, через існування ризиків неповерненні кредиту під час дії воєнного стану в Україні.

Крім того, між Позивачем та Відповідачем налагоджена давня співпраця щодо поставки ізоляційних матеріалів для антикорозійного захисту обладнання та підземних магістральних трубопроводів. У Позивача є постійна потреба та зацікавленість в товарах, що поставляються Товариством з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" у майбутньому.

Частиною 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зі змісту даної норми слідує, що в залежності від обставин справи, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, суд вправі відстрочити або розстрочити його виконання.

Позивач заперечує проти розстрочення виконання рішення та вказує на своє скрутне фінансове становище, на підтвердження чого надає бухгалтерську довідку щодо стану оплат дебіторської заборгованості за щодобові негативні небаланси та несанкціонований відбір (станом на 01.12.2023 дебіторська заборгованість замовників послуг за оплату щодобових негативних небалансів з 01.01.2020 по 31.11.2023 - 38 669 632 051,46 грн; станом на 31.10.2023 дебіторська заборгованість замовників послуг за оплату несанкціонованих відборів з 28.02.2023 по 30.11.2023 - 561 474 517,13 грн), а також звіт про фінансові результати за 2022 рік.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу та визначенні більш пізньої, ніж початкова, дати, з настанням якої, і після завершення строку сплати останнього платежу, рішення має бути виконано повністю.

Розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов для реального подальшого виконання рішення суду, виконання боржником зобов`язань перед стягувачем.

Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013 № 5-пр/2013 у справі № 1-7/2013, підставою для застосування розстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. До таких обставин належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Як зазначено в згаданому рішенні Конституційного Суду України, розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Питання про розстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п. 4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд враховує, що в силу закріплених в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 в справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003 року).

Отже, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Слід зазначити, що в даному випадку боржник, посилаючись на скрутне фінансове становище та воєнний стан на території України, не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед стягувачем саме одним разовим платежем. Більш того, інтерес боржника полягає у погашенні наявних сум боргу при збереженні сталої роботи товариства, зважаючи на можливість оплатити наявний борг з майбутніх доходів від господарської діяльності.

За результатами аналізу обставини, на які посилаються сторони, з урахуванням положень ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приходить до висновку, що:

- ступінь вини Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" у порушенні своїх зобов`язань є незначним; у відповідача не було намірів умисно не виконувати взяті на себе обов`язки, оскільки ним поставлено замовлений товар; несвоєчасне виконання договірних зобов`язань відповідачем сталось через військову морську блокаду чорноморських портів України, що ускладнило логістичний ланцюг і збільшило строк виконання зобов`язання;

- в Україні існують надзвичайні обставини через військову агресію рф проти України, введення воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022;

- предметом спору в даній справі є стягнення штрафних санкцій, розмір яких складає 11,87 % від вартості товару, що був поставлений з порушенням строку; відповідач позов визнав у повному обсязі;

- чистим фінансовим результатом позивача за 2022 рік є збиток;

- строк розстрочення виконання рішення суду, про який просить боржник, не є значним, однак не обґрунтований відповідачем належним чином.

Отже, суд вважає, що в даному випадку існують виняткові обставини, які ускладнюють одночасне та повне виконання рішення суду у даній справі і є підставами для надання розстрочки виконання рішення суду з метою уникнення зупинення господарської діяльності боржника, однак строк розстрочення має бути встановлено в межах 2 місяців з дня набрання рішенням законної сили зі сплатою стягнутої суми рівними частинами щомісячно по 861 822,39 грн.

За таких обставин, суд заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" про розстрочення виконання судового рішення задовольняє частково.

При цьому, на переконання суду, розстрочення виконання судового рішення рівними частинами на два місяці зможе забезпечити реальне виконання судового рішення із дотриманням балансу інтересів сторін, не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні ст. 6 Конвенції, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом стягувача реально отримати грошові кошти. Роблячи такий висновок, суд, серед іншого, враховує, що стягувані кошти є штрафними санкціями та компенсаційними виплатами, тобто не є вилученими із обороту позивача активами.

Надання розстрочення виконання судового рішення забезпечить боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частинами із певним інтервалом у часі без звернення стягнення на інше майно боржника та ризиків банкрутства останнього.

Разом з тим, господарський суд звертає увагу боржника на те, що відповідно норм чинного законодавства рішення суду є обов`язковим до виконання, факт надання боржнику розстрочки виконання рішення, не звільняє боржника від обов`язку виконання рішення суду, а отже й від вжиття останнім максимально можливих заходів, спрямованих на виконання прийнятого у даній справі судового рішення.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 191, 233, 236-241, 326, 327, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв України, буд. 94, кімната 212; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44; ) штрафні санкції на загальну суму 1 710 813,67 грн, з яких пеня 702 282,79 грн та штраф у сумі 1 008 530,88 грн, а також 12 831,11 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути зі спеціального фонду Державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у Кіров.обл./тг м. Кропивн/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, ідентифікаційний код 37918230, р/р UA3011567, код класифікації доходів бюджету 22030101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44; ) 12 831,10 грн судового збору (сплаченого згідно платіжної інструкції від 21.11.2023 № 200909, що залишається в матеріалах справи).

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" про розстрочення виконання судового рішення задовольнити частково.

Розстрочити виконання судового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" штрафних санкцій на загальну суму 1 710 813,67 грн та 12 831,11 грн судового збору строком на 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили зі сплатою зазначеної суми рівними частинами щомісячно по 861 822,39 грн.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" про розстрочення виконання судового рішення в іншій частині відмовити.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Єврокор Плюс" до електронних кабінетів в системі "Електронний суд".

Оригінал рішення, після набрання ним законної сили, надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44).

Повне рішення складено 29.01.2024.

Суддя О.Л. Бестаченко