У Х В А Л А

31 січня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1700/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Виробничого кооперативу «Лутава» ,
юридична адреса: вул. Червоноарміська, 15, с. Стара Басань, Бобровицький район, Чернігівська область, 17423,

фактична адреса: вул. Б.Хмельницького, 84, с. Ярославка, Ніжинський район, Чернігівської області, 17422,

до відповідача-1: Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області

,

вул. П`ятницька, 11-а, м. Чернігів, 14000,

до відповідача-2: Бобровицької міської ради Чернігівської області

,

вул. Незалежності, 46, м. Бобровиця, Ніжинський район, Чернігівська область, 17400,

про стягнення 1 028 852,55 грн заборгованості

Учасники справи не викликались.

22.12.2023, Виробничим кооперативом Лутава подано позов до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Бобровицької міської ради Чернігівської області про:

- визнання права оренди земельних ділянок площею 44,5175 га кадастровий номер :07:002:0001 та площею 74,6400 га кадастровий номер :07:002:0002, набутого на підставі Додаткових угод № 1 від 30.06.2003 до Договорів оренди землі від 16.07.2007, укладених між Виробничим кооперативом «Лутава» та Бобровицькою РДА, зареєстрованих у Бобровицькому відділенні Чернігівської регіональної філії «Центр ДЗК» 03.07.2009 за № № 03 та 05;

- визнання протиправним скасування реєстрації земельних ділянок площею 44,5175 га кадастровий номер :07:002:0001 та площею 74,6400 га кадастровий номер :07:002:0002 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельні ділянки площею 44,5175 га кадастровий номер :07:002:0001 та площею 74,6400 га кадастровий номер :07:002:0002 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом поновлення запису в Поземельній книзі.

Внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено суддю А.С. Сидоренка для її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання на 13.02.2024.

24.01.2024, у встановлений законом процесуальний строк, на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшла заява позивача від 04.01.2024 про відвід судді А.С. Сидоренка від участі у справі.

Заява обґрунтована тим, що дана справа не може розглядатися судом у складі судді Сидоренка А.С. і підлягає відводу (самовідводу), оскільки є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді на підставі ч.1 ст.35 ГПКУ. Заявник вказує, що 30.08.2022 Господарським судом Чернігівської області у складі судді Сидоренка А.С. ухвалено рішення у справі № 927/166/22 між тими ж самими сторонами і з тих самих підстав. Обставини, на які заявник посилається в даній позовній заяві, вже досліджувались у межах справи № 927/166/22, їм була надана правова оцінка та ухвалено відповідне рішення, що дало можливість заявнику дійти висновку про необ`єктивність, упередженість дій судді та заздалегідь поставити під сумнів будь-яке, навіть абсолютно законне, рішення суду, що буде ухвалене за результатами вирішення даного спору. Заявник зазначає, що ним було подано скаргу до Вищої Ради Правосуддя щодо дисциплінарного проступку судді Сидоренка А.С.

Наведені вище обставини заявник вважає такими, що унеможливлюють розгляд даного спору суддею Сидоренком А.С.

Також заявник зазначає, що суддею Сидоренком А.С. не було дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення кооперативу про прийняті ним процесуальні документи та їх направлення юридичній особі (як у даній справі, так і у справі № 927/166/22), що має своїм наслідком порушення права останньої на справедливий суд.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2024 заяву Виробничого кооперативу «Лутава» від 04.01.2024 про відвід судді Сидоренка А.С. від участі у справі визнано необґрунтованою; заяву Виробничого кооперативу «Лутава» від 04.01.2024 передано для вирішення питання про відвід судді Сидоренку А.С. на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2024 заяву Виробничого кооперативу «Лутава» від 04.01.2024 передано на розгляд судді Моцьору В.В.

Розглянувши заяву Виробничого кооперативу «Лутава» від 04.01.2024, суд встановив наступне.

Визначене ст. 38, 42 Господарського процесуального кодексу України право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Європейський суд з прав людини зазначає, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.89 у справі N 11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді на підставі особистих переконань та поведінки судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави для відводу та самовідводу судді передбачені ст. 35 ГПК України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про упередженість судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

В рішенні Європейського Суду у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно з ч. 2, 3, 7 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Вказана заява мотивована тим, що у заявника виникають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Сидоренка А.С. під час розгляду справи №927/1700/23, оскільки, за доводами заявника, суддею Сидоренком А.С. при розгляді справи №927/166/22, яка є подібною із даною справою, ухвалено незаконне і необґрунтоване судове рішення. Заявником подано скаргу до Вищої ради правосуддя щодо дисциплінарного проступку судді Сидоренка А.С.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України вказано, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведені у заяві про відвід судді Сидоренка А.С. обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу судді, а також не підтверджують упередженість та необ`єктивність судді Сидоренка А.С. при розгляді даної справи.

Фактично у поданій заяві заявник надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, у тому числі, висловлює незгоду з діями судді щодо прийнятого процесуального рішення у справі №927/166/22.

Зокрема, частиною 4 ст. 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, згідно із зазначеними нормами Господарського процесуального кодексу України сама по собі незгода відповідача з процесуальними рішеннями, ухваленими суддею Сидоренком А.С. у справі № 927/166/22, не є підставою для відводу судді.

Разом з цим, нормами чинного законодавства визначено засади та окремі механізми реалізації прав всіх учасників судового процесу, в тому числі, забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, що може бути реалізовано у передбаченому чинним господарським процесуальним законодавством порядку у разі непогодження з процесуальними рішеннями судді.

Щодо посилань заявника на неналежне повідомлення його про прийняті процесуальні документи суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з Відповіддю № 369146 від 22.12.2023, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» (а.с.164), станом на 22.12.2023 (дата подання позову до суду) у Виробничого кооперативу «Лутава» не було зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.12.2023 позовну заяву Виробничого кооперативу «Лутава» про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками залишено без руху; зобов`язано позивача, зокрема, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху зареєструвати електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Враховуючи відсутність у позивача електронного кабінету в підсистемі Електронний суд, ухвала суду від 27.12.2023 була направлена позивачеві 28.12.2023 засобами поштового зв`язку (поштове відправлення 218) та отримана адресатом 03.01.2024, що підтверджено витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення 218 (а.с.173).

05.01.2024 позивачем зареєстровано електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» (Відповідь № 409667 від 10.01.2024, сформована засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд») (а.с.224).

Ухвала суду від 15.01.2024 про відкриття провадження у справі була направлена позивачу до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 16.01.2024 21:19 (а.с.227).

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 15.01.2024 є такою, що отримана позивачем 17.01.2024.

За таких обставин, дії суду щодо направлення учасникам справи, зокрема позивачу процесуальних документів узгоджуються з приписами Господарського процесуального кодексу України, які регулюють відповідне питання.

Таким чином, розглянувши заяву щодо відводу судді Сидоренка А.С., суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи у її обґрунтування не можуть бути в розумінні процесуального закону (ст. 35 Господарського процесуального кодексу України), підставою для відводу судді Сидоренка А.С.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Виробничого кооперативу «Лутава» про відвід судді Сидоренка А.С. у справі №927/1700/23.

Керуючись ст. 35, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Виробничого кооперативу «Лутава» від 04.01.2024 про відвід судді Сидоренка А.С. у справі №927/1700/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор