ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024м. ДніпроСправа № 904/5922/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик", 02008, м.Київ, вулиця Харченка Євгенія, будинок 42,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМАРІУС", 49001, м.Дніпро, вул.Грушевського Михайла, будинок 11,

про стягнення заборгованості за договором поставки

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМАРІУС" про стягнення заборгованості в розмірі 115 641,60грн., пені в розмірі 15 188,41грн. та судового збору в розмірі 2 684,00грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням умов договору № А8001-23 від 08.02.2023р. в частині несвоєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 10.11.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач не скористався своїм правом, не направив до суду відзив на позовну заяву. Ухвалу суду від 10.11.2023р. отримав 19.12.2023р., про що свідчить поштове повідомлення про вручення

433.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку, у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введенню в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року.

Суддя Панна С.П. в період з 15.01.2024р. по 28.01.2024р. перебувала у щорічній відпустці.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

08.02.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (надалі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРІМАРІУС" (надалі - покупець) був укладений договір поставки № А801-23 та протокол розбіжностей від 08.02.2023р.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язаний поставити та передати у власність Покупцеві товари (надалі - Товар) в асортименті, упаковці та по цінам зазначеним у специфікації, а Покупець (Відповідач) зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим Договором.

Поставка товару проводиться у відповідності до заявок, які узгоджуються сторонами в усному порядку або на вимогу однієї із сторін можуть бути узгоджені у письмовій формі (п. 1.2. договору).

Згідно п. 1.3. договору Партією товару вважається його кількість, вказана у видатковій накладній.

Загальна сума даного Договору обумовлюється сумами, зазначеними у видаткових накладних на товар, що був поставлений за цим Договором (п. 2.3 договору поставки).

Датою поставки вважається дата підписання Покупцем видаткової накладної на Товар. До здійснення першої поставки товару Сторони повинні передати одна одній копії реєстраційних документів. Покупець зобов`язаний до моменту першої поставки надати Постачальникові Довіреність зі зразками підписів осіб уповноважених приймати Товар і підписувати товаросупроводжувальні документи та зразками, печаток /штампів (за наявності). Підпис особи уповноваженої приймати Товар на товаросупроводжувальних документах, зразок якого є у Довіреності, наданій Покупцем, вважається достатнім доказом того, що Товар прийнятий уповноваженою особою Покупця, без необхідності завірення такого підпису печаткою /штампом. У випадку, якщо зразок підпису та (або) зразок печатки /штампу на накладній не збігається зі зразками підписів та (або) зразками печаток /штампів наданих Покупцем Постачальнику у Довіреності, проте такий підпис наявний на накладних, що були оплачені Покупцем раніше, то вважається, що товар прийнятий уповноваженою особою покупця. (п.3.2. договору)

Покупець зобов`язаний сплачувати Постачальнику гроші за товар у строк, що не перевищує 28 (двадцять вісім) календарних днів з моменту поставки. (п.4.1. договору)

У випадку порушення строку оплати поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. (п.8.4. договору)

Договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє по 31 грудня 2023р. (п.10.1. договору)

На виконання умов договору позивач поставив товар відповідачу, що підтверджується видатковими накладними № 21479 19592 від 31 травня 2023 р. 35 978,64 грн.; № 21487 19635 від 31 травня 2023р. 6 031,80 грн.; № 21502 19595 від 31 травня 2023р. 6 980,22 грн.; № 21509 19597 від 31 травня 2023р. 18 263,88 грн.; № 21536 19604 від 31 травня2023р. 2 661,90 грн.; № 21537 19857 від 31 травня 2023р. 5 059,80 грн.; № 21538 19858 від 31 травня 2023 р. 3 360,84 грн.; № 21490 19636 від 31 травня 2023 р. 12 144,42 грн.; № 22407 20532 від 07 червня 2023 р. 3 588,90 грн.; № 22408 20894 від 07 червня 2023 р. 3 295,08 грн.; № 20040 17173 від 14 червня 2023 р. 4 896,84 грн.; № 20041 17174 від 14 червня 2023 р. 4 387,20 грн.; № 20046 17177 від 14 червня 2023 р. 6 616,98 грн.; № 20047 17178 від 14 червня 2023 р. 4 927,20 грн.; № 20065 17184 від 14 червня 2023 р. 3 894,00 грн.; № 20052 17180 від 14 червня 2023 р. 3 137,16 грн.; № 20044 17191 від 15 червня 2023 р. 6 373,08 грн.; № 20045 17192 від 15 червня2023 р. 4 917,60 грн.; № 23063 19971 від 12 липня 2023р. 2 585,46 грн. та актом звірки взаєморозрахунків, підписаний обома сторонами без заперечень.

Станом на сьогоднішній день заборгованість відповідача складає 115 641,60грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо нарахування пені за період з 29.06.2023р. по 22.10.2023р. в сумі 15 188,41грн., суд зазначає наступне.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської ' діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, відповідно до п.8.4. договору у випадку порушення строку оплати поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення пені заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме, по стягненню пені в період з 29.06.2023р. по 22.10.2023р. в сумі 15 188,41грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором поставки № А801-23 від 08.02.2023р. в сумі 115 641,60грн. та пені за період з 29.06.2023р. по 22.10.2023р. в сумі 15 188,41грн.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п.8.23).

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки, при зверненні до господарського суду заявлено вимогу майнового характеру (130 830,01грн.), то позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2 147,20грн.

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 684,00грн., про що свідчить платіжна інструкції № БДн1117 від 18.10.2023р. на суму 268,40грн. та № БДн1188 від 08.11.2023 на суму 2 415,60грн. Отже, поверненню з Державного бюджету України підлягає 536,80грн.

Таким чином, позивачем під час звернення з позовом до суду сплачена сума судового збору у більшому розмірі, яка повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (п.2 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Суд не вирішує питання повернення судового збору, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі покладається на відповідача в розмірі 2 147,20грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМАРІУС", 49001, м.Дніпро, вул.Грушевського Михайла, будинок 11, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик", 02008, м.Київ, вулиця Харченка Євгенія, будинок 42, заборгованість в розмірі 115 641,60грн., пеню в сумі 15 188,41грн. та судовий збір у розмірі 2 147,20грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.01.2024

Суддя С.П. Панна