ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 січня 2024 року Справа № 903/1186/23

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», м.Кременчук, Полтавська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Партнер Л.Т.Д.», м.Луцьк

про стягнення 93 398 грн. 80 коп. Суддя Шум М. С.

Без виклику сторін

встановив: Публічне акціонерне товариство «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» в позовній заяві від 22.11.2023 (вх.№01-52/1362/23) просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Партнер Л.Т.Д.» 93 398 грн. 80 коп. основної суми боргу за отриманий, проте не оплачений товар згідно з договором поставки від 02.09.2019 №1000/3/2118.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 147 грн. 20 коп.

Адвокат позивача повідомляє суд про те, що ПрАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі Електронний Суд.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 24.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу не пізніше ніж у 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду обґрунтований письмовий відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому статтею 178 ГПК України.

Одночасно з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських або інших фінансово-кредитних установах та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Партнер Л.Т.Д.» () в межах ціни позову у розмірі 93 398 грн. 80 коп.

Ухвалою суду від 24.11.2023 заяву Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (ідентифікаційний код 00152307) від 22.11.2023 про забезпечення позову у справі №903/1186/23 задоволено, накладено арешт на майно та грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких банківських або інших фінансово - кредитних установах та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПАРТНЕР Л.Т.Д.» (вул. Електроапаратна, буд. 3, м.Луцьк, Волинська область, 43020, ) в межах суми позову 93 398 грн. 80 коп.

05.12.2023 до суду через систему електронний Суд надійшов відзив на позовну заяву від ТОВ «БІЗНЕС-ПАРТНЕР Л.Т.Д.».

Відповідно до п. 6 ст. 165 ГПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

До відзиву ТОВ «БІЗНЕС-ПАРТНЕР Л.Т.Д.» від 05.12.2023 докази його надіслання позивачеві не долучено, в додатках про такі не зазначено.

Одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України, господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідачем подано відзив через Електронний Суд у формі пояснень без долучення будь-яких доказів. Відтак, суд долучає відзив до матеріалів справи, проте не приймає його до розгляду, оскільки відповідачем не дотримано процесуальний порядок подачі відзиву.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, про інше сторони не клопотали, в пункті 3 резолютивної частини ухвали суду від 24.11.2023 про відкриття провадження у справі звернуто увагу відповідача на вимоги ст. 165 ГПК України щодо відзиву.

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,

в с т а н о в и в:

02.09.2019 між Публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПАРТНЕР Л.Т.Д.» (Покупець) укладено Договір №1000/3/2118 поставки (Далі - Договір), за умовами якого, постачальник зобов`язується поставити покупцю Товар, а покупець зобов`язується його прийняти і оплатити в асортименті, кількості та за ціною, узгодженими сторонами в додатках (специфікаціях) до даного договору. (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 3.5. Договору товар, узгоджений сторонами до постачання поставляється частинами на підставі наданих покупцем заявок на відвантаження.

Згідно п. 3.6. Договору, ціна товару вказується в додатку до даного договору, не включає в себе вартість послуг вантажовідправника з відвантаження (наливу) у випадку, коли вантажовідправником за цим договором є ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ- УКРТАТНАФТА», які оплачуються покупцем додатково.

Оплата товару може бути здійснена покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги - не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів. Оплата товару може здійснюватися частинами. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок постачальника. В рахунку постачальник вказує вартість товару, виходячи з ціни товару, зазначеної у відповідному додатку до даного договору. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, який вказаний в рахунку. Оплата товару, що постачається, здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів згідно з банківськими реквізитами, вказаними постачальником в рахунку, із зазначенням в платіжному документі номера і дати цього договору, номера і дати виписки рахунку на оплату, найменування покупця, його коду ЄДРПОУ та найменування товару, що підлягає оплаті (п. 3.7. та п. 3.8. Договору).

Відповідно до п. 7.1. Договору, строк дії договору: з моменту укладання по 31.12.2019, а в частині розрахунків - до повного їх здійснення.

Відповідно до Специфікації на поставку товару у вересні 2019 року (додаток № 1 до договору поставки № 1000/3/2118 від 02.09.2019) сторони згідно з Договором поставки №1000/3/2118 від 02.09.2019 прийшли до угоди про поставку такого товару і за такою ціною: присадка Keropur Energy в кількості 0,880 тон за ціною 106 135 грн. 00 коп. за тонну.

Загальна вартість товару згідно з цим додатком становить 93 398 грн. 80 коп. в т. ч. ПДВ 15 566 грн. 47 коп.

Вказаний Договір та специфікація підписані повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Згідно з умовами Договору поставки нафтопродуктів №1000/3/2118 від 02.09.2019 та специфікації на поставку товару у вересні 2019 року постачальник передав, а покупець прийняв товар (присадка Keropur Energy в кількості 0,440 тон) на загальну суму 93 398 грн. 80 коп., що підтверджується Актом №1/09 від 05.09.2019 приймання - передачі нафтопродуктів до договору поставки №1000/3/2118 від 02.09.2019 на суму 46 699 грн. 40 коп. та Актом №2/09 від 05.09.2019 приймання - передачі нафтопродуктів до договору поставки №1000/3/2118 від 02.09.2019 на суму 46 699 грн. 40 коп.

Жодних претензій відповідача щодо якості, кількості товару тощо в матеріалах справи не має.

ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» було направлено ТОВ «БІЗНЕС-ПАРТНЕР Л.Т.Д.» лист вих. №38/10-703 від 04.04.2023, в якому повідомлено, що у зв`язку зі зміною поточного рахунку ПАТ «Укртатнафта» повторно виставляються для оплати неоплачені раніше рахунки. В нових рахунках зазначені актуальні банківські реквізити ПАТ «Укртатнафта», за якими просило здійснити оплату існуючої заборгованості.

До матеріалів справи долучено рахунки на оплату, супровідний лист, опис вкладення у цінний лист, реєстр відправлень та докази надіслання відповідних документів.

Представник позивача також надіслав на адресу відповідача претензію від 31.01.2023 №14/05-286 на суму 93 398 грн. 80 коп. заборгованості за договором поставки №1000/3/2118 від 02.09.2019.

У відповідь на претензію відповідач надіслав лист-відповідь від 02.03.2022 №2 про те, що розгляд листів чи претензій можливий виключно після належного їх оформлення та підписання повноважної особи ПАТ «Укртатнафта».

Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманого товару не виконав. Заборгованість за поставлений товар відповідача перед позивачем складає 93 398 грн. 80 коп. що підтверджується зазначеними вище первинними документами, отримання товару відповідачем не оспорюється.

Доказів сплати позивачу відповідачем заборгованості в сумі 93 398 грн. 80 коп. за поставлений товар згідно з договором поставки №1000/3/2118 від 02.09.2019 суду не подано.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 ЦК України визначено, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд також бере до уваги, що оплата товару може бути здійснена покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги - не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів. Оплата товару може здійснюватися частинами. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок постачальника.

До матеріалів справи долучено докази надіслання позивачем відповідачу рахунків №90562475 від 05.09.2019 та №90562476 від 05.09.2019. Відповідні рахунки надіслано 07.04.2023 рекомендованим повідомленням з описом вкладення на юридичну адресу ТОВ «БІЗНЕС-ПАРТНЕР Л.Т.Д.».

При цьому, суд зауважує, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару (рахунок-фактури) не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 614 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18, від 29.04.2020 №915/641/19.

В будь-якому випадку за умовами договору, строк оплати товару настав зі спливом 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин справи, враховуючи, що факт поставки на виконання умов Договору поставки №1000/3/2118 від 02.09.2019 підтверджується зібраними у справі матеріалами, строк оплати за який настав, за відсутності доказів сплати повної вартості за отриманий товар, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПАРТНЕР Л.Т.Д.» 93 398 грн. 80 коп. заборгованості.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 147 грн. 20 коп. покладаються на відповідача у справі.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2 Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ПАРТНЕР Л.Т.Д.» (м.Луцьк, вул. Електроапаратна, 3, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (вул. Свіштовська, 3, м. Кременчук, Полтавська обл., )

- 93 398 грн. 80 коп. основного боргу, 2 147 грн. 20 коп. судового збору, а всього: 95 546 грн. 00 коп. (дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот сорок шість грн. 00 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 30.01.2024

Суддя М. С. Шум