ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.01.2024м. СумиСправа № 920/1220/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Кириченко-Шелест А.Г.,

Розглядається в порядку загального позовного провадження справа № 920/1220/23

за позовом Національного банку України (вул. Інститутська, буд. 9, м. Київ, 01601)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сумитеплоенерго (вул. Друга Залізнична, буд. 10, м. Суми, 40030)

про стягнення 398 883 грн 80 коп.,

представники учасників справи:

від позивача Бірюк І.В.;

від відповідача Приходько Д.В.;

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 398 883 грн 80 коп., в тому числі: 242 957 грн 37 коп. попередньої оплати за теплову енергію, 128 608 грн 71 коп. інфляційних втрат, 27 317 грн 72 коп. 3% річних відповідно до договору № 66-Т/101589 від 11.11.2019, укладеного між сторонами.

Ухвалою від 27.10.2023 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/1220/23; призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 27.11.2023, 11:20; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Копія ухвали суду від 27.10.2023 доставлена до електронного кабінета відповідача 29.10.2023, що підтверджується довідкою Господарського суду Сумської області від 29.10.2023 про доставку електронного листа в електронний кабінет.

Ухвалою від 14.11.2023 господарський суд задовольнив заяву представника позивача (вх. № 4423 від 14.11.2023) про участь у судових засіданнях у справі № 920/1220/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; забезпечив участь представника позивача у судовому засіданні 27.11.2023 об 11 год. 20 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

23.11.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 7371 від 23.11.2023), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, поновити строк на подачу відзиву на позовну заяву, визнати поважними причини пропуску строку подачі відзиву на позовну заяву, з огляду на те, що підприємство відповідача працює в умовах воєнного стану, масштабних повітряних тривог, а тому були створені перешкоди для своєчасної реалізації відповідачем, передбаченого права на захист, а також враховуючи, що відповідачу знадобився додатковий час на опрацювання документів за значний період 2019-2023 роки. Відповідач зазначає, що позивачем невірно визначено обсяг та вартість фактично отриманих послуг за договором № 66-Т/101589 (на суму 15 025 грн 20 коп.), не враховано два акти приймання-передачі теплової енергії. На виконання договору № 66-Т/101589 від 11.11.2019 протягом листопада - грудня 2019 року відповідач передав позивачу теплову енергію на загальну суму 134 379 грн 40 коп. Акти прийому-передачі теплової енергії підписані представниками сторін та скріплені печатками. Залишок коштів становить 123 603,17 грн. Договір № 66-Т/101589 за своєю правовою природою є договором про надання комунальної послуги - послуги з постачання теплової енергії, яка споживається мешканцями гуртожитку, працівниками позивача, які знаходяться в приміщенні адмінбудівлі і гаражах. Тобто позивачем невірно визначено правову природу договору № 66-Т/101589 і неправильно застосовані положення закону про договір купівлі - продажу/поставки. У позивача не виникло право вимоги попередньої оплати, оскільки ні договором № 66-Т/101589, ні главою 63 ЦК України не передбачено строку повернення попередньої оплати. Позивач не подав доказів заявлення вимоги відповідачу про повернення попередньої оплати. Надані до суду докази, зокрема лист про повернення коштів за договором № 65-0008/84558 від 10.09.2021 та претензія № 65-0008/55324 від 31.07.2023 не є належними та допустимими доказами, оскільки позивачем не надано доказів направлення позивачем та отримання відповідачем таких документів (копія листа №65-0008/84558 від 10.09.2021 не містить реєстраційного штампу та підпису працівника канцелярії відповідача про його отримання, також не додано жодного доказу направлення його засобами поштового/кур`єрського зв`язку. Доданий до листа витяг з програмного забезпечення електронного документообігу СЕД ЛСКОД не свідчить про направлення листа на адресу відповідача; претензія № 65-0008/55324 від 31.07.2023 не містить реєстраційного штампу та підпису працівника канцелярії відповідача про її отримання і не додано жодного доказу направлення його засобами поштового/кур`єрського зв`язку саме даної претензії на адресу відповідача). Договір № 66-Т/101589, укладений між сторонами, належним чином виконаний відповідачем. Стягнення з відповідача суми попередньої оплати не є наслідком порушення грошового зобов`язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення сплаченої попередньої оплати за постачання теплової енергії. За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 ЦК України.

У судовому засіданні 27.11.2023, за участю представників позивача та відповідача, суд постановив протокольну ухвалу про продовження відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву та прийняття відзиву на позовну заяву до розгляду, з урахуванням приписів ст. 2, 119 ГПК України; протокольну ухвалу про відкладення підготовчого провадження на 13.12.2023, 13:00, забезпечення участі представника позивача у судовому засіданні 13.12.2023 о 13 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

11.12.2023 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 7749 від 11.12.2023), в якій просить суд задовольнити позовні вимоги. Позивач зазначає, що у період з листопада по грудень 2019 року, окрім договору № 66-Т/101589 від 11.11.2019 діяв також і договір про закупівлю послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 66-Т/100844 від 08.01.2019, що укладений між Національним банком та ТОВ «Сумитеплоенерго». Предметом договору № 66-Т/100844 від 08.01.2019 є надання послуг централізованого опалення та підігріву води у 2019 році (п. 1.1, п. 1.3 вказаного договору). Згідно з п. 10.1 договору № 66-Т/100844 від 08.01.2019 його укладено на термін з 01.01.2019 по 31.12.2019. За період дії договору № 66-Т/100844 від 08.01.2019 з січня по грудень 2019 року відповідачем було надано послуг на суму 695 644,08 грн, при цьому Національним банком на виконання даного договору у вказаний період було сплачено 866 911,02 грн, куди увійшла також оплата за надані послуги згідно з актом прийому-передачі теплової енергії від 30.11.2023 на суму 32 596,31 грн та актом прийому-передачі теплової енергії від 31.12.2023 на суму 86 737,89 грн. Тобто, послуги на загальну суму 119 354,20 грн (32 596,31 грн + 86 757,89 грн), які було надано згідно з актами прийому-передачі теплової енергії та про які відповідачем вказано у відзиві, Національним банком було оплачено за рахунок коштів, які переховувались на виконання договору № 66-Т/100844 від 08.01.2019. Вказана обставина встановлена рішенням Господарсько суду міста Києва від 31.08.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2020 у справі № 920/1152/19. Оскільки ТОВ «Сумитеплоенерго» було учасником справи №920/1152/19, про вказану обставину йому достеменно відомо. Таким чином, твердження відповідача про те, що нібито за рахунок попередньої оплати відповідно до договору № 66-Т/101589 від 11.11.2019, Національний банк повинен був оплатити надані відповідачем послуги згідно з актом прийому-передачі теплової енергії від 30.11.2023 на суму 32 596,31 грн та актом прийому-передачі теплової енергії від 31.12.2023 на суму 86 757,89 грн не відповідає фактичним обставинам справи. Позивач зазначає, що за умовами договору про закупівлю послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, саме теплопостачальна організація отримує від споживача оплату за фактично отриману ним теплову енергію, а не виключно за її поставку/транспортування. Тобто, надаючи послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, виконавець цієї послуги виступає продавцем теплової енергії та вправі вимагати від споживача оплати за фактично отриману/спожиту кількість теплової енергії, як за придбаний товар. Окрім того, чинним законодавством не передбачено обов`язку споживача додатково укладати окремі договори на купівлю-продаж теплової енергії, її транспортування та постачання з іншими надавачами таких послуг. Тому позивачем вірно визначено юридичну природу (суть) договору, який є договором з постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, що жодним чином не суперечить положенням Закону України Про житлово-комунальні послуги і до якого застосовуються положення законодавства, що регулює правовідносини з укладення договорів купівлі-продажу та поставки. Доводи відповідача про те, що до правовідносин, які виникли на підставі договору, застосовуються виключно положення законодавства, яке регулює правовідносини щодо надання послуг, не узгоджуються з нормами чинного законодавства та не спростовують підстав заявленого позову. За умовами п. 3.10. договору, для здійснення перерахунку однією з підстав є ненадання послуг в повному обсязі. Відповідач не подав доказів на підтвердження того, що на всю суму попередньої оплати у розмірі 257 982,57 грн було надано послуги. Остаточний обсяг фактично наданих відповідачем послуг за листопад - грудень 2019 року було визначено у січні 2020 року. Той факт, що перераховані Національним банком кошти, як попередня оплата за договором, є надлишковими було встановлено у січні 2020 року (під час оплати за послуги надані у грудні 2019 року). Отже, з огляду на зміст п. 3.10. договору та положень п. п. 24, 27 Правил, ТОВ «Сумитеплоенерго» надаючи акт прийому - передачі теплової енергії за грудень 2019 року на оплату, зобов`язане було провести перерахунок сплачених коштів за фактично надані послуги у період дії договору. Після того, як було визначено остаточний обсяг фактично наданих послуг у січні 2020 року, відповідач зобов`язаний був повернути позивачу залишок авансованих коштів, не чекаючи пред`явлення до нього вимоги. 28.12.2019 між Національним банком та ТОВ «Сумитеплоенерго» було укладено договір №66-Т/101799 про закупівлю послуг з постачання теплової енергії на 2020 рік і на виконання якого Національним банком сплачувались окремо кошти, що додатково підтверджує ту обставину, що надання послуг за договором припинилося саме 31.12.2019. Враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, у ТОВ Сумитеплоенерго виник обов`язок повернути попередню оплату за договором не з моменту пред`явлення до нього вимоги, а з 01.01.2020 - наступного дня після закінчення строку дії договору, коли відповідач усвідомлював протиправний характер неповернення залишку коштів у розмірі 242 957,37 грн. Щодо доводів відповідача про те, що лист № 65-0008/84558 від 10.09.2021 та претензія № 65-0008/55324 від 31.07.2023 є неналежними доказами, оскільки відсутні докази отримання даних листів уповноваженою особою відповідача, позивач зазначає, що положеннями договору не передбачено обов`язку сторін вживати заходів досудового врегулювання спору. 13.09.2021 Національним банком на адресу ТОВ «Сумитеплоенерго» рекомендованим листом з повідомленням про вручення за № 54 був направлений лист від 10.09.2021 № 65-0008/84558, факт надіслання даного листа підтверджується реєстром (списком) відправлення рекомендованих листів. 31.07.2023 позивачем направлено відповідачу претензію (вих. № 65-0008/55324 від 31.07.2023) щодо повернення авансованих коштів у розмірі 242 957,37 грн, інфляційних втрат - 128 608,71 грн та трьох процентів річних - 25 979,80 грн. Згідно з рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення № 011 від 31.07.2023, вищезазначене поштове відправлення вручено ТОВ «Сумитеплоенерго» 03.08.2023. З огляду на положення ст. ст. 275, 714 ЦК України та враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, Національним банком цілком правомірно на підставі ст. 625 ЦК України нараховані ТОВ Сумитеплоенерго три проценти річних та інфляційні втрати на суму неповернутої попередньої оплати за договором.

У судовому засіданні 13.12.2023, за участю представників позивача та відповідача, суд постановив протокольну ухвалу про прийняття відповіді на відзив до розгляду; протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів відповідно до ст. 177 ГПК України, відкладення підготовчого засідання на 15.01.2024, 11:20, забезпечення участі представника позивача в судовому засіданні 15.01.2024 об 11 год. 20 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

03.01.2024 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (вх. № 37/24 від 03.01.2024), в якому просить суд визнати поважними причини пропуску строку подачі заперечення на відповідь на відзив та доданих до нього документів, оскільки підприємство відповідача працює в умовах воєнного стану, масштабних повітряних тривог, а тому були створені перешкоди для своєчасної реалізації відповідачем, передбаченого права на захист. Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2020 у справі № 920/1152/19 встановлено, що між позивачем та відповідачем були укладені договори про закупівлю послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 66-Т/К-7475 від 06.02.2017, № 66- Т/К-8457 від 02.01.2018, за якими існує заборгованість у Національного банку України перед ТОВ «Сумитеплоенерго» за спожиті послуги в сумі 476 793,85 грн. Також у цій же справі господарський суд розглянув зустрічний позов НБУ до ТОВ «Сумитеплоенерго» і встановив, що між позивачем та відповідачем укладено договір № 66-Т/100844, відповідно до умов якого надавались послуги з централізованого постачання теплової енергії. Також судом досліджені докази і зроблені висновки, що за договором № 66-Т/100844 НБУ спожито послуг з постачання теплової енергії на суму 695 644,08 грн, а сплачено 866 911,02 грн, у зв`язку з чим задоволено зустрічний та стягнуто переплату за цим договором в сумі 171 266,49 грн (866 911,02 -695 644,08). Позивач стверджує, що в жовтні 2019 року ним сплачено на умовах попередньої оплати за жовтень 2019 року - 105 593,82 грн, яка була витрачена на рахунок № 66 від 31.10.2019 року в сумі 16069,33 грн та рахунок № 66/67 від 31.10.2019 в сумі 2022,44 грн, отже залишок становив 87502,05 грн (105 593,82-16069,33-2022,44). Розмір даного залишку не покриває розмір вартості послуг з постачання теплової енергії за актами прийому передачі теплової енергії від 30.11.2019 та 31.12.2019 (86 757,89 грн та 32 596,31 грн). Позивач зазначає, що кошти сплачені ним на виконання договору № 66-Т/100844 були спрямовані на оплату послуг спожитих позивачем у листопаді-грудні 2019р. за актами на суму 119 354,20грн за договором № 66-Т/101589. Проте, Господарським судом м. Києва у справі № 920/1152/19 розглядався спір про стягнення заборгованості за договором № 66-Т/100844, рішення набрало чинності лише 09.12.2020, тому і питання повернення попередньої оплати, з урахуванням твердження позивача, що оплата рахунків за договором № 66-Т/101589 за рахунок оплати за договором № 66-Т/100844 могло виникнути лише після набрання чинності рішенням суду у справі № 920/1152/19, тобто після 09.12.2020.

03.01.2024 відповідач подав клопотання (вх. № 31/24 від 03.01.2024), в якому просить суд долучити до матеріалів справи копію фіскального чеку та копію накладної № 345, оскільки відповідачем помилково не додані до заперечення, направленого до господарського суду, докази відправлення на адресу позивача такого заперечення.

12.01.2024 позивач подав додаткові пояснення (вх. № 94 від 12.01.2024), в яких просить суд залишити без розгляду заперечення відповідача, оскільки їх подано до суду 03.01.2024, тобто з пропуском встановленого судом строку. Позивач зазначає, що у вартість наданих послуг за договором № 66-Т/100844 від 08.01.2019, яка склала 695 644,08 грн також входить і вартість послуг на суму 32 596,31 грн (акт б/н від 30.11.2019) та на суму 86 757,89 грн (акт б/н від 31.12.2019), дана обставина підтверджується рішеннями суду першої та апеляційної інстанції у господарській справі № 920/1152/19, сторонами подавались акти звіряння розрахунків, у тому числі за договором № 66-Т/100844 від 08.01.2019. Позивач повідомляє, що від відповідача на виконання вимоги суду під час розгляду господарської справи № 920/1152/19 на адресу Національного банку надійшли акти звіряння розрахунків за договором № 66-Т та договором № 66/67-Т за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 зі змісту яких вбачається, що відповідач виставив рахунки від 30.11.2019 на суму 32 596,31 грн та від 31.12.2019 на суму 86 757,89 грн саме по договору №66-Т, а рахунки від 31.11.2019 на суму 4 103,08 грн та від 31.12.2019 на суму 10 922,12 грн, що є спірними у даній справі по договору №66/67-Т. Твердження відповідача про те, що сума попередньої оплати, яку НБУ було сплачено 16.10.2019 у розмірі 105 593,82 грн не покриває витрат на оплату послуг на суму 32 596,31 грн (акт б/н від 30.11.2019) та на суму 86 757,89 грн (акт б/н від 31.12.2019) є невірними та не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ТОВ «Сумитеплоенерго» вочевидь було не враховано, що з січня по лютий 2019 року Національним банком відповідачу було сплачено коштів на загальну суму 587 272,28 грн при тому, що за період з січня по лютий 2019 року згідно з наданих із запізненням рахунків та актами прийому-передачі теплової енергії, Національний банк відповідачу мав сплатити 384 153,19 грн (дана обставина встановлена у справі № 920/1152/19), тобто станом на кінець лютого 2019 року вже була переплата у розмірі 203 119,09 грн. З огляду на міркування відповідача виявляється, що теплова енергія на опалення та підігрів гарячої води ним поставляється у якійсь іншій «невідомій» формі, а не у вигляді пари, гарячої води, як це зазвичай здійснюють теплопостачальні організації. Позивач зазначає, що предметом договору є послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за тарифами встановленими згідно із рішеннями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Отже, твердження відповідача про те, що на правовідносини, які склались на підставі договору між позивачем, як споживачем та ТОВ «Сумитеплоенерго», як енергопостачальником, не поширюються положення законодавства, яке регулює договірні відносини з постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу є абсолютно необґрунтованими. Позивач зазначає, що ТОВ «Сумитеплоенерго», як суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність з постачання теплової енергії, було укладено договір на підставі, якого Національним банком, як споживачем придбавалась теплова енергія в результаті її транспортування через приєднану мережу, що жодним чином не суперечить положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і не спростовує тієї обставини, що за своєю суттю даний договір є договором купівлі-продажу до якого також застосовуються положення законодавства, що регулює правовідносини поставки.

15.01.2024 відповідач подав клопотання (вх. № 217 від 15.01.2024), в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату для надання часу для підготовки заперечення на додаткові пояснення позивача.

У судовому засіданні 15.01.2024 за участю представників позивача та відповідача, суд постановив протокольну ухвалу про продовження відповідачу строку для подання заперечення на відповідь на відзив на підставі ст. 119 ГПК України та прийняття відповідного заперечення до розгляду; прийняття до розгляду пояснення позивача від 12.01.2024, продовження позивачу строку для подання доказів доданих до пояснення та прийняття їх до розгляду.

Також у судовому засіданні 15.01.2024 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 25.01.2024, 15:00, забезпечення участі представника позивача у судовому засіданні 25.01.2024 о 15 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС; протокольну ухвалу про встановлення відповідачу строку для надання пояснень до 22.01.2024 включно.

24.01.2024 відповідач подав заперечення на додаткові пояснення (вх. № 423/24 від 24.01.2024).

У судовому засіданні 25.01.2024, за участю представників позивача та відповідача, суд встановив, що відповідач подав заперечення на пояснення позивача з пропуском встановленого судом ухвалою від 15.01.2024 строку; розглянувши усне клопотання відповідача про продовження строку для подання заперечення, суд постановив протокольну ухвалу про залишення заперечення на додаткові пояснення з доданими до нього доказами без розгляду відповідно до ст. 118 ГПК України, оскільки відповідач не зазначив поважних причин пропуску строку.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно зі ст. 177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За приписами ст. 185 ГПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Оскільки судом розглянуті питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, суд закриває підготовче провадження та призначає справу до судового розгляду по суті на 14.02.2024, 11:30; відповідно до ст. 197 ГПК України забезпечує участь представника позивача у судовому засіданні 14.02.2024 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 182, 185, 197, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін на 14.02.2024, 11:30. Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Сумської області за адресою: м. Суми, проспект Шевченка Тараса, 18/1, 1-й поверх, зал судового засідання № 1.

2. Забезпечити участь представника позивача у судовому засіданні 14.02.2024 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 31.01.2024.

Суддя Д. В. Вдовенко