ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

05.02.2024м. ДніпроСправа № 904/454/24

за заявою ОСОБА_1 , м. Дніпро та ОСОБА_2 , смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області

до осіб, які можуть отримати статус учасника справи:

Відповідачів: 1) ОСОБА_3 , м. Дніпро

2) ОСОБА_4 , м. Дніпро

3) ОСОБА_5 , м. Дніпро

4) ОСОБА_6 , м. Дніпро

5) Портан Інвестінг Лімітед (Portan Investing Limited), ОСОБА_7 , Сполучене Королівство ЕН5 1 BN

6) ОСОБА_8 , муніципій Кишинів, Молдова

7) Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська ливарно-металургійна компанія "Верстатолив", м. Дніпро

Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на сторіні позивачів:

1) ОСОБА_9 , м. Дніпро

2) ОСОБА_10 , м. Дніпро

про забезпечення позову до подачі позову

Суддя Крижний О.М.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову до подачі позову, в якій просять:

- заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Портан Інвестінг Лімітед (Portan Investing Limited), ОСОБА_11 відчужувати частки (частини частки) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська ливарно-металургійна компанія "Верстатолив" у будь-який спосіб та заборонити передання частки (відповідних частин частки) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська ливарно-металургійна компанія "Верстатолив" в заставу, чи в забезпечення виконання будь-яких зобов`язань;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вчиняти/здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відносно/щодо частки (частин частки) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська ливарно-металургійна компанія "Верстатолив", які зареєстровані за: ОСОБА_3 в розмірі 1 %, що становить 2370 грн, ОСОБА_5 в розмірі 3,5 %, що становить 8295 грн, ОСОБА_6 в розмірі 24,5 %, що становить 58065 грн, Портан Інвестінг Лімітед (Portan Investing Limited) в розмірі 0,5 %, що становить 1185 грн, ОСОБА_11 в розмірі 0,5 %, що становить 1185 грн, в тому числі, але не виключно, заборонити державну реєстрацію змін відомостей щодо розміру часток (частин часток) статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська ливарно-металургійна компанія "Верстатолив", які зареєстровані за ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Портан Інвестінг Лімітед (Portan Investing Limited), ОСОБА_11 державну реєстрацію змін відомостей про спірний склад учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська ливарно-металургійна компанія "Верстатолив".

Заявники зазначають, що предметом майбутнього позову буде визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська ливарно-металургійна компанія "Верстатолив" у розмірі 237 000,00 грн із наступним розміром часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська ливарно-металургійна компанія "Верстатолив": ОСОБА_1 у розмірі 45,0 %, що становить 106 650,00 грн, ОСОБА_2 у розмірі 45,0 %, що становить 106 650,00 грн, ОСОБА_10 у розмірі 5 %, що становить 11 850,00 грн, ОСОБА_9 у розмірі 5 %, що становить 11 850,00 грн.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що один із учасників товариства, а саме ОСОБА_3 у повному обсязі не оплатив свою частку в статутному капіталі, а тому у нього існує прострочення внесення частки статутного капіталу. Заявники стверджують, що попри наполегливу необхідність погашення ОСОБА_3 прострочення його вкладу ОСОБА_3 відмовився від внесення свого вкладу. Заявники зазначають, що 08.05.2023 були проведені загальні збори учасників товариства, за результатами яких прийняті рішення, які оформлені протоколом № 9. Зокрема, було вирішено перерозподілити залишок неоплаченої частки ОСОБА_3 у розмірі - 71100,00 грн між учасниками, які внесли свої вклади - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не змінюючи розмір статутного капіталу, шляхом внесення кожним пропорційно своїм вкладам наявний залишок неоплаченої заборгованості у розмірі - 71100,00 грн, тобто по 35500,00 грн кожним, які повинні бути внесені ними протягом 30 днів з дати прийняття цього рішення загальних зборів учасників. Також було затверджено перерозподіл часток між учасниками. Проте у реєстрації змін за вказаним рішенням було відмовлено, оскільки фактично з відомостей ЄДР вбачалось наявність нового учасника ОСОБА_5 , а у ОСОБА_3 змінився розмір частки і становить 2370,00 грн. Заявники зазначають, що ОСОБА_3 встиг таємно здійснити відчуження іншим особам неоплачену ним частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська ливарно-металургійна компанія "Верстатолив" всупереч заборони щодо такого відчуження за імперативним приписом, який закріплений в ст. 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". У подальшому спірна частка статутного капіталу в розмірі 30% неодноразово відчувалася (частинами) та здійснювався перерозподіл часток у статутному капіталі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, суд дійшов висновку про її повернення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Суд повертає заяву про забезпечення позову заявнику також встановивши, що заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Пунктом 2 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Всупереч вказаній нормі заявниками не вказано відомостей про наявність/відсутність у них електронних кабінетів. При цьому судом враховано, що останні, як фізичні особи, відповідно до ст. 6 Господарського процесуального кодексу України не зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), проте при подачі заяви про забезпечення позову зобов`язані виконати п. 2 ч.1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України та вказати відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Суд звертає увагу, що Господарський процесуальний кодекс України (ст.139) передбачає вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову, зокрема щодо зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету заявника. І вказана норма не містить виключення відносно осіб, які не зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети, однак мають таке право.

При цьому відповідно до ч.7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зазначена норма має імперативний характер і передбачає не право суду на повернення заяви, а саме обов`язок такого повернення. Також, невиконання вимог ст. 139 кодексу щодо змісту заяви про забезпечення позову має наслідком повернення заяви, а не прийняття рішення про відмову у забезпеченні позову.

Аналіз тлумачення норм процесуального законодавства як імперативних міститься, зокрема, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 у справі № 905/458/21.

Отже, заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.139 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявникам, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позову (вх.№зз3/24 від 01.02.2024) - повернути заявникам.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду після усунення недоліків.

Додаток: заява про забезпечення позову з додатками, у т.ч. квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0..1 від 26.01.2024 про сплату судового збору в розмірі 1514,00 грн та квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №9 від 26.01.2024 про сплату судового збору в розмірі 1514,00 грн

Суддя О.М. Крижний