РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2024Справа № 910/16617/23
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

до Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт»

про стягнення 16 182,72 грн

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт» (надалі - відповідач) про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 16 182, 72 грн.

Позовні вимоги, з посиланням на ст. 22, 979, 993, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 20, 216, 217, 224, 225, 228 Господарського кодексу України, обґрунтовані тим, що позивачем у силу положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки відповідальність власника транспортного засобу, водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Разом з позовом 25.10.2023 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме з Єдиного державного реєстру судових рішень повного тексту постанови Залізничного районного суду міста Львова від 27.03.2023 по справі № 462/1773/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 дану позовну заяву залишено без руху.

10.11.2023 та 13.11.2023 від представника позивача надійшли клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/16617/23, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання) та задоволено клопотання позивача про витребування з Єдиного державного реєстру судових рішень повного тексту постанови Залізничного районного суду міста Львова від 27.03.2023 по справі № 462/1773/23.

27.11.2023 від МТСБУ на виконання вимог ухвали суду надійшли відомості щодо умов укладеного відповідачем страхового договору (полісу).

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 15.11.2023, яка відповідно до повідомлення про доставку електронного листа ухвала суду про відкриття провадження від 15.11.2023 була отримана Приватним акціонерним товариством «Український страховий стандарт» - 15.11.2023 о 20:12 год.

Частиною 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Згідно з абз. 2 ч. 6 цієї статті, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги наведене вище та відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання) за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.02.2022 між позивачем (надалі - страховик) та ОСОБА_1 (надалі - страхувальник) укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 20964Га2хм (надалі - договір), відповідно до п. 4 якого його предметом є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Renault Sandero» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно умов договору, сума страхового відшкодування складає 400 500, 00 грн, з франшизою 0, 50 % від страхової суми (п. 10.3. та п. 11 договору).

Відповідно до п. 17 договору, строк його дії встановлено з 05.03.2022 по 04.03.2023.

20.02.2023 о 09 год. 05 хв. на вул. Караджича, буд. 5 у м. Львові, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.1.5, 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, при якій транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 27.03.2023 по справі № 462/1773/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана дорожньо-транспортна пригода призвела до пошкодження, зокрема, застрахованого позивачем транспортного засобу «Renault Sandero» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

20.02.2023 водій транспортного засобу «Renault Sandero» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 звернувся до позивача із заявою, в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталась 20.02.2023.

Згідно рахунку ПП «ГАЛИЧ-МОТОРС» від 24.02.2023 № , вартість ремонту транспортного засобу «Renault Sandero» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 18 185, 22 грн.

Як вже зазначалось судом вище, відповідно до договору добровільного страхування, укладеного між позивачем та страхувальником, розмір безумовної франшизи складає 0, 50 % від страхової суми, що дорівнює 2 002, 50 грн. Тому вартість відновлювального ремонту зменшується на суму франшизи.

Отже, сума страхового відшкодування, з урахуванням франшизи, складає 16 182, 72 грн (18 185, 22 грн (вартість відновлювального ремонту) - 2 002, 50 грн (франшиза).

01.03.2023 позивач, з урахуванням акту огляду транспортного засобу від 20.02.2023 по справі № 1.003.23.0002022, а також враховуючи рахунок ПП «ГАЛИЧ-МОТОРС» від 24.02.2023 № , страховим актом № ARX3579851 вище наведену дорожньо-транспортну пригоду визнав страховим випадком та вирішив здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 16 182, 72 грн на користь страхувальника.

Відповідно до платіжного доручення від 02.03.2023 № 955472 позивач перерахував на рахунок ПП «ГАЛИЧ-МОТОРС» грошові кошти в розмірі 16 182, 72 грн, із призначеннями платежу: «Страхове відшкодування згідно акту № ARX3579851 ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 рах. № 160 від 24.02.2023 без ПДВ».

Отже, у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, в зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в загальному розмірі 16 182, 72 грн.

Відповідно до полісу серії ЕР № 208378230 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільна правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час настання ДТП була застрахована у відповідача із встановленим розміром франшизи - 0, 00 грн та лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000, 00 грн.

18.09.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою про регресні вимоги за вих. № 6039 АРКС від 15.06.2023, в якій просив останнього здійснити відшкодування в порядку регресу в сумі 16 182, 72 грн.

Відповіді на вказану вище заяву матеріали справи не містять.

Враховуючи вище наведені обставини, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 16 182, 72 грн.

Відповідно до ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди в межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої в деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц.

Як убачається з матеріалів справи, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована відповідачем на підставі полісу серії ЕР № 208378230 з лімітом відповідальності по майну в сумі 130 000, 00 грн та франшизою 0, 00 грн.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач у силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», з урахуванням положення п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», набув права вимоги до відповідача.

У даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності транспортного засобу «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , тобто особи, яка визнана винною в ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

У зв`язку з тим, що відповідач не сплатив суму страхового відшкодування позивачу, останній звернувся до суду з позовом про стягнення 16 182, 72 грн суми виплаченого страхового відшкодування, з урахуванням франшизи.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно із ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до рахунку ПП «ГАЛИЧ-МОТОРС» від 24.02.2023 № , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Sandero» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 18 185, 22 грн.

У свою чергу, за розрахунком страхового відшкодування позивача (додаток № 1 до страхового акту), сума страхового відшкодування, з вирахуванням 0, 50 % франшизи відповідно до договору страхування (2 002, 50 грн) складає 16 182, 72 грн.

Відтак, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування згідно з платіжним дорученням від 02.03.2023 № 955472 ПП «ГАЛИЧ-МОТОРС» в розмірі 16 182, 72 грн.

Доказів сплати відповідачем суми страхового відшкодування позивачу в розмірі 16 182, 72 грн матеріали справи не містять та відповідачем, у порядку передбаченому ГПК України, суду таких доказів не надано.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягає задоволенню в сумі 16 182, 72 грн, тобто з урахуванням франшизи.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 16 182, 72 грн виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, 129, 232-234, 240, 250-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт» (04107, місто Київ, вулиця Багговутівська, будинок 17-21, ідентифікаційний код 22229921) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) 16 182 (шістнадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн 72 коп. страхового відшкодування та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Я.А.Карабань