ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.02.2024 Справа№ 914/245/24

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський монтажно-заготівельний завод», м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТВ1», м. Дніпро
про:відшкодування збитків та стягнення штрафу
Суддя Крупник Р.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський монтажно-заготівельний завод» (надалі Позивач) звернулось до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТВ1» (надалі Відповідач, ТОВ «ЛТВ1») про відшкодування збитків та стягнення штрафу.

Позов обґрунтовано тим, що 10.03.2023 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) укладено Договір поставки №57Д, згідно із яким відповідач зобов`язується передати у власність позивача товар, а саме ніж до гільйотини Ерфурт розміром 1000*100*40 (4 шт.) та ніж до гільйотини Ерфурт розміром 250*100*40 (2 шт.) на загальну суму 109`400,00 грн. без ПДВ (при цьому сума ПДВ становить 21`880,00 грн.), а позивач зобов`язується сплатити його вартість на умовах повної передоплати.

Як стверджує позивач, він у повному обсязі сплатив вартість товару, а відповідач поставив його згідно із видатковою накладною №38 від 14.03.2023. Разом з цим, станом на дату подання позову ТОВ «ЛТВ1» не провело реєстрації податкової накладної. Її реєстрація зупинена, що вбачається зі змісту відповідної квитанції від 04.09.2023. Відповідач не вчиняє жодних дій спрямованих на усунення відповідних обставин.

Зважаючи на це, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення із відповідача збитків у розмірі недоотриманого податкового кредиту у сумі 21`880,00 грн., а також штрафу у розмірі 21`880,00 грн., нарахованого на підставі п. 6.4 Договору за невиконання відповідачем обов`язку із реєстрації податкової накладної.

Проаналізувавши зміст позовної заяви, а також доданих до неї документів, суд зазначає наступне.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що господарським процесуальним кодексом визначається юрисдикція та повноваження господарських судів, а також встановлюється порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено ГПК України. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зі змісту безкоштовного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням відповідача () є: 49050, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пл. Академіка Стародубова, буд. 1а.

Таким чином, спір у даній справі підсудний Господарському суду Дніпропетровської області.

Слід зауважити, що позивач жодним чином не обґрунтовує в позовній заяві підстав для звернення до відповідача саме до Господарського суду Львівської області, а судом самостійно не встановлено наявності таких підстав. Зокрема, зазначені в позовній заяві обставини справи не підпадають під жодну із підстав, передбачених ст. 29 ГПК України, які надають позивачу право обирати альтернативну підсудність даної справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, виходячи з імперативних приписів п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, враховуючи, що предметом позовних вимог є відшкодування збитків, завданих бездіяльністю відповідача щодо реєстрації податкової накладної (котра повинна реєструватися відповідачем в органах ДПІ на обліку котрих той перебуває), а також стягнення штрафу за невиконання відповідного обов`язку, беручи до уваги місцезнаходження відповідача, суд дійшов висновку, що спір у справі №914/275/24 не підсудний Господарському суду Львівської області та повинен розглядатись за правилами територіальної підсудності Господарським судом Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 24, 27, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський монтажно-заготівельний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТВ1» про відшкодування збитків та стягнення штрафу передати (направити) за підсудністю Господарському суду Дніпропетровської області (49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, буд. 1).

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Суддя Крупник Р.В.