ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Справа № 902/577/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Миханюк М.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" на рішення Господарського суду Вінницької області від 26 жовтня 2023 року (повний текст скалдено 06.11.2023) у справі №902/577/23 (суддя Шамшуріна М.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Мегабанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут"

про стягнення 210 821,55 грн

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270 та частини 13 статті 8 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 26 жовтня 2023 року у справі №902/577/23 позов Акціонерного товариства "Мегабанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" про стягнення 210 821,55 грн задоволено.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" на користь Акціонерного товариства "Мегабанк" 210 821,55 гривень заборгованості за договором про надання гарантії та 3 162,33 гривень судових витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "Вінницягаз Збут" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в позові відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №902/577/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" на рішення Господарського суду Вінницької області від 26 жовтня 2023 року у справі №902/577/23. Встановлено позивачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, з урахуванням положень статті 263 Господарського процесуального кодексу України. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз.2 ч.10 ст.270 ГПК України).

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги підлягає здійсненню у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

25 січня 2024 року від апелянта через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли додаткові пояснення, в яких останній звертає увагу суду на те, що після запровадження в АТ "Мегабанк" тимчасової адміністрації з 03 червня 2023 року зобов`язання по гарантії відповідно до договору про надання гарантії №391 від 29.10.2021, укладеного між ТОВ "Вінницягаз Збут" та АТ "Мегабанк", не могли бути задоволені банком в силу обмежень, встановлених п.1 ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29 жовтня 2021 року між Акціонерним товариством "Мегабанк" (банк/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (клієнт/відповідач) був укладений договір про надання гарантії №391 (далі договір), згідно пункту 1.1. якого банк надає клієнту послуги з видачі тендерної гарантії на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (далі - бенефіціар) з метою забезпечення виконання клієнтом зобов`язання перед бенефіціаром за закупівлею: Договором транспортування природного газу № від 16.12.2019 (далі - відповідно гарантія, зобов`язання) на наступних умовах:

сума гарантії - 15 000 000,00 UAH (п`ятнадцять мільйонів гривень 00 копійок);

строк дії гарантії - до 28 жовтня 2022 року включно (т.1, а.с.14-15).

Відповідно до п.2.1.2. договору, у випадку отримання від бенефіціара протягом строку дії гарантії письмової вимоги (що відповідає умовам гарантії), а також усіх документів, передбачених умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено), про оплату банком зобов`язань по гарантії в зв`язку з тим, що клієнт порушив зобов`язання, здійснити платіж по гарантії на користь бенефіціара на суму, що вказана в письмовій вимозі.

Згідно пункту 2.3.1. договору за надання банком послуг за цим договором клієнт зобов`язується щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця протягом строку дії гарантії сплачувати банку комісійну винагороду в розмірі 3,0% (три) відсотки річних із розрахунку суми гарантії, фактичної кількості днів у місяці та у році.

Відповідно до п.2.4.1. договору, клієнт має право отримувати інформацію від банку стосовно припинення гарантії чи отримання від банку письмової вимоги про оплату за гарантією.

Положеннями пункту 5.1. договору сторони встановили, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 28.10.2022, але не менше ніж до повного виконання сторонами усіх зобов`язань за договором.

29.10.2021 між сторонами укладено договір №1 про внесення змін до договору №391 про надання гарантії від 29.10.2021, згідно з яким сторони погодили доповнити абзац 1-й підпункту 2.3.1. пункту 2.3. умовою, що комісійна винагорода за жовтень 2021 року сплачується не пізніше 08.11.2021 (т.1, а.с.16).

АТ "Мегабанк" вказує, що ТОВ "Вінницягаз Збут" за договором №391 про надання гарантії від 29.10.2021 станом на 12.04.2023 взяті на себе зобов`язання щодо сплати комісійної винагороди банку виконав частково у розмірі 117 123,66 грн за період з 29.10.2021 по 31.01.2022 (т. 1 а.с.21).

Відповідно до виписок по особовому рахунку, розрахунку заборгованості за ТОВ "Вінницягаз Збут" обліковується заборгованість по сплаті комісійної винагороди за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 у розмірі 210 821,55 гривень (т.1, а.с. 21-26).

Разом з тим, 02 червня 2022 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення №261-рш/БТ "Про віднесення Акціонерного товариства "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних" (т.1, а.с.5-10).

На підставі вказаного рішення Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.06.2022 прийнято рішення №383 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Мегабанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", згідно якого розпочато процедуру виведення банка з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.06.2022 по 02.07.2022 (включно) (т.1, а.с.11).

21 липня 2022 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення №362-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства "Мегабанк" (т.1, а.с.12, 177).

На виконання цього рішення Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21 липня 2022 року прийнято рішення №506 "Про початок процедури ліквідації АТ "Мегабанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації "Мегабанк" з 22.07.2022 по 21.07.2025 та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Мегабанк" провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Білій Ірині Володимирівні строком на три роки з 22.07.2022 по 21.07.2025 включно (т.1, а.с.13,176).

20.07.2022 ТОВ "Вінницягаз Збут" звернулося до АТ "Мегабанк" з листом №21701-Сл-1672-0722, у якому з посиланням на рішення Правління Національного банку України від 02.06.2022 №261-рш/БТ "Про віднесення Акціонерного товариства "Мегабанк" до категорії неплатоспроможних" та відхилення ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" наданої банком гарантії вимагало припинити нарахування комісійної винагороди за договором №391 про надання гарантії від 29.10.2021 та повідомило про відмову в подальшому оплачувати комісійну винагороду на користь АТ "Мегабанк" за вказаним договором (т. 1 а.с.58-59).

У відповідь на вказаний лист АТ "Мегабанк" листом від 19.08.2022 №861 повідомило ТОВ "Вінницягаз Збут", що у зв`язку із запровадженням в АТ "Мегабанк" процедури ліквідації, відкликанням банківської ліцензії, банк не може належним чином виконувати зобов`язання за укладеним договором гарантії та на підставі пункту 5.2. договору гарантії повідомило про припинення зобов`язань АТ "Мегабанк" за договором гарантії №391 від 29.10.2021, укладеного між АТ "Мегабанк" та ТОВ "Вінницягаз Збут", та необхідність сплати заборгованості по оплаті комісії за лютий липень 2022 року (т.1, а.с. 62).

Листом №21701-Сл-1900-0922 від 05.09.2022 ТОВ "Вінницягаз Збут" повідомило АТ "Мегабанк" про безпідставність нарахування комісійної винагороди з 03 червня 2022 року з огляду на неможливість виконання банком своїх зобов`язань по гарантії з дня введення тимчасової адміністрації та заборону, що міститься у ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (т.1, а.с. 60-61).

Листом №1434 від 21.09.2022 року АТ "Мегабанк" повідомило ТОВ "Вінницягаз Збут" про припинення зобов`язань АТ "Мегабанк" за договором гарантії № 391 від 29.10.2021, укладеного між ТОВ "Вінницягаз Збут" та АТ "Мегабанк" з моменту запровадження процедури ліквідації, а саме з 22.07.2022 та вимагав погасити заборгованість по сплаті комісії за договором гарантії за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 включно в сумі 210 821,55 гривень (т.1, а.с. 17-18).

Згідно витягу з інформаційної платформи ГТС ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 03.06.2022 відхилив проект номінації/реноміції ТОВ "Вінницягаз Збут" (код відхилення номінації недостатність фінансового забезпечення, визначеного згідно з положеннями глави 2 розділу VIII Кодексу) (т.1, а.с. 54-55), що підтверджується листом ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" від 15.02.2023 "Щодо надання відповідей на адвокатські запити", у якому повідомлено, що з 03.06.2022 на інформаційній платформі було обмежено строк дії банківської гарантії AT "Мегабанк" (т.1, а.с. 56-57).

Також листом ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" від 01.08.2023 №ТОВВИХ-23-10299 "Щодо надання відповіді на адвокатський запит" повідомило, що рішенням Правління Національного банку України від 02.06.2022 №261-рш/БТ АТ "Мегабанк" було віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв`язку з чим з 03.06.2023 надана банківська гарантія не використовувалась в якості забезпечення виконання ТОВ "Вінницягаз Збут" зобов`язань перед Товариством за договором транспортування природного газу від 16.12.2019 №191000123 та 03.06.2022 номінацію подану ТОВ "Вінницягаз Збут" було відхилено з причини "4" - недостатність фінансового забезпечення, визначеного згідно з положеннями глави 2 розділу VIII Кодексу ГТС (т.1, а.с. 145-146).

15 березня 2023 року між ТОВ "Вінницягаз Збут" (новий кредитор/відповідач) та ТОВ "ЙЕ Енергія" (первісний кредитор) був укладений договір №12А167-17-23 про відступлення права вимоги (т.1, а.с.63-64).

28.03.2023 ТОВ "Вінницягаз Збут" направило AT "Мегабанк" повідомлення №217007.2.Сл-414-0323 від 27.03.2023 про заміну кредитора у зобов`язанні та заяву про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог №217007.2.Сл-415-2023 від 27.03.2023 (т.1, а.с. 65-67).

Листом №5619 від 11.04.2023 AT "Мегабанк" у відповідь на повідомлення ТОВ "Вінницягаз Збут" про заміну кредитора у зобов`язанні та заяву про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог повідомило про відсутність правових підстав для заміни кредитора та відсутність правових підстав для припинення зобов`язання за договором №391 від 29.10.2021 шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог (т.1, а.с.114-116).

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що ТОВ "Вінницягаз Збут" взяті на себе зобов`язання за договором про надання гарантії в частині сплати комісійної винагороди у розмірі 210 821,55 гривень не виконало, AT "Мегабанк" звернулося до суду з даним позовом.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 11 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Приписами статті 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своїм змістом та правовою природою є договором гарантії, до регулювання правовідносин якого застосовуються відповідні положення параграфу 4 глави 49 ЦК України та глави 22 ГК України.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 200 ГК України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно вимог статті 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Гарант має право на оплату послуг, наданих ним боржникові (стаття 567 ЦК України).

Згідно пункту 12 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 №639 (у редакції постанови Правління Національного банку України 25.01.2018 №5) банки, які беруть участь у здійсненні операцій за гарантіями/контргарантіями, утримують комісійну винагороду та відшкодування витрат відповідно до умов гарантії/контргарантії та/або на підставі договору про надання гарантії/контргарантії або іншого відповідного договору, у якому передбачені умови утримання комісійної винагороди та відшкодування витрат.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Умовами пункту 2.3.1. договору сторони погодили, що за надання банком послуг за цим договором клієнт зобов`язується щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця протягом строку дії гарантії сплачувати банку комісійну винагороду в розмірі 3,0% (три) відсотки річних із розрахунку суми гарантії, фактичної кількості днів у місяці та у році.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судами обох інстанцій, на виконання умов договору відповідачем на користь позивача сплачено комісійну винагороду у розмірі 117 123,66 гривень за період з 29.10.2021 по 31.01.2022.

При цьому, комісійну винагороду за період 01.02.2022 по 21.07.2022 у розмірі 210 821,55 грн ТОВ "Вінницягаз Збут" сплачено не було.

Разом з тим, ТОВ "Вінницягаз Збут" визнає обгрунтованим нарахування комісійної винагороди по 02.06.2022 в сумі 150 410,96 гривень, однак вважає зобов`язання в цій частині припиненими шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Вимоги щодо стягнення решти комісійної винагороди з 02.06.2022 по 21.07.2022 вважає безпідставними, посилаючись на те, що 02.06.2022 Національним банком України прийнято рішення про визнання позивача неплатоспроможним, що свідчить про неможливість виконання банком зобов`язань по гарантії з цієї дати.

Як вже зазначалося вище, 21.07.2022 Правлінням Національного банку України прийнято рішення №362-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства "Мегабанк".

Частиною другою статті 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст.76 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних:

1) повідомляє про це рішення банк, учасників банку та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та особам, які провадять клірингову діяльність;

2) оприлюднює повний текст рішення з обґрунтуванням його прийняття на сторінках офіційного інтернет-представництва Національного банку України з урахуванням вимог Закону України "Про захист персональних даних" та надає для опублікування в газеті "Голос України" або "Урядовий кур`єр" інформацію про оприлюднення повного тексту рішення. З дня оприлюднення повного тексту рішення на сторінках офіційного інтернет-представництва Національного банку України банк, учасники банку, вкладники, інші кредитори та контрагенти банку вважаються повідомленими про прийняте Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Розпочата процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України та/або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що були підставою для її початку.

Згідно частини 3 статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Приписами частини 4 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що початок тимчасової адміністрації або будь-які дії, що вживаються Фондом на виконання плану врегулювання, не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують операційну та господарську діяльність банку, зокрема договорів з платіжними організаціями платіжних систем, про надання клірингових, розрахункових послуг, про оренду рухомого та нерухомого майна, про надання комунальних послуг, послуг зв`язку, охорони тощо.

Згідно підпункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Положеннями статті 77 Закону України "Про банки та банківську діяльність" визначено, що банк може бути ліквідований, зокрема, у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку:

1) повідомляє про це банк, учасників банку та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та особам, які провадять клірингову діяльність;

2) оприлюднює повний текст рішення з обґрунтуванням його прийняття на сторінках офіційного інтернет-представництва Національного банку України з урахуванням вимог Закону України "Про захист персональних даних" та надає для опублікування в газеті "Голос України" або "Урядовий кур`єр" інформацію про оприлюднення повного тексту рішення. З дня оприлюднення повного тексту рішення на сторінках офіційного інтернет-представництва Національного банку України банк, учасники банку, вкладники, інші кредитори та контрагенти банку вважаються повідомленими про прийняте Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Розпочата процедура ліквідації банку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України та/або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що були підставою для її початку.

Згідно статті 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність", відкликання банківської ліцензії - виключення Національним банком України з Державного реєстру банків запису про право юридичної особи або філії іноземного банку на здійснення банківської діяльності.

Положеннями пункту 6 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до пунктів 2-3, пункту 4-1 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку:

- банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

- строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав;

- нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують операційну діяльність банку.

Натомість, саме з дня відкликання Національним банком України банківської ліцензії та початку процедури ліквідації банку, банк не має права здійснювати банківську діяльність з надання фінансових послуг, у тому числі за спірним договором про надання гарантії.

Таким чином, з дня прийняття Правлінням Національного банку України рішення № 362-рш від 21.07.2022 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства "Мегабанк", позивач втратив можливість здійснювати банківську діяльність, зокрема, і в частині виконання зобов`язань за договором від 29.10.2021 №391 між позивачем та відповідачем про надання гарантії.

Відповідно до ст.568 ЦК України, зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі:

1) сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію;

2) закінчення строку дії гарантії;

3) відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов`язків за гарантією. Гарант, якому стало відомо про припинення гарантії, повинен негайно повідомити про це боржника.

Пунктом 5.2. договору про надання гарантії сторони погодили, що зобов`язання банку перед бенефеціаром припиняється у разі: 1) сплати суми, на яку видано гарантію; або 2) закінчення строку дії гарантії або після настання дати закінчення дії гарантії, або настання обставин (події), за яких строк дії гарантії є закінченим, у тому числі: - відмови бенефеціара від своїх прав за гарантією шляхом повернення її оригіналу до банку або шляхом подання банку письмового повідомлення про звільнення його від обов`язків за гарантією; 3) в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно пунктів 42, 44 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 №639 (у редакції постанови Правління Національного банку України 25.01.2018 №5) гарантія припиняється, якщо від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку надійшло повідомлення про згоду бенефіціара на дострокове припинення гарантії.

Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром припиняється в разі:

1) сплати суми, на яку видано гарантію; або

2) закінчення строку дії гарантії або після настання дати закінчення дії гарантії, або настання обставин (події), за яких строк дії гарантії є закінченим, у тому числі:

відмови бенефіціара від своїх прав за гарантією шляхом повернення її оригіналу до банку-гаранта або шляхом подання банку-гаранту письмового повідомлення про звільнення його від обов`язків за гарантією; або

представлення банку-гаранту повідомлення принципала, що підтверджується відповідною інформацією на сторінці офіційного інтернет-представництва центрального органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері публічних закупівель або авторизованих електронних майданчиках під час публічних закупівель, про:

укладення договору про закупівлю з учасником, що став переможцем тендера; або

ненадання або відкликання принципалом тендерної пропозиції до закінчення строку її подання; або

закінчення процедури закупівлі в разі неукладення договору про закупівлю з жодним із учасників, які подали тендерні пропозиції, або, якщо торги не відбулися, або принципал не взяв участі в закупівлі; або

3) в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, доводи скаржника, що строк дії гарантії АТ "Мегабанк" закінчився 02.06.2022, оскільки 03.06.2022 Оператором ГТС на інформаційній платформі відхилено номінацїї/реномінацїї ТОВ "Вінницягаз Збут" у зв`язку з недостатністю фінансового забезпечення, визначеного положеннями глави 2 розділу VIII Кодексу ГТС, колегією суддів до уваги не беруться з огляду на таке.

Відповідно до п.3 гл.2 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи, фінансове забезпечення виконання замовником послуг транспортування зобов`язань щодо оплати за вчинення дій з врегулювання добового небалансу обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї, надається оператору газотранспортної системи в одній або декількох з таких форм:

- банківської гарантії;

- передачі замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи в якості фінансового забезпечення грошових коштів на підставі договору транспортування природного газу.

Оператор газотранспортної системи перевіряє фінансове забезпечення замовника послуг транспортування щодо його достатності при поданні замовником послуг транспортування номінацій/реномінацій.

У випадку відмови банку в задоволенні вимоги оператора газотранспортної системи за банківською гарантією на підставах, не пов`язаних з тим, що вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або вимога або додані до неї документи подані банку після закінчення строку дії гарантії, оператор газотранспортної системи має право відмовитися від банківських гарантій, виданих таким банком. Оператор газотранспортної системи публікує на своєму вебсайті перелік таких банків (далі - Перелік банків, що не виконали зо Оператор газотранспортної системи не має права відмовити замовнику послуг транспортування у прийнятті банківської гарантії, виданої банком, який не віднесений до Переліку банків, що не виконали зобов`язання.

У випадку якщо на день надання банківської гарантії, яка була прийнята оператором газотранспортної системи, банк не був включений до Переліку банків, що не виконали зобов`язання, але згодом був включений до такого Переліку, оператор газотранспортної системи в той же день шляхом направлення повідомлення через інформаційну платформу інформує про це замовника послуг транспортування. Замовник послуг транспортування протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення оператора газотранспортної системи повинен надати іншу банківську гарантію від іншого банку, який не включений до Переліку банків, що не виконали зобов`язання, або інший вид фінансового забезпечення. При цьому протягом цього строку надана раніше банківська гарантія вважається такою, що відповідає вимогам цього Кодексу.

Як вбачається із роздруківок з інформаційної платформи ГТС, ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 03.06.2022 відхилило проект номінації/реноміції ТОВ "Вінницягаз Збут" (код відхилення номінації - недостатність фінансового забезпечення, визначеного згідно з положеннями глави 2 розділу VIII Кодексу).

Водночас із підстави відхилення номінації відповідача на інформаційній платформі ГТС - "недостатність фінансового забезпечення" не вбачається правового та фактичного зв`язку із гарантією, виданою позивачем, та неможливістю виконання АТ "Мегабанк" взятих на себе зобов`язань за договором про надання гарантії.

При цьому, доказів про включення АТ "Мегабанк" до Переліку банків, що не виконали зобов`язання та направлення оператором повідомлення замовнику послуг транспортування (відповідачу) через інформаційну платформу про дану обставину, відповідачем ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду надано не було.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що рішення ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про невикористання наданої позивачем банківської гарантії в якості забезпечення виконання ТОВ "Вінницягаз Збут" зобов`язань перед оператором за договором транспортування природного газу з підстав визнання банку неплатоспроможним не є тотожним відмові кредитора (бенефіціара) від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов`язків за гарантією, як підстави для припинення гарантії.

Судом також враховано, що норми Кодексу газотранспортної системи регулюють порядок функціонування газотранспортної системи України, водночас не регулюють спірні правовідносини між сторонами, що виникли з цивільно-правового договору про надання банківської гарантії.

Доказів звернення ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", як бенефіціара за договором про надання гарантії, до позивача з вимогою щодо сплати гарантії або доказів повернення гарантії банку після визнання банку неплатоспроможним (02.06.2022) та до прийняття рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (21.07.2022) відповідачем суду надано не було.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що обставин, визначених договором та чинним законодавством, які б свідчили про припинення гарантії до 21.07.2022 судом не встановлено, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що нарахування позивачем комісійної винагороди по 21.07.2022 відповідає умовам договору та є правомірним.

При цьому, доводи скаржника про припинення зобов`язання з оплати комісійної винагороди в сумі 150 410,96 грн колегією суддів до уваги не беруться з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що 28.03.2023 ТОВ "Вінницягаз Збут" направило "Мегабанк" заяву № 217007.2.Сл-415-2023 про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 27.03.2023.

У заяві про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог ТОВ "Вінницягаз Збут" зазначило, що має перед АТ "Мегабанк" невиконане грошове зобов`язання з погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії № 391 від 29.10.2021 за період з 01.02.2022 року по 02.06.2022 року включно в сумі 150 410,96 грн. Водночас, Акціонерне товариство "Мегабанк" має перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" невиконане грошове зобов`язання з повернення грошових коштів в розмірі 150 410,96 грн, яке виникло на підставі та у відповідності до договору № 59/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою процентів щомісяця) від 24.09.2021 та право вимоги щодо виконання якого відступлене Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" на підставі договору про відступлення права вимоги від 15 березня 2023 року.

Враховуючи наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут", керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України повідомило Акціонерне товариство "Мегабанк" про припинення свого зобов`язання з погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії № 391 від 29.10.2021 за період з 01.02.2022 по 02.06.2022 включно в сумі 150 410,96 гривень шляхом повного зарахування наступних зустрічних однорідних вимог:

- вимоги Акціонерного товариства "Мегабанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" щодо погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії № 391 від 29.10.2021 за період з 01.02.2022 по 02.06.2022 включно в сумі 150 410,96 грн;

- вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" до Акціонерного товариства "Мегабанк" щодо виконання останнім грошового зобов`язання з повернення грошових коштів в розмірі 150 410,96 грн, яке виникло на підставі та у відповідності до договору №59/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою процентів щомісяця) від 24.09.2021 та право вимоги щодо виконання якого відступлене Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" на підставі договору про відступлення права вимоги від 15 березня 2023 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно положень статей 202, 203 ГК України, зобов`язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 601 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку статті 601 ЦК України здійснюється за наявності наступних умов: 1) вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов`язань, між двома особами, де кредитор одного зобов`язання є боржником іншого. Те саме повинно бути і з боржником: 2) вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов`язаннях повинні бути речі одного роду; 3) необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання, оскільки не можна пред`явити до зарахування вимоги за таким зобов`язанням, яке не підлягає виконанню.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Основною умовою для припинення зобов`язання шляхом зустрічного зарахування є дійсність та безспірність вимог, тобто такі вимоги повинні існувати на момент зарахування та між сторонами не має бути спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання та розміру.

Відповідно до ст.602 ЦК України, не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, 2) про стягнення аліментів, 3) щодо довічного утримання (догляду), 4) у разі спливу позовної давності, 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом, 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Судом встановлено, що на день подання відповідачем заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог АТ "Мегабанк" перебувало у процедурі ліквідації.

Приписами пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на правочини, зобов`язання за якими припиняються у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 54-1 цього Закону, та припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується. Зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується, здійснюється під час задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредиторів, до якої віднесені вимоги такого кредитора, за заявою кредитора банку і в сумі, що не перевищує суму акцептованих вимог за заявою банку.

Отже, зобов`язання може бути припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог виключно за наявності умов, установлених статтею 601 ЦК України, та за відсутності обставин, за яких не допускається зарахування зустрічних вимог, передбачених статтею 602 ЦК України.

Беручи до уваги, що відповідно до рішення Правління Національного банку України з 22 липня 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав ліквідацію Акціонерного товариства "Мегабанк" строком на три роки з 22 липня 2022 року до 21 липня 2025 року включно, припинення зобов`язання за договором про надання гарантії №391 від 29.10.2021, укладеним між Акціонерним товариством "Мегабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут", у розмірі 150 410,96 гривень шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є недопустимим в силу вимог статті 602 ЦК України та пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Окрім того, припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в процесі ліквідації банку є порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема, черговості задоволення вимог кредиторів банку, передбаченої статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, у тому числі на підставі судового рішення, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов`язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом (вказані правові позиції наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/23398/16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.03.2018 у справі №910/8297/17, від 20.03.2018 у справі №910/3226/17, від 29.08.2018 у справі №910/3361/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви ТОВ "Вінницягаз Збут" є недопустимим, оскільки встановлена законом заборона на проведення зарахування зустрічних однорідних вимог унеможливлює проведення такого зарахування та, відповідно, припинення спірного грошового зобов`язання.

Судом також встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 16.08.2023 у справі №910/7200/23 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" до Акціонерного товариства "Мегабанк" про визнання припиненим зобов`язання за договором про надання гарантії №391 від 29.10.2021, укладеним між Акціонерним товариством "Мегабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут", в розмірі 150 410,96 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог відмовлено.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що існує заборгованість відповідача перед позивачем в частині оплати комісійної винагороди за договором №391 від 29.10.2021 про надання гарантії у розмірі 210 821,55 гривень за період з 01.02.2022 по 21.07.2022, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для її стягнення з відповідача та, відповідно, задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 26 жовтня 2023 року у справі №902/577/23 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.