11.01.2024Справа № 910/8258/23
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг"
доДержавного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України
простягнення 376193,64 грн
Суддя Смирнова Ю.М.
Секретар судового засідання Негеля Ю.М.
Представники сторін:
від позивачаРозпаченюк А.С.;
від відповідачане з`явилися;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного з Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (в подальшому перейменованої на Акціонерне товариство "К.Енерго") договору №3050092 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.05.2001 в частині своєчасної оплати спожитої у період з 01.09.2017 по 01.05.2018 теплову енергію, право вимоги за яким набуто позивачем за результатами електронного аукціону №UA-PS-2021-08-10-000016-3 від 25.08.2021.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2023 у справі №910/8258/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг" до Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України про стягнення 376193,64 грн, задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 348822,98 грн та судовий збір на суму 5232,34 грн.

В порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг" 26.12.2023 звернулося із клопотанням про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

03.01.2024 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2024 судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 11.01.2023.

11.01.2024 від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката позивача, в якому відповідач вказав, що розмір зазначених витрат є необґрунтованим, неспівмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, значенням справи для сторони, а їх розмір, зважаючи на конкретні обставини справи, не є розумним.

Також відповідач зауважив, що позивачем не надано доказів фактичної оплати витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Представник позивача у судове засідання 11.01.2024 з`явився, подане клопотання підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 11.01.2024 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином.

Від відповідача жодних заяв чи клопотань, пояснень щодо поданого позивачем клопотання не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.ч.3-5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

До клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу позивач надав:

- договір №1-22/Д про надання правничої допомоги від 01.08.2022, укладений між позивачем та адвокатом Розпаченюком А.С., додаткову угоду №3 від 06.12.2022 до цього договору, акт №4 наданих послуг від 22.12.2023 до договору на суму 9000,00 грн, в якому вказано, що адвокат, на замовлення клієнта у період з 12.07.2023 по 21.12.2023 взяв участь у 6 судових засіданнях, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №000677 від 19.08.2019;

- договір про надання правової допомоги №18 від 26.03.2022, укладений між позивачем та Адвокатським бюро "Титикало та партнери", протокол №29 від 26.12.2022 узгодження гонорару (договірної ціни) до цього договору на суму 6000,00 грн, акт приймання - передачі наданих послуг від 19.09.2023 до договору про надання адвокатським бюро правничої допомоги від на суму 6000,00 грн, в якому вказано, що Адвокатським бюро "Титикало та партнери" на замовлення клієнта надало наступні послуги: усна консультація стосовно спору, що виник у клієнта з боржником (Державним житлово-комунальним підприємством Національної академії наук України) на суму 1000,00 грн, правовий аналіз наданих клієнтом документів на суму 1000,00 грн, підготовка для подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви №02/14-3255 від 25.05.2023 про стягнення заборгованості з Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України за договором №3050092 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.05.2001 на суму 2500,00 грн, підготовка для подання відповіді на відзив №02-14/3255 від 14.08.2023 по справі №910/8258/23 на суму 1500,00 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2845 від 22.02.2007.

За змістом ст.19 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн підтверджені документально та підлягають розподілу між сторонами у відповідності до ст.ст.126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зауважує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п.269).

Суд зазначає, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Однак, із наданих позивачем документів не вбачається, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі, що розглядається є розумним та виправданим (як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною).

Враховуючи фактичні обставини даної справи, її незначну складність, предмет та підстави позовних вимог, суд погоджується з доводами відповідача, що визначений позивачем розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співмірності, становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

У зв`язку з чим, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку про необхідність присудження до стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст.ст.124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України (03150, м.Київ, вул.Антоновича, буд.124-128, ідентифікаційний код 30573192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг" (01011, м.Київ, вул.Рибальська, 13, ідентифікаційний код 32826328) витрати на професійну правничу допомогу адвоката на суму 8000 (вісім тисяч) грн 00 коп.

3. В іншій частині заяви позивача про розподіл судових витрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.01.2024

Суддя Ю.М. Смирнова