ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 року м.Дніпро Справа № 904/2797/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2023 (суддя Васильєв О.Ю.) у справі №904/2797/23

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат, м. Кривий Ріг

про стягнення 24 804,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

АТ Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця (позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПрАТ Центральний гірничо-збагачувальний комбінат (відповідач) про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 24 804,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на наступні обставини: в листопаді 2022 на адресу ПрАТ ЦГЗК на станцію призначення Грекувата прибули під навантаження порожні вагони, які подавались на під`їзду колію групами: 22.11.2022 о 15год. 25хв. 6 вагонів, 23.11.2022 о 01год. 50хв. 47 вагонів, що підтверджується пам`ятками про подавання вагонів ф.ГУ-45 №1447 від 22.11.22р., №1448 від 23.11.22р. (які підписані представником вантажовласника ПрАТ ЦГЗК без зауважень) та пам`яткою про забирання вагонів ф.ГУ-45 №1619 від 25.11.22 р., від підписання якої представник вантажовласника відмовився, про що працівниками станції складено акт загальної форми ГУ-23 №1295 від 29.11.22р. На підставі пам`яток ф.ГУ-45 позивачем нараховано плату за користування вагонами за відомостю форми ГУ-46 №25119120 у розмірі 51 075,00грн. без ПДВ, яку сплачено відповідачем частково у розмірі 30 405,00грн. без ПДВ. Відомість підписано відповідачем із запереченнями щодо сплати нарахованої суми 20 670,00грн. без ПДВ, оскільки залізницею не враховано вимушений (аварійний) простій вагонів маршруту.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2023, у даній справі, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідача Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат (50066, м. Кривий Ріг, ) на користь позивача Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ) в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108, ): 24 804,00грн. - плати за користування вагонами та 2 684,00грн. витрат на сплату судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідачем не спростовано доводів позивача та не доведено наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення ст. 121 Статуту залізниць України та п.16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство Центральний гірничо-збагачувальний комбінат, звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- позивач, заперечуючи проти незгоди відповідача з нарахованою платою за користування вагонами, посилається лише на несвоєчасність його повідомлення з виниклою аварією та несвоєчасним наданням документів на її підтвердження, однак скаржник зазначає, що відсутність своєчасного повідомлення відповідачем про аварію не спростовує сам факт існування такої аварії, що підтверджено Актом про виникнення аварії на ПрАТ «ЦГЗК» від 25.11.2022, крім того, інформація про масований ракетний удар по критичній інфраструктурі України 23.11.2022 є загальновідомою, про що було оприлюднено у багатьох ЗМІ, отже, вказана обставина є доведеною;

- Відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46 №25111689 (25119120) за користування вагонами, за якою відповідачеві було нараховано спірну суму, була підписана представником відповідача із зауваженнями, таким чином станом на час складання вказаної відомості позивач був повідомлений про факт аварії на ПрАТ «ЦГЗК»;

- також із зауваженнями була підписана Пам`ятка про забирання вагонів форми ГУ-45 №1619, в яких представник відповідача виклав заперечення щодо часу користування вагонами з тих причин, що затримка вагонів стала можливою внаслідок виникнення аварії на ПрАТ «ЦГЗК» 23.11.2022, що також підтверджує факт того, що станом на 25.11.2022 позивач був повідомлений про факт аварії;

- скаржник вважає, що ним належним чином доведено факт аварії на ПрАТ «ЦГЗК» внаслідок масованого ракетного удару 23.11.2022, що призвело до затримки спірних вагонів на під`їзній колії підприємства, у свою чергу, позивачем не надано жодних доказів на спростування факту вказаної аварії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/2797/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/2797/23.

01.11.2023 матеріали даної справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2023 у справі №904/2797/23; визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між АТ Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця (залізниця) та ПрАТ ЦГЗК (власник колії) укладено договір №ПР/М-21-50/НЮдч від 09.12.21р. про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ ЦГЗК, яка примикає до станції Грекувата регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Укрзалізниця.

Пунктом 1 договору передбачено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає через стрілку № 6 в парній горловині станції Грекувата регіональної філії Придніпровська залізниця і яка обслуговується власним локомотивом.

Межею під`їзної колії є знак "Межа під`їзної колії", який встановлено біля маневрового світлофору "Нп" станції Грекувата-Промислова Власника колії.

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 78 261,41 погонних метри (п. 2 договору).

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та сигналізації, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору).

Передача вагонів на під`їзну колію здійснюється за повідомленням. Повідомлення про подавання вагонів на під`їзну колію передаються відповідальним працівником станції Грекувата не пізніше, ніж за 2,0 години до подачі вагонів, відповідальному працівнику Власника колії по телефону, з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2 (п. 5 договору).

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з колій №6,7,8,9,10,11,12 станції Грекувата залізниці, за вказівкою чергового по залізничній станції Грекувата, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії (п. 6 договору).

Кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить 240 вісей, максимальна вага - 1430 тон. (п. 7 договору).

З під`їзної колії вагони здаються за повідомленнями. Про готовність вагонів до забирання відповідальний представник Власника колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає відповідальний працівник ПрАТ Центральний ГЗК відповідальному працівнику станції Грекувата по телефону не пізніше, ніж за 2,0 години до повернення вагонів, з наступним письмовим підтвердженням за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами (п. 8 договору).

З під`їзної колії вагони повертаються:

- завантажені концентратом залізорудним, обкотишами - цілими маршрутами, сформованими у відповідності з ПТЕ;

- вагони з іншими вантажами та порожні - у тій кількості, у якій були передані, порожні і завантажені з підбиранням окремими групами.

Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом Власника колії на одну з колій № 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 станції Грекувата, за вказівкою чергового по залізничній станції.

Приймання вагонів залізницею в технічному та комерційному відношенні здійснюється на одній із колій № 6, 7, 8 , 9, 10, 11, 12 станції Грекувата (п. 9 договору).

З під`їзної колії вагони здаються залізниці в кількості 240 вісей максимальна вага 5500 тон (п. 10 договору).

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів Залізницею Власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів Залізниці (п.11 договору).

Власник колії сплачує Залізниці плату:

- за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з Тарифним керівництвом № 1 та іншими діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ" (п. 15 договору.)

Договір укладається терміном з 18 січня 2022 року по 17 січня 2027 року включно (п. 20 договору).

Також на сайті Філії Центр транспортної логістики АТ Укрзалізниця було оприлюднено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом .

Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 договору).

Надання послуг за цим договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (п. 1.4 договору).

Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п.1.5 договору).

Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті: http://www.uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (п.1.6 договору).

Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору (п. 1.7 договору).

Перевізник за результатом розгляду заяви (акцепту) направляє другій стороні у власній інформаційній системі повідомлення з накладенням КЕП:

- або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення;

- або про дату укладення договору, присвоєння замовнику коду замовника як платника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача. Код платника є номером договору з замовником (п. 1.9 договору про надання послуг з організації перевезень).

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору.

Додатком 1-2 до цього договору встановлено Ставки плати за використання власних вагонів перевізника у вантажному і порожньому рейсах по території України та за межами України (таблиця 1).

Відповідач у встановленому порядку звернувся до позивача з заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Позивач надав відповідачу повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00190977/2020-0001 від 30.06.2020.

25 лютого 2022 року оприлюднено нову редакцію Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом, який розміщено за посиланням: http://uz-cargo.com/contractcarriage.html.

Змінами в Договір затверджено фактичні ставки плати за використання власних вагонів Перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території України та за межами України.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні вагони на під`їзну колію ПрАТ ЦГЗК подавались групами:

- 22.11.2022 року о 15год. 25хв. 6 вагонів;

- 23.11.2022 року о 01год.50хв. 47 вагонів,

що підтверджується пам`ятками про подавання вагонів ф.ГУ-45 №1447 від 22.11.22, №1448 від 23.11.22, які підписані представником вантажовласника ПрАТ ЦГЗК без зауважень.

Відповідно до п. 4 Розділу II Правил час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передачі вагонів вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів. Пам`ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласником.

Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами на станцію Грекувата прийомоздавальником ПрАТ ЦГЗК передано 25.11.22р о 13год. 45хв. Зазначені вагони забрано на станцію Грекувата 25.11.22р. о 17год.15хв., що підтверджується пам`яткою про забирання вагонів ф.ГУ-45 №1619 від 25.11.22р. Від підписання пам`ятки представник вантажовласника відмовився, про що працівниками станції складено акт загальної форми ГУ-23 №1295 від 29.11.22р.

На підставі пам`яток ф.ГУ-45 нараховано плату за користування вагонами за відомістю форми ГУ-46 №25119120 у розмірі 51 075,00грн. без ПДВ. Так, плата за користування 6 вагонів за період з 22.11.2022р. о 15 год. 25 хв. до 25.11.22 р. о 17 год. 15 хв. (73 год.50хв.), нарахована та становить за один вагон 1 110,00 грн., за 6 вагонів - 6 660,00 грн. без ПДВ. Плата за користування 47 вагонами за період з 23.11.2022р. о 01 год.50хв. до 25.11.22р. о 17 год.15 хв. (63 год. 25 хв.), нарахована за один вагон становить 945,00 грн., а за 47 вагонів - 44 415,00 грн без ПДВ.

Відомість підписано відповідачем із запереченнями щодо сплати нарахованої суми у розмірі 20 670,00грн. без ПДВ, адже залізницею не враховано вимушений (аварійний) простій вагонів маршруту та зауважено, що нараховані час та плата за користування вагонами оформлені з порушенням вимог пункту а) ст. 121 Статуту залізниці України: Вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами якщо затримка вагонів виникла через аварію на підприємстві, внаслідок якої неможливо виконувати вантажні роботи та пункту 16а) Правил користування вагонами з аналогічною редакцією.

Обґрунтовуючи відсутність своєї вини, відповідач надає Акт про виникнення аварії на ПрАТ ЦГЗК від 25 листопада 2022 року та зазначає про його направлення керівництву станції Грекувата та Криворізькій дирекції залізничних перевезень, що підтверджується копією листа відповідача від 25.11.2022 року № 957/43.

Позивач, заперечуючи факт отримання вказаного акту про виникнення аварії на ПрАТ ЦГЗК, зазначає, що вказаний акт отримано Криворізькою дирекцією залізничних перевезень тільки 03.02.2023, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом відповідача №01/43 від 18.01.2023, яким містить в додатках посилання на акт про виникнення аварії на ПРАТ ЦГЗК від 25.11.2022.

У зв`язку з наявністю у відомості плати за користування вагонами зауваження відповідача, позивачем з його особистого рахунку списано лише погоджену суму в розмірі 30 405,00грн. без ПДВ.

Враховуючи, що сума плати за користування вагонами в розмірі 20 670,00грн. без ПДВ, є спірною, позивач звернувся до суду з позовною заявою з вимогою про стягнення відповідної суми в загальному розмірі 24 804,00грн. (з урахуванням суми 4 134,00грн. ПДВ)

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність вимоги позивача про стягнення плати за користування вагонами у сумі 24 804,00 грн. та відхиляє доводи апеляційної скарги щодо встановленого та доведеного факту аварії (знеструмлення) на ПрАТ «ЦГЗК» 23.11.2022 як підстави для звільнення від плати за користування вагонами, виходячи з наступного.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначені ст. 617 ЦК України, згідно з якою особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили; не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п.6.1. договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у випадку виникнення після укладення договору обставин непереборної сили, якими є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, воєнний стан, дії суспільного ворога, збурення ... тощо.

Пунктом.6.2. договору визначено, що сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів.

Місцевий господарський суд надав правильну оцінку доказам, зазначивши, що наявні в матеріалах справи: пам`ятка про забирання вагонів №1619 від 25.11.2022, відомість ф. ГУ-46 №25119120, акт загальної форми ГУ-23 №1295 від 29.11.2022 не містять відомостей щодо складеного Акту про виникнення аварії на ПрАТ ЦГЗК від 25.11.2022.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства та договору, апеляційний господарський суд зауважує, що наявність обставин непереборної сили є підставою для звільнення особи саме від відповідальності за порушення зобов`язання, проте обов`язок сплатити плату за користування вагонами за своєю правовою природою не може вважатися заходом відповідальності за порушення зобов`язання, а тому наявність обставин непереборної сили за договором не звільняє відповідача від встановленого законом обов`язку відшкодувати позивачу плату за користування вагонами.

Таким чином, для звільнення від плати за користування вагонами скаржник має довести наявність обставин відповідно до вичерпного переліку випадків, за яких вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, передбаченого положеннями ст. 121 Статуту залізниць України та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до ст. 121 Статуту залізниць України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; в) у інших випадках, передбачених Правилами.

Згідно з п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Статтею 74 ГПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що факт аварії на підприємстві не підтверджений належними та допустимими доказами в розумінні статей 74, 76, 77 ГПК України, адже Акт про виникнення аварії на ПрАТ «ЦГЗК» від 25.11.2022 є внутрішнім документом відповідача, який не свідчить про припинення електропостачання надавачем послуг, інших підтверджуючих документів щодо неможливості та заборони виконувати навантажувальні роботи для вчасної здачі до перевезення вантажу внаслідок аварії надано не було, тому апеляційний господарський суд не вбачає підстав для звільнення від плати за користування вагонами у відповідності до положень ст. 121 Статуту залізниць України та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів як самого знеструмлення на підприємстві, так і факту того, що виконувати вантажні роботи було заборонено внаслідок такої аварії.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави, які б звільнили відповідача від нарахованої плати за користування вагонами в даному випадку відсутні.

Щодо посилання апелянта на те, що Пам`ятка про забирання вагонів форми ГУ-45 №1619 була підписана із зауваженнями, в яких представник відповідача виклав заперечення щодо часу користування вагонами з тих причин, що затримка вагонів стала можливою внаслідок виникнення аварії на ПрАТ «ЦГЗК» 23.11.2022, судом не береться до уваги з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

При розгляді справи судом першої інстанції матеріали справи вже містили Пам`ятку про забирання вагонів форми ГУ-45 №1619, в яких зазначені зауваження представника відповідача були відсутні.

З урахуванням того, що відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, у суді першої інстанції не надав Пам`ятку про забирання вагонів форми ГУ-45 №1619, а відповідне обґрунтування неможливості такого подання відсутнє, колегія суддів не вбачає підстав для прийняття додаткових доказів по справі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи фактично зводяться до незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За наведених обставин, відповідач не спростував доводів позивача, а також не довів належними та допустимими доказами наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на положення ст. 121 Статуту залізниць України та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, а тому підстави для звільнення відповідача від нарахованої плати за користування вагонами відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги, в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2023 у справі №904/2797/23 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно з вимогами ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Центральний гірничо-збагачувальний комбінат на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2023 у справі №904/2797/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2023 у справі №904/2797/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв