За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський"
про ухвалення додаткового рішення
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський"
до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"
про визнання недійсним рішення комісії
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Бенчук О.О.
За участі представників сторін:
від позивача Васильченко Л.І.
від відповідача Іваненко І.П.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 у даній справі позовні вимоги задоволено повністю.

18.12.2023 від позивача через "Електронний суд" надійшла заява, в якій останній просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача 30 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 26.12.2023 розгляд вказаної заяви позивача призначено в судовому засіданні на 15.01.2024 о 15:45 год.

04.01.2024 від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду), в якій відповідач просить суд відмовити позивачу в стягненні з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 15.01.2024 позивач вимоги заяви підтримав, відповідач проти заяви заперечував та просив відмовити у задоволенні останньої.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/13150/22, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, у позовній заяві позивачем було заявлено попередній (орієнтований) розрахунок витрат на правову допомогу у сумі 20 000,00 грн за надання правової (правничої) допомоги, крім того, у позові позивачем вказано на укладений між ним та адвокатом Васильченко Л.І. договір про надання правової допомоги № 10/11/22 від 10.11.2022.

Клопотання про розподіл судових витрат подане позивачем через підсистему «Електронний суд» підсистеми ЄСІТС 18.12.2023, тобто у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки 16.12.2023 - вихідний день, субота, заява подана позивачем у понеділок 18.12.2023.

До позовної заяви були додані ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю КС № 6808/10 від 05.09.2018.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесення таких витрат позивачем надано суду договір № 10/11/22 від 10.11.2022, укладений між позивачем (клієнт) та фізичною особою-підприємцем адвокатом Васильченко Л.І. (виконавець).

За умовами укладеного договору (№ 10/11/22 від 10.11.2022) виконавець зобов`язався надавати клієнту професійну правничу допомогу на умовах і в порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 3.1 договору сторони дійшли згоди про наступне: за виконання умов даного договору клієнт сплачує адвокату плату в розмірі 20 000,00 грн. Сторони домовились, що вартість послуг адвоката, визначена у цьому пункті договору, включає підготовлення та направлення до суду позовної заяви та участь адвоката у чотирьох судових засіданнях.

Згідно з п. 3.2 договору, якщо під час розгляду справи виникне необхідність у підготуванні додаткових процесуальних документів (відповіді на відзив, письмових пояснень, клопотань тощо), а також у разі участі адвоката у судових засіданнях більш, ніж чотирьох, то клієнт доплачує адвокату вартість таких послуг у розмірі 10 000,00 грн.

Як погоджено в п. 6.1 договору, останній набуває чинності з дня підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків, якщо до дня його припинення сторонами не буде визначено іншу дату.

14.12.2023 між сторонами підписано акт приймання-передачі, відповідно до умов якого сторонами погоджено надання наступних послуг:

- складено та подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву про визнання недійсним рішення комісії по розгляду акта про порушення № 04262 від 20.08.2020 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», оформленого протоколом № 3202 від 26.11.2020 про нарахування ТОВ «КИЇВСЬКИЙ» вартості недоврахованої електричної енергії у сумі 234879,16 грн (витрачено 7 годин робочого часу);

- складено та подано до суду 10.01.2023 відповідь на відзив (витрачено 3 години робочого часу);

- складено та подано до суду 23.01.2023 клопотання про призначення судової експертизи (витрачено 4 години робочого часу);

- складено та подано до суду 13.02.2023 письмові пояснення (витрачено 3 години робочого часу);

- проведено ознайомлення з матеріалами справи 15.11.2023 (витрачено 1 годину робочого часу);

- взято участь у судових засіданнях: 22.12.2022; 02.02.2023; 27.02.2023; 13.03.2023; 23.03.2023; 11.12.2023 (витрачено 10 годин робочого часу, з врахуванням часу, витраченого на дорогу для участі у судовому засіданні).

Загальна вартість послуг згідно з актом погоджена сторонами в розмірі 30 годин, вартістю 30 000,00 грн.

Заперечуючи проти покладення на нього витрат на правничу допомогу, відповідач вказав, що акт приймання-передачі містить посилання на витрачений час та різну вартість години роботи за різні види правової допомоги, хоча фактично договір не містить вартості 1 години роботи та взагалі не містить строк оплати за надані послуги професійної правничої допомоги, що унеможливлює встановлення, чи взагалі такий строк настав, коли саме дані послуги підлягають оплаті.

Крім того, відповідач вказав, що адвокат позивача був представником ТОВ «Київський» у справі за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до ТОВ «Київський» про стягнення 234 879,16 грн вартості необлікованої електроенергії за актом про порушення від 20.08.2020 № 04262.

Позовні вимоги обґрунтовувалися порушенням ТОВ «Київський» вимог підпункту 2 п. 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: пошкодженням пломб, прийнятих споживачем на зберігання.

Таким чином, даний представник був обізнаний зі специфікою даної справи та усіма обставинами складення акту про порушення та прийнятого щодо нього рішення комісії, оформленого протоколом № 3202 від 26.11.2020.

Також відповідач вказав, що акт приймання-передачі містить погодинну вартість такої послуги, яка виражена відповідачем тривалістю 2 години кожне судове засідання, хоча фактично тривалість судових засідань згідно з протоколами складає: 22.12.22 (2 хвилини), 02.02.23 (17 хвилин), 27.02.23 (17 хвилин), 13.03.23 (31 хвилина), 23.03.23 (21 хвилина), 11.12.23 (17 хвилин) та зі змінною вартістю 1 години роботи, яка коливається від 1 562 грн (3125/2) згідно з п.п. 3, 5, 7, 8 Акту приймання-передачі, 875 грн (1750/2) згідно з п. 9 Акту приймання-передачі, та 1 000 грн (2000/2) згідно з п. 11 Акту приймання-передачі, що не передбачено умовами договору.

Окремо відповідач звертав увагу суду на те, що адвокат Васильченко Л.І. у судовому засіданні 11.12.2023 взагалі не брала участь, однак вартість даної послуги згідно з Актом приймання-передачі складає 2 000,00 грн та врахована в загальну вартість наданих послуг за договором.

Ознайомлення з матеріалами справи, за твердженням відповідача, у паперовому вигляді після отримання висновку судової експертизи не вимагало витрати часу в 1 робочу годину на отримання даного висновку через ознайомлення з матеріалами справи в суді, оскільки представник позивача має зареєстрований кабінет у підсистеми Електронного кабінету ЄСІТС, в якому з 03.11.2023 було надіслано до електронних кабінетів учасників паперову копію оригіналу висновку.

Виходячи з викладеного, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» вважає, що сума заявлених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу є недоведеною, необґрунтованою, не підтвердженою належними доказами та, враховуючи розумність розміру гонорару, в разі стягнення підлягає зменшенню до 5 000,00 грн.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, вказано що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

Колегія суддів вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Так, як вказано вище, рішенням суду від 11.12.2023 позов задоволено повністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, в попередньому (орієнтованому) розрахунку суми судових витрат позивач вказував про понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Крім того, суд зазначає, що до витрат на правничу допомогу позивачем віднесено витрати на участь представника у судових засіданнях, поряд з цим всі судові розраховані з розрахунку 2 години, хоча фактично тривалість судових засідань становила менший час, ніж визначено актом.

Також судом враховано, що ознайомлення з матеріалами справи не потребували для представника позивача ознайомлення з паперовою копію висновку, оскільки представник позивача зареєстрована в електронному суді, а висновок був наявний серед додатків до електронної справи.

Окрім того, судом враховано, що відповідач у даній справі Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі", незважаючи не те, що є приватним підприємством, виконує спеціальні функції щодо постачання електричної енергії до споживачів у важкий час у секторі енергетики. Загальновідомим фактом є нанесення відповідачу значної шкоди внаслідок ракетних обстрілів та відключень електроенергії.

Також судом враховано, що представник позивача адвокат Васильченко Л.І. була представником ТОВ «Київський» по справі за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до ТОВ «Київський» про стягнення 234 879,16 грн вартості необлікованої електроенергії за актом про порушення від 20.08.2020 № 04262 та, відповідно, була обізнана зі специфікою даної справи та усіма обставинами складення акту про порушення та прийнятого щодо нього рішення комісії, оформленого протоколом № 3202 від 26.11.2020.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат позивачів на правничу допомогу у даній справі до 15 000,00 грн, а витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20, код 41946011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 45, код 39477434) 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч грн 00 коп.) витрат на правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 31.01.2024.

Суддя О.Г. Удалова