СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Харків Справа № 917/1994/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Бородіна Л.І. , суддя Тарасова І.В.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області (вх.№2570 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 13.11.2023 (прийняту у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Погрібною С.В., ухвала підписана 13.11.2023) у справі №917/1994/23

за позовом Заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, м. Миргород, Полтавська область, в інтересах держави в особі Лохвицької міської ради, м. Лохвиця, Миргородський район, Полтавська область,

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Конкорд 2018", м. Лохвиця, Миргородський район, Полтавська область,

2) Миргородської районної військової (державної) адміністрації, м.Миргород, Полтавська область,

про визнання недійсними договорів, скасування державної реєстрації права оренди, повернення земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року заступник керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до Господарського суду Полтавської області в інтересах держави в особі Лохвицької міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Конкорд 2018", Миргородської районної військової (державної) адміністрації, в якому просить:

1) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0540, площею 30 га, укладений 17.12.2018 Лохвицькою районною державною адміністрацією з ТОВ Агро Конкорд 2018;

2) скасувати державну реєстрацію права оренди ТОВ Агро Конкорд 2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0540, площею 30 га, яка проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.12.2018, номер запису про інше речове право 29768841;

3) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий :00:003:0541, площею 9 га, укладений 27.12.2018 Лохвицькою районною державною адміністрацією з ТОВ Агро Конкорд 2018;

4) скасувати державну реєстрацію права оренди ТОВ Агро Конкорд 2018 на земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0541, площею 9 га, яка проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.01.2019, номер запису про інше речове право 29784465;

5) зобов`язати ТОВ Агро Конкорд 2018 повернути Лохвицькій міській раді земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0540, площею 30 га, розташовану за межами населених пунктів на території Лохвицької територіальної громади;

6) зобов`язати ТОВ Агро Конкорд 2018 повернути Лохвицькій міській раді земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0541, площею 9 га, розташовану за межами населених пунктів на території Лохвицької територіальної громади.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.11.2023 у справі №917/1994/23, керуючись частиною 5 статті 174 ГПК України, позовну заяву та додані до неї документи повернуто Миргородській окружній прокуратурі Полтавської області.

Ухвала суду обґрунтована тим, що в позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги щодо визнання недійсними та скасування держаної реєстрації двох окремих договорів оренди різних земельних ділянок, які були передані відповідачу 1 на підставі різних розпоряджень. Тобто, як зазначено в ухвалі, позивачем об`єднано вимоги, що витікають з різних підстав та не пов`язані між собою поданими доказами. Правовідносини по вказаним у позові договорам не є пов`язаними, сторони вступили в правові відносини по кожному договору окремо, окремо визначено предмет договору. Оскільки, наявність зв`язку між собою зазначених вимог, виникненням підстав та між поданими доказами не вбачається, тому суд дійшов висновку, що сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін, що утруднить вирішення спору.

Виконувач обов`язків керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 13.11.2023 у справі №917/1994/23 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :00:003:0540 та :00:003:0541 не входять в межі державного акту на право колективної власності, виданого колективному сільськогосподарському підприємству Перше травня, не є невитребуваними/нерозподіленими земельними частками (паями), відносилися до земель державної власності, а тому Лохвицька районна державна адміністрація вийшла за межі наданих повноважень в галузі земельних відносин при передачі вказаних земельних ділянок у користування ТОВ Агро Конкорд 2018. Перевіркою проведеною головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області встановлені порушення вимог земельного законодавства під час передачі Лохвицькою районною державною адміністрацією у користування ТОВ Агро Конкорд 2018 земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0540 та земельної ділянки з кадастровими номерами :00:003:0541, які розташовані на території Лохвицької ОТГ (с. Безсалівка), про що 10.02.2020 складено акт № 83-ДК/0070/АП/09/01- 20. Згідно відомостей Державного земельного кадастру зазначені земельні ділянки сформовані як землі сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державної форми власності. На підставі технічного звіту по виготовленню Державного акту на право колективної власності КСП Перше Травня Безсалівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області та картографічних матеріалів встановлено, що вищевказані земельні ділянки не входять до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ №013, площею 3667,7 га, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству Перще Травня, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1 та засвідчений підписом сільського голови Безсалівської сільської Ради народних депутатів Білоус В.В. та гербовою печаткою сільської ради. Ураховуючи вищенаведене, перевіркою встановлено, що зазначені земельні ділянки, не входять до складу державного акту на право колективної власності на землю колишнього КСП Перше Травня не паювалися, і до нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) не належить. Належність спірних земельних ділянок до земель державної власності підтверджується також і листом ГУ Держгеокадстру у Полтавській області від 21.12.2022.

Зазначає, що судом не взято до уваги, що підставою передачі в оренду спірних земельних ділянок стало те, що вони є невитребуваними паями та входять в межі Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП Перше Травня. Позовні вимоги у даній справі стосуються одного і того ж кола осіб: позивача - Лохвицька міська рада та відповідачів - ТОВ Агроконкорд, Миргородської РВА, яка є правонаступником Лохвицької РДА. З вищевикладеного вбачається, що позовні вимоги у даній справі щодо визнання недійсним договорів оренди, скасування державної реєстрації права оренди, повернення земельних ділянок ґрунтуються на незаконності передачі Лохвицькою РДА поза межами повноважень в галузі земельних відносин земельних ділянок державної власності внаслідок віднесення їх до невитребуваних земельних часток (паїв) колишнього КСП Перше Травня, що свідчить про пов`язаність позовних вимог підставами виникнення та доказовою базою. Таким чином, на думку прокурора, позовні вимоги у даній справі стосуються одних і тих же осіб, пов`язані між собою підставами виникнення, одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів та поданими доказами. А отже, відповідно до положень ч.1 ст. 173 ГПК України, можуть бути об`єднані в одній позовній заяві. У даному випадку об`єднання відповідних позовних вимог не матиме наслідком утруднення вирішення спору, а навпаки, дасть можливість досягти процесуальної економії за однакових обставин, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою виконувача обов`язків керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області (вх.№2570 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 13.11.2023 у справі №917/1994/23 та ухвалено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено учасникам справи строк до 12.01.2024 для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання апелянту. Встановлено учасникам справи строк до 12.01.2024 для подання заяв, клопотань, тощо.

12.01.2024 до суду від ТОВ "Агро Конкорд 2018" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№651 від 15.01.2024), в якому перший відповідач проти апеляційної скарги заперечує, просить у її задоволенні відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що вимоги, заявлені прокурором, стосуються двох земельних ділянок із кадастровими номерами: :00:003:0540 та :00:003:0541. Щодо даних земельних ділянок між органом місцевого самоврядування та Товариством були укладені два різних договори. Речові права оренди земельних ділянок було зареєстровано окремо одна від одної, тобто виступали автономними діями державного реєстратора, саме тому, зокрема, але не виключно на стадії подання позовної заяви не можна прийти до одночасного висновку про доцільність об`єднання заявлених позовних вимог. До того ж, на стадії оцінки позовної заяви, поданої прокурором місцевий господарський суд не має змоги надати належної оцінки усім поданим доказам, аби прийти до висновку, що заявлені позовні вимоги об`єднані між собою одними і тими ж самими доказами. Наголошує на тому, що вимоги щодо скасування договорів та державних реєстрації речових прав щодо двох окремих земельних ділянок є двома основними вимогами, що мають під собою інші похідні вимоги. Питання однорідності тягне за собою обов`язок місцевого господарського суду надавати оцінку доказам на стадії відкриття судового провадження, що суперечить приписам чинного господарського процесуального законодавства України. Позиція відповідача-1 полягає в доведенні думки про те, що вирішення питання про об`єднання позовних вимог має вирішуватись безпосередньо в підготовчому судовому провадженні, якщо така необхідність наявна загалом. Подання позовної заяви із об`єднанням двох основних та чотирьох похідних позовних вимог однозначно створить для сторін та суду першої інстанції перешкоду в суміщенні дотримання принципу розумності строків та принципу належного та повного оцінення доказів у справі, а отже не може бути допущена.

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2024 у зв`язку з відпусткою судді Пуль О.А., яка входила до складу колегії суддів, для розгляду справи №917/1994/23 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Тарасова І.В.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, в листопаді 2023 року заступник керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до Господарського суду Полтавської області в інтересах держави в особі Лохвицької міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Конкорд 2018", Миргородської районної військової (державної) адміністрації.

13.11.2023 Господарським судом Полтавської області прийнято оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 та частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

За приписами статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог статті 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Правила об`єднання та роз`єднання позовів передбачено статтею 173 ГПК України, відповідно до абзацу першого частини першої якої в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог (частина шоста статті 173 ГПК України).

У контексті спірних правовідносин, колегія суддів звертається до правової позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.08.2023 у справі № 910/21280/21 щодо питання застосування положень частини першої статті 173 ГПК України.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога позивача, як заінтересованої особи та зміст порушеного права і характер правопорушення, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. При цьому однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

При цьому об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

У цьому висновку суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду, неодноразово викладеної в постановах від 24.04.2023 у cправі № 916/1522/22, від 04.04.2023 у cправі № 911/1757/21, від 30.03.2023 у справі № 910/4501/22, від 19.12.2022 у справі № 921/318/22, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18.

За змістом частини першої статті 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги; (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім цього, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині першій статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах четвертій, п`ятій вказаної статті (об`єднанні вимоги підлягають розгляду в порядку різного судочинства, щодо об`єднаних вимог законом визначена виключна підсудність різним судам).

За спеціальним правилом, викладеним у пункті 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України, суддя повертає заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу)

У той же час аналіз пункту 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України у системному співвідношенні з приписами частини шостої статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини шостої статті 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, наявність підстав для роз`єднання позовних вимог за правилами частини шостої статті 173 ГПК України та розгляду кожної з вимог окремо унеможливлює повернення судом позовної заяви незалежно від того, чи суд застосував надані йому повноваження.

Тоді як підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України є встановлення господарським судом обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, наведених саме в частинах четвертій, п`ятій статті 173 ГПК України.

Тобто, коли заявлені в одному позові вимоги є однорідними або співвідносяться як основна та похідна та не підпадають під заборони, визначені у частинах четвертій, п`ятій статті 173 ГПК України, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви, незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об`єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов.

Подібні висновки містять постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 902/434/19 та від 02.12.2020 у справі № 908/420/20.

При цьому, обсяг доданих до позовної заяви доказів на підтвердження позовних вимог та підстав їх виникнення, не є свідченням порушення/дотримання правил об`єднання/роз`єднання позовних вимог, а тому не має вирішального значення у застосуванні положень частин першої, шостої статті 173 та пункту 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з частиною першою статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Частиною другою статті 182 ГПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

При цьому суд не має обов`язку постановляти ухвалу про залишення заяви без руху і надавати позивачу строк для усунення недоліків, оскільки відповідно до частини першої статті 174 та частини одинадцятої статті 176 ГПК України у переліку вимог, недодержання яких є підставою залишення позовної заяви без руху, відсутнє посилання на статтю 173 цього Кодексу.

Водночас суд зауважує, що процесуальний закон, окрім тих наслідків проведення підготовчого засідання, що передбачені частиною другою статті 185 ГПК України, передбачає також можливість ухвалення судом рішення про роз`єднання позовних вимог згідно з частиною шостою статті 173 ГПК України.

При цьому положення частини шостої статті 173 ГПК України встановлюють правило, згідно з яким розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог. Це правило є запобіжником штучного роз`єднання позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи першого відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу стосовно того, що на стадії оцінки позовної заяви, поданої прокурором, місцевий господарський суд не має змоги надати належної оцінки усім поданим доказам, аби прийти до висновку, що заявлені позовні вимоги об`єднані між собою одними і тими ж самими доказами; питання однорідності тягне за собою обов`язок місцевого господарського суду надавати оцінку доказам на стадії відкриття судового провадження, що суперечить приписам чинного господарського процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Якщо порушення правил об`єднання позовних вимог об`єктивно неможливо виявити та встановити судом на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, що, в свою чергу, може бути обумовлено особливостями правового регулювання спірних правовідносин, їх змістом, змістом позовної заяви та неочевидністю порушення правил об`єднання позовних вимог у спірних правовідносинах, яке може бути виявлено та встановлено судом у справі лише в ході її розгляду шляхом дослідження та оцінки обґрунтувань та аргументів в позовній заяві, доказів, заслуховування пояснень сторін та інших учасників провадження у справі тощо, і суддя в ході підготовчого провадження дійшов висновку про порушення правил об`єднання позовних вимог, то суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті ухвалює про роз`єднання позовних вимог.

Винятком з цього правила є положення частин четвертої та п`ятої статті 173 ГПК України: об`єднані кілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, або вимоги, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

У таких випадках не допускається роз`єднання цих вимог і суддя не може їх розглянути в самостійних провадженнях.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельні ділянки з кадастровими номерами :00:003:0540 та :00:003:0541 не входять в межі державного акту на право колективної власності, виданого колективному сільськогосподарському підприємству Перше травня, не є невитребуваними/нерозподіленими земельними частками (паями), відносилися до земель державної власності, а тому Лохвицька районна державна адміністрація вийшла за межі наданих повноважень в галузі земельних відносин при передачі вказаних земельних ділянок у користування ТОВ Агро Конкорд 2018.

Перевіркою проведеною головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області встановлені порушення вимог земельного законодавства під час передачі Лохвицькою районною державною адміністрацією у користування ТОВ Агро Конкорд 2018 земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0540 та земельної ділянки з кадастровими номерами :00:003:0541, які розташовані на території Лохвицької ОТГ (с. Безсалівка), про що 10.02.2020 складено акт № 83-ДК/0070/АП/09/01- 20.

Згідно відомостей Державного земельного кадастру зазначені земельні ділянки сформовані як землі сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державної форми власності.

На підставі технічного звіту по виготовленню Державного акту на право колективної власності КСП Перше Травня Безсалівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області та картографічних матеріалів встановлено, що вищевказані земельні ділянки не входять до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ №013, площею 3667,7 га, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству Перще Травня, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1 та засвідчений підписом сільського голови Безсалівської сільської Ради народних депутатів Білоус В.В. та гербовою печаткою сільської ради.

Прокурор зазначає, що належність спірних земельних ділянок до земель державної власності підтверджується також і листом ГУ Держгеокадстру у Полтавській області від 21.12.2022.

Відповідно листа виконавчого комітету Лохвицької міської ради, земельні ділянки з кадастровими номерами :00:003:0540 та :00:003:0541 не входять в межі контурів земель колективної власності державного акту на право колективної власності на землю колишнього КСП Перше Травня. Згідно плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 013 та картографічних матеріалів Проекту передачі земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на земельну частку (пай) в межах КДСП Перше Травня, земельна ділянка кадастровий номер :00:003:0540, розташована за межами контурів земель колективної власності державного акту та відноситься до земель запасу; земельна ділянка кадастровий номер :00:003:0541 розташована за межами контурів земель колективної власності державного акту та відноситься до земель природоохоронного призначення.

Як вбачається з плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ №013:

земельна ділянка кадастровий номер :00:003:0540, площею 30 га розташована поза межами державного акту біля земельної ділянки колективної власності позначеної на плані цифрою 8 та згідно опису меж від Л до М відноситься до земель запасу;

земельна ділянка кадастровий номер :00:003:0541, площею 9 га розташована поза межами державного акту біля земельної ділянки колективної власності позначеної на плані цифрою 7 та згідно опису меж від І до К відноситься до земель природоохоронного призначення.

Полтавським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук на замовлення КДСП Перше травня у 2001 році виготовлено Технічну документацію зі складання Проекту передачі земель колективної власності КДСП Перше травня у приватну власність та складання державних актів на право приватної власності на землю взамін сертифікатів на території Безсалівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

В розділу 4 Проектні рішення вказаної документації зазначено, що: згідно Державного акту на право колективної власності на землю площа сільськогосподарських угідь складає 3441,7 га, з них: рілля - 3422,6 га, сіножаті - 12 га, пасовища - 7,1 га. Згідно технічної документації по паюванню земель площа рільних земель, що підлягали поділу складає - 3440,55 га. Загальна площа запроектовних часток (паїв) збільшилась і становить 3766,5 га, в тому числі запроектовано польових шляхів площею - 21,85 га, за рахунок передачі земель резервного фонду до земель, що підлягають поділу площею 309,1 га, з них: ріллі - 304,1 га, польових шляхів - 1,5 га, лісосмуг - 3 га, боліт - 0,5 га для надання земельних ділянок 72 громадянам, які були пропущені при складанні технічної документації по паюванню земель.

Рішенням загальних зборів КДСП Перше травня, що оформлено протоколом від 13.03.2000, затверджено проект передачі земель, складений Полтавським філіалом інституту землеустрою, яким передбачено передати у приватну власність членам КДСП Перше травня 3744,65 га рільних земель із земель колективної власності; внутрішньогосподарські шляхи площею 21,85 га, передбачені проектом для забезпечення під`їздів до земельних ділянок вирішено рахувати землями загального користування.

Вказаний проект погоджено рішенням Безсалівської сільської ради Лохвицького району від 14.03.2000 та розпорядженням голови Лохвицької районної державної адміністрації № 93 від 13.03.2000.

Таким чином, позовні вимоги об`єднані прокурором стосуються визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :00:003:0540 та :00:003:0541 та ґрунтуються на неправомірності їх передачі Лохвицькою РДА, яка, на думку прокурора, вийшла за межі наданих повноважень у галузі земельних відносин, та в порушення вимог ст.ст. 17, 122 Земельного кодексу України без належних на те повноважень передала у користування ТОВ Агро Конкорд 2018 земельні ділянки державної власності, розпорядження якими не належить до її компетенції, як нерозподілені земельні ділянки.

В свою чергу вимоги щодо скасування державної реєстрації права оренди та повернення земельних ділянок є похідними.

Також, позовні вимоги пов`язані між собою поданим доказами, адже стосуються незаконності розпорядження Лохвицькою РДА земельними ділянками, які перебували у державній власності, як невитребуваними/нерозподіленими земельними частками (паями), що підтверджується: Державним актом на право колективної власності на землю серії ПЛ №013, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству Перше Травня; актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 83-ДК/0070/АП/09/01-20 від 10.02.2020; листом ГУ Держгеокадстру у Полтавській області від 21.12.2022; листом виконавчого комітету Лохвицької міської ради від 26.10.2023; Технічною документацією зі складання Проекту передачі земель колективної власності КДСП Перше травня у приватну власність та складання державних актів на право приватної власності на землю взамін сертифікатів на території Безсалівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області; картографічним матеріалом до Проекту передачі земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на земельну частку (пай) в межах КДСП Перше Травня.

Підставою передачі в оренду спірних земельних ділянок стало те, що вони є невитребуваними паями та входять в межі Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП Перше Травня.

Позовні вимоги у даній справі стосуються одного і того ж кола осіб: позивача - Лохвицька міська рада та відповідачів - ТОВ Агроконкорд, Миргородської РВА, яка є правонаступником Лохвицької РДА.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що позовні вимоги у даній справі щодо визнання недійсним договорів оренди, скасування державної реєстрації права оренди, повернення земельних ділянок ґрунтуються на незаконності передачі Лохвицькою РДА поза межами повноважень в галузі земельних відносин земельних ділянок державної власності внаслідок віднесення їх до невитребуваних земельних часток (паїв) колишнього КСП Перше Травня, що свідчить про пов`язаність позовних вимог підставою виникнення та доказовою базою.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що в позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги щодо визнання недійсними та скасування державної реєстрації двох окремих договорів оренди різних земельних ділянок, які були передані відповідачу 1 на підставі різних розпоряджень, тобто, позивачем об`єднано вимоги, що витікають з різних підстав та не пов`язані між собою поданими доказами, є помилковими, з огляду на те, що позовні вимоги у даній справі стосуються одних і тих же осіб, пов`язані між собою підставами виникнення, одним і тим способом захисту прав і законних інтересів та поданими доказами, в зв`язку з чим ухвала Господарського суду Полтавської області від 13.11.2023 у справі №917/1994/23 підлягає скасуванню, як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справа переданню на розгляд суду першої інстанції.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, тому ухвалу Господарського суду Полтавської області від 13.11.2023 у справі №917/1994/23 слід скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справу №917/1994/23 передати на розгляд Господарського суду Полтавської області.

Керуючись статтями 129, 269, 270, ч.3 статті 271, п.2 ч.1 статті 275, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 13.11.2023 у справі №917/1994/23 скасувати.

Справу №917/1994/23 передати на розгляд Господарського суду Полтавської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктами а)-г) частини 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.01.2024

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя І.В. Тарасова