ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

05 лютого 2024 року м. ОдесаСправа № 915/1639/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

розглянувши апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.01.2024

по справі №915/1639/23

за позовом Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс"

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення 84 481,62 грн.,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.01.2024 по справі №915/1639/23.

Дослідивши зазначену апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що остання не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс" в повному обсязі.

З огляду на викладене, оспорюваною сумою є 84 481,62 грн., а тому розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги складає 4026 грн., а саме: (84 481,62 грн. x 1,5% = 1 267,22 грн., що є менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому 2684 грн. x 150% = 4026 грн.), де 1,5% - ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, 2684 грн. - 1 розмір прожиткового мінімуму на 2023 рік, 150% - ставка судового збору за подання апеляційної скарги.

Разом з тим, скаржником при поданні апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Натомість, скаржник просить відстрочити апелянту сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.01.2024 по справі №915/1639/23.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги мотивовано тим, що згідно з п.17 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про військові комісаріати» від 03.06.2013 №389 (чинне на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що фінансове і матеріальне забезпечення заходів, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, які проводяться військовими комісаріатами, здійснюється за рахунок і в межах коштів державного бюджету.

При цьому скаржник зазначає, що згідно з державною програмою «Проведення мобілізаційної роботи, підготовки резервістів» Миколаївському ОТЦК та СП було виділені кошти бюджетних асигнувань на компенсацію середнього заробітку військовозобов`язаним, були використані в повному обсязі.

Станом на момент звернення позивача з позовом виділені кошти та кошторисні призначення на 2021 рік по виплаті витрат на виплату середнього заробітку військовозобов`язаним за період перебування на навчальних зборах Миколаївським обласним ТЦК та СП були також витрачені в повному обсязі.

Згідно з п. 1.3 Наказу Міністерства оборони України №280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» від 22.05.2017:

- головним розпорядником бюджетних коштів являється Міністр оборони України, який реалізує свої функції через Департамент фінансів Міністерства оборони України;

- командувачі (начальники) видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних сил України, територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь, інших органів військового управління (розпорядники коштів другого рівня через фінансовоекономічні управління командувань видів Збройних Сил України, командувань окремих родів військ (сил) Збройних Сил України;

- розпорядники коштів нижчого рівня через фінансові органи військових частин.

Оскільки Міністерство оборони України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва, наявний фінансовий ресурс направляється на здійснення заходів щодо укріплення обороноздатності держави, протидії російській загрозі та проявам тероризму, а також створення належної матеріально-технічної бази для лікування, реабілітації та оздоровлення військовослужбовців та інших осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції.

В зв`язку з вищевказаним, апелянт зазначає, що у Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки немає зареєстрованих у Держказначействі зобов`язань.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст.8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому слід зазначити, що за приписами норм вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, з огляду на що відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент подання апеляційної скарги та підтвердження цих обставин належними доказами.

При вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору при зверненні до суду за захистом свого права потрібно з`ясувати, чи призводить вимога сплати судового збору за конкретних обставин справи до обмеження заявника на доступ до суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при зверненні до суду апеляційної інстанції із клопотанням саме про відстрочення сплати судового збору, скаржником не надано доказів на підтвердження його матеріального стану, а також не вказано за рахунок яких коштів буде сплачено судовий збір протягом розгляду апеляційної скарги, до моменту прийняття судом апеляційної інстанції постанови.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що у даному випадку відсутні умови, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір" для відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору з підстав, вказаних відповідачем в клопотання..

Отже, апеляційна скарга подана без додержання вимог, викладених у п.2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху, на підставі ст. ст. 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у визначеному розмірі.

Крім того, суд апеляційної інстанції роз`яснює скаржнику, що згідно з п. 4 ст.174, п. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання у визначений судом строк документів, а саме доказів сплати судового збору, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась зі скаргою.

Керуючись ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.01.2024 по справі №915/1639/23 залишити без руху.

3. Встановити апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору або подання аргументованого клопотання про відстрочення сплати судового збору з наданням відповідних доказів щодо неможливості його сплати при зверненні з апеляційною скаргою, а також доказів на підтвердження того, що матеріальне становище апелянта зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та скаржник отримає кошти на сплату судового збору у встановленому законом розмірі, протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Попередити Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош