ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2024 р. Справа№ 911/1315/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Луцюк А.В.

представники сторін у судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік-Дніпро"

про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу

за результатами розгляду апеляційних скарг Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат"

на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 (повний текст складено 28.09.2023)

на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023

у справі №911/1315/23 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік-Дніпро"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат"

про стягнення 1 652 440,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Органік-Дніпро" (далі - ТОВ "Органік-Дніпро") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" (далі - ТДВ "Узинський цукровий комбінат") 1 652 440,00 грн за непоставлений товар, що сплачені в якості попередньої оплати на виконання договору поставки від 27.01.2020 №5.

Крім того, до Господарського суду Київської області надійшла заява позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у справі №911/1315/23 позов задоволено.

Стягнуто з ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на користь ТОВ "Органік-Дніпро" 1 652 440,00 грн попередньо сплачених коштів та 24 786,60 грн судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 частково задоволено заяву ТОВ "Органік-Дніпро" від 22.09.2023 про відшкодування судових витрат на професійну допомогу.

Стягнуто з ТОВ "Узинський цукровий комбінат" на користь ТОВ "Органік-Дніпро" 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТДВ "Узинський цукровий комбінат" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у справі №911/1315/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Також, не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, ТДВ "Узинський цукровий комбінат" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 та ухвалити нове додаткове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ "Органік-Дніпро" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 апеляційні скарги ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 залишено без змін.

26.12.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява представника ТОВ "Органік-Дніпро" про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу, у якій заявник просить суд стягнути з ТДВ "Узинський цукровий комбінат" витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Обґрунтовуючи заяву відповідач посилається на те, що апеляційні скарги ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 залишено без задоволення, у зв`язку з чим на відповідача мають бути покладенні судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн, понесені позивачем в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 26.12.2023 заяву ТОВ "Органік-Дніпро" про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 заяву ТОВ "Органік-Дніпро" про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу призначено на 22.01.2024.

19.01.2024, через систему "Електронний суд", представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому останній просив відмовити ТОВ "Органік-Дніпро" у стягненні з ТДВ "Узинський цукровий комбінат" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Вказане клопотання відповідача обґрунтоване, зокрема тим, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн за ознайомлення з матеріалами справи, написання відзивів, та участь всього в одному судовому засіданні є необґрунтованими та неспіврозмірними зі складністю справи.

Відповідач в судове засідання 22.01.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали Північного апеляційного господарського суду в його електронний кабінет.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 22.01.2024, не з`явився та на зв`язок в режимі відеоконференції не вийшов.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частинами 3, 8 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Доказів зміни електронної пошти позивачем суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до частини 5 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення від 17.01.1970 у справі "Delcourt v. Belgium" ("Делькур проти Бельгії"), заява №2689/65, пункт 25 та рішення від 11.10.2001 у справі "Hoffmann v. Germany" ("Гофман проти Німеччини"), заява №34045/96, пункт 65).

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - це один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду та передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08.04.2010 у справі "Gurepka v. Ukraine (№2)" ("Гурепка проти України (№2)"), заява №38789/04, § 23).

Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13.12.2011 у справі "Trudov v. Russia", заява №43330/09, § 25, 27).

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 5 статті 6 ГПК України).

Відповідно до частин 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

З 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС (далі - Положення про ЄСІТС), затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21, підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. Документи, які один з учасників справи надіслав до суду, іншого органу чи установи у системі правосуддя з використанням Електронного суду, в передбачених законодавством випадках автоматично надсилаються до Електронних кабінетів інших учасників справи чи їхніх повірених після реєстрації цих документів в АСДС або автоматизованих системах діловодства. Особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

З матеріалів даної справи вбачається, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 у справі №911/1315/23 направлена в електронний кабінет позивача. Враховуючи вищевикладене, останній був належним чином повідомлений про розгляд справи.

При цьому колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України ризики, технічної неможливості у відеоконференції у судовому засіданні поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

З урахуванням частини 5 статті 197 ГПК України, здійснюючи подання заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позивач та його представник повинні були усвідомлювати наслідки та ризики, які можуть понести, у випадку неможливості участі у відеоконференції. Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №923/378/17, від 16.11.2021 у справі №910/8690/20, від 16.03.2023 у справі №915/1172/20.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу, клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Апеляційним судом встановлено, що 01.12.2022 між адвокатом Братцевою Надією Сергіївною та ТОВ "Органік-Дніпро" (клієнт) укладено договір про надання професійної правової допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги клієнту.

Згідно з пунктом 3.2 договору розмір, порядок обчислення (фіксований, погодинний тощо) та порядок сплати гонорару адвоката за виконання доручення клієнта узгоджується сторонами та визначається у додатку до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

10.11.2023 між сторонами укладено додаток №2 до договору, в якому сторони домовились, що предметом юридичних послуг адвоката, відповідно до цього додатку №2, є надання правової допомоги клієнту шляхом представництва клієнта у Північному апеляційному господарському суді по справі №911/1315/23, у зв`язку з поданням ТДВ "Узинський цукровий комбінат" апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у цій справі, яком позов ТОВ "Органік-Дніпро" до ТДВ "Узинський цукровий комбінат" про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі, та подання ТДВ "Узинський цукровий комбінат" апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2023 по цій справі, яким заява про стягнення витрат на правову допомогу задоволена частково.

Адвокат, в рамках пункту 1.1 додатку №2 та договору, зобов`язується вивчити надані клієнтом та виявлені самостійно адвокатом наявні матеріали, щодо питання, зазначеного в пункті 1 цього додатку, зробити аналіз правової ситуації, дослідити нову судову практику з цього питання та надати клієнтові докладний її аналіз в довільній формі про фактичні обставини справи і наведенням шляхів для забезпечення правового захисту клієнта в правовому полі.

Згідно з пунктом 1.2 додатку адвокат зобов`язується забезпечити виконання всіх дій, необхідних для супроводження в суді другої інстанції судового спору, суть та предмет якого зазначений в пункті 1 цього додатку, а саме: забезпечення ознайомлення з всіма матеріалами справи; забезпечення підготовки всіх необхідних процесуальних документів в рамках захисту інтересів клієнта в суді другої інстанції, підготувати необхідні, відповідно до стадії процесу документи: відзиви, заперечення, уточнення, заяви, скарги, клопотання тощо; забезпечити представництво інтересів клієнта в засідання суду другої інстанції тощо.

Пунктом 2 додатку №2 до договору, сторони погодили, що вартість юридичних послуг за пунктами 1.1, 1.2 цього додатку складає 25 000,00 грн без ПДВ.

Клієнт зобов`язується сплатити вартість юридичних послуг, що зазначена в пункті 2 цього додатку на користь адвоката на протязі 10 календарних днів з дати надсилання адвокатом рахунку на сплату послуг про надання правової допомоги за реквізитами, що вказані в цьому додатку №2 до договору від 01.12.2022 про надання професійної правничої допомоги (пункт 3 додатку №2).

21.12.2023 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги на суму 25 000,00 грн, яка складається з:

- ознайомлення з матеріалами справи №911/1315/23 - 2 000,00 грн;

- підготовки відзиву на апеляційну скаргу ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №911/1315/23 - 10 000,00 грн;

- підготовки відзиву на апеляційну скаргу ТДВ "Узинський цукровий комбінат" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №911/1315/23 - 8 000,00 грн;

- участі в 1 судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду у справі №911/1315/23 - 5 000,00 грн.

Клієнт не має претензій до адвоката щодо наданої професійної правничої допомоги (пункт 2 акта).

З матеріалів справи вбачається, що надані адвокатом послуги з правової допомоги оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 21.12.2023 №37 на суму 25 000,00 грн.

Згідно з вимогами частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При розгляді заяви про розподіл судових витрат колегія суддів також наголошує, що частиною 1 статті 124 ГПК України передбачено, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 статті 124 ГПК України).

Водночас застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників.

При цьому, аналіз частини 2 статті 124 ГПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Аналогічні висновки щодо застосування частини 2 статті 124 ГПК України містяться у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони, на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України, можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №910/13034/20).

За приписами частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказаний правовий висновок викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Як зазначалось вище, відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Здійснивши аналіз доводів позивача, а також співмірності заявленого відповідачем розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

За висновком суду апеляційної інстанції, заявлена в описі наданих адвокатом послуг позиція (участь адвоката в судовому засіданні) не в повній мірі відповідає критерію реальності, оскільки судове засідання, яке відбулось в даній справі тривало 15 хвилин, до того ж проводились в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, тому вартість судового засідання в сумі 5 000,00 грн є значно завищеною сумою, оскільки адвокат не витрачав час на дорогу до суу та у зворотному напрямку, очікування засідань, тощо. Також колегія суддів взяла до уваги, що спір у цій справі для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України та ГК України. Великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом, і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Таким чином, судова колегія вважає необґрунтовано завищеною вартість наданих послуг за ознайомлення з матеріалами справи, підготовку відзивів на апеляційні скарги, участь у судовому засіданні, та дійшла висновку про часткове задоволення в сумі 15 000,00 грн.

Інші аргументи клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не знайшли свого підтвердження.

За приписами частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.01.2021 у справі №925/1137/19.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про розподіл судових витрат шляхом стягнення з ТДВ "Узинський цукровий комбінат" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанцій у загальному розмірі 15 000,00 грн.

Враховуючи те, що судовий збір за прийняття додаткового рішення (постанови) не здійснюється, то відповідно судовий збір згідно з приписами статті 129 ГПК України розподілу не підлягає.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік-Дніпро" про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Узинський цукровий комбінат" (09161, Київська область, Білоцерківський район, місто Узин, вулиця В. Симиренка, будинок 2; ідентифікаційний код 00372536) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік-Дніпро" (04210, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 13, квартира 215; ідентифікаційний код 40337361) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті вимог заяви відмовити.

4. Видачу наказу на виконання додаткової постанови доручити Господарському суду Київської області.

5. Справу 911/1315/23 передати до Господарського суду Київської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано - 29.01.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран