УХВАЛА

29 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/5481/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жайворонок Т.Є. - головуючого, Булгакової І.В., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2023

та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023

про стягнення 141 008,59 грн,

у справі № 910/5481/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРРІЛАЙН"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 141 008,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" 15.01.2024 подало через систему «Електронний суд» до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 у справі №910/5481/23.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" у справі № 910/5481/23, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлено у розмірі 2 684,00 грн.

Предметом позову у цій справі є стягнення 141 008,59 грн, що є значно меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ГПК України справа № 910/5481/23 є малозначною.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Жодної з підстав, передбачених підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, за яких Суд міг би визнати, що судові рішення у справі № 910/5481/23 підлягають касаційному оскарженню, скаржник належним чином не обґрунтовує, а одна лише вказівка за змістом касаційної скарги про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не може бути визнана Судом підставою для відкриття касаційного провадження, передбаченою пунктом «а» пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Інших підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України, за яких Суд міг би визнати, що оскаржені судові рішення у справі № 910/5481/23 підлягають касаційному оскарженню, скаржник не наводить.

Отже, норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається саме на скаржника.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 у справі № 910/5481/23, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК, Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 у справі № 910/5481/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.Є. Жайворонок

Судді: І.В. Булгакова

І.Б. Колос