УХВАЛА

м. Київ

05.02.2024Справа № 910/16483/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕНРАЙС"

до відповідача Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВЕСТ"

про визнання недійсним договору застави

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мазур В.М.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІВЕНРАЙС" (далі - позивач, ТОВ "ІВЕНРАЙС") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС" (далі - відповідач, АТ "БАНК АЛЬЯНС") про визнання недійсним Договору застави транспортного засобу № 21-005-89/ТЗ, укладеного 05 листопада 2021 року між АТ "БАНК АЛЬЯНС" та ТОВ "ІВЕНРАЙС".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "ІВЕНРАЙС" № 01/11/2021 від 01.11.2021 директору ТОВ "ІВЕНРАЙС" надано право на укладення договору застави, при цьому не надано право на розпорядження та/або відчуження майна товариства. Позивач стверджує, що оскільки оспорюваний договір є змішаним договором, який містить в собі ознаки договору застави та договору купівлі-продажу (відчуження) рухомого майна, то директор ТОВ "ІВЕНРАЙС" не мав повноважень на укладення договору застави у редакції, яка передбачає можливість безумовного відчуження майна товариства (пункти 5.3, 5.7 Договору застави). Позивач також стверджує, що умови договору, які передбачають можливість безумовного відчуження майна товариства суперечать змісту статті 29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 позовну заяву ТОВ "ІВЕНРАЙС" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

Заяву про усунення недоліків разом з доданими до неї документами сформовано позивачем в системі "Електронний суд" 01.11.2023 та зареєстровано в базі даних "Діловодство спеціалізованого суду" 02.11.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/16483/23, справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 04.12.2023 о 11:40 год та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВЕСТ".

17.11.2023 в системі "Електронний суд" відповідачем сформований та 20.11.2023 зареєстрований в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" відзив на позовну заяву.

01.12.2023 в системі "Електронний суд" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача сформоване та 04.12.2023 зареєстроване в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача на підставі ст.50 ГПК України Колесника Дмитра Вікторовича.

У підготовче засідання, призначене на 04.12.2023, з`явився представник відповідача. Представники позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача у підготовче засідання 04.12.2023 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце цього засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи.

У підготовчому засіданні, призначеному на 04.12.2023 суд дійшов висновку про відхилення клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження за ініціативою суду на тридцять днів, відкладено підготовче засідання у справі на 05.02.2024 о 10:00 год.

01.02.2024 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про передачу справи за належністю, відповідно до якого позивач просив суд передати справу №910/16483/23 до Господарського суду міста Києва, у провадженні якого перебуває справа №910/18683/23 про банкрутство ТОВ "ІВЕНРАЙС" для розгляду в межах справи №910/18683/23.

02.02.2024 представником позивача сформоване в системі "Електронний суд" та зареєстроване в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" клопотання про передачу справи №910/16483/23 за підсудністю до Господарського суду міста Києва для її розгляду в межах справи №910/18683/23 (суддя Яковенко А.В.) про банкрутство ТОВ "ІВЕНРАЙС".

У підготовче засідання, призначене на 05.02.2024, представники позивача, відповідача та третьої особи не з`явилась, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені.

Розглянувши у підготовчому засіданні 05.02.2024 подані представниками сторін клопотання про передачу справи за належністю, суд встановив наступне.

Положеннями статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція) передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Визначене Конвенцією поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Суди повинні керуватися принципом визначеності і не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета судами різних юрисдикцій.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з приписами частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Частиною першою статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною 13 статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Системний аналіз вказаних положень законодавства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, з огляду на положення Кодексу України з процедур банкрутства, розгляд усіх спорів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу, стороною в яких є боржник, відносно якого порушено справу про банкрутство, повинен відбуватися виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи і саме цей суд є судом, встановленим законом, до юрисдикції якого віднесено розгляд спору, ініційованого позивачем.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 (суддя Яковенко А.В.) відкрито провадження у справі №910/18683/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕНРАЙС" (ідентифікаційний код 40816031), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕНРАЙС" (ідентифікаційний код 40816031) та призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕНРАЙС" (ідентифікаційний код 40816031) арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича.

Відтак, враховуючи те, що з моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, з огляду на предмет спору у справі №910/16483/23, суд дійшов висновку передати матеріали справи №910/16483/23 до Господарського суду міста Києва (суддя Яковенко А.В.) для розгляду в межах справи №910/18683/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕНРАЙС" за правилами виключної підсудності та в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 20, 30, 31, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Справу № 910/16483/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕНРАЙС" до Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВЕСТ", про визнання недійсним Договору застави транспортного засобу № 21-005-89/ТЗ, укладеного 05 листопада 2021 року, - передати за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва (Україна, 01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44-В) для розгляду в межах справи №910/18683/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВЕНРАЙС".

Повний текст ухвали складено та підписано 05.02.2024.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 253-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Оксана ГУМЕГА