ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2024 р. Справа №914/2468/20(914/903/22)

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області б/н від 25.12.2023 (вх.ЗАГС. №01-05/3880/23 від 26.12.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 06.12.2023 (повний текст рішення складено 14.12.2023, суддя Чорній Л.З.)

у справі №914/2468/20 (914/903/22)

за позовом: Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м. Львів

до відповідача: Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», м. Львів

про стягнення 1 635 250,01 грн

в межах провадження у справі №914/2468/20

за заявою: Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м.Львів

про банкрутство Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (79003, м. Львів, вул.Стрийська, буд. 35, )

за участю представників:

від апелянта (позивача): Ярова А.А. представник

від відповідача: Івасько С.М. ліквідатор

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.12.2023 у справі №914/2468/20(914/903/22) позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» на користь Головного управління ДПС у Львівській області 213 284,79 грн заборгованості та 3 198,55 грн судового збору, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 06.12.2023 в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.12.2023 справу передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. - головуючий суддя (суддя-доповідач), члени колегії судді Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.12.2023 відкрито апеляційне провадження, встановлено відповідачу строк на подання відзиву до 15.01.2024, призначено розгляд справи на 17.01.2024.

В судовому засіданні 17.01.2024 представник апелянта надала суду пояснення щодо фактичних обставин спору, просила вимоги апеляційної скарги задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Ліквідатор відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржене рішення залишити без змін.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін, з огляду на таке:

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог, заперечень відповідача та рішення суду першої інстанції.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/2468/20 про банкрутство Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області».

Головне управління Державної податкової служби у Львівській області звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» про стягнення 1 635 250,01 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/2468/20 про банкрутство Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області».

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням умов договору №4 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 13.04.2020. Зокрема, внаслідок несплати суми за комунальні послуги у відповідача виникла заборгованість перед ГУ ДПС у Львівській області, згідно виставленими рахунками на суму 775 468,10 грн., з яких сума в розмірі 248 971,21 грн за жовтень-грудень 2020 року залишилася не заявленою до стягнення.

Також, у відповідача є заборгованість перед ГУ ДПС у Львівській області за несплату відшкодування витрат за приєднане теплове навантаження та за теплову енергію, відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення, відшкодування витрат активну електричну енергію, розподіл електричної енергії, реактивну електричну енергію ДП «Виробничо-сервісним центром у Львівській області» за січень-грудень 2021 року в сумі 1 366 639,23 грн., за січень-березень 2022 року в сумі 268 610,78 грн.

Незважаючи на те, що Головне управління ДПС у Львівській області надає вищевказані послуги своєчасно та в повному обсязі, ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», будучи користувачем частини адмінбудівлі, з 30 листопада 2020 по 28 квітня 2022 року не здійснило жодної оплати по відшкодуванню комунальних платежів за надані послуги, станом на 02.05.2022 дебіторська заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 635 250,01 грн. та підтверджується виставленими рахунками за період з 30 листопада 2020 року до 28 квітня 2022 року.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказував, що всі перелічені у позові види витрат, понесені позивачем щодо спірної адмінбудівлі з відповідачем у спірний період жодним чином не погоджувались, спільного рішення щодо отримання вказаних послуг (ремонту, охорони, прибирання прилеглої території тощо) не приймалось, договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 13.04.2020 №4 з позивачем чи його правопопередниками не укладався.

Окрім того, розпорядник майном відповідача та відповідач звернулись до суду з позовом про визнання договору №4 недійсним (справа №914/2468/20 (914/760/21).

Також, відповідач просив врахувати, що адмінбудівля, частина якої перебувала у його користуванні, з 2019 року передана та належить Державній податковій службі, яка повинна нести витрати на утримання майна в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.12.2022 за клопотанням представника відповідача зупинення розгляд справи до набрання законної сили рішенням у справі №914/2468/20(914/760/21) за позовом розпорядника майном боржника та ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» про визнання недійсним договору про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 13.04.2020 за №4.

Рішення Господарського суду Львівської області від 22.03.2023 у справі №914/2468/20(914/760/21) у задоволенні позову Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області в особі розпорядника майна арбітражного керуючого Оберемка Романа Анатолійовича та Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання недійсним договору про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг №4 від 13.04.2020 відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили та сторонами не оскаржувалося.

Ухвалою Господарського суду Львівської області 18.08.2023 провадження у справі №914/2468/20(914/903/22) поновлено.

Ухвалюючи оскаржене рішення про часткове задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов висновків про те, що:

- позивачем правомірно заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача відшкодування витрат за приєднане теплове навантаження/теплову енергію за жовтень грудень 2020 року, відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення за січень, жовтень грудень 2020 року та відшкодування витрат за активну електричну енергію/за реактивну електричну енергію за жовтень грудень 2020 року і така складає 213 284,79 грн, з яких 91 251, 30 грн приєднане теплове навантаження/теплову енергію, 10 597, 60 грн водопостачання та водовідведення та 111 435, 87 грн за активну електричну енергію/за реактивну електричну енергію;

- позивач не надав суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували підписання та укладення із відповідачем договору про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг на 2021 та 2022 рік;

- за відсутності доказів на підтвердження розміру фактично спожитої у відповідному періоді орендарем/користувачем (наданої йому безпосереднім надавачем відповідних послуг або державним підприємством, організацією, господарським товариством, на балансі яких перебуває орендоване майно) послуги (послуг) у орендаря/користувача не виникає обов`язку оплачувати ці послуги;

- матеріали справи не містять жодних договорів між позивачем та відповідачем чи документів, з яких можливо було б встановити характер, розміри чи періоди щодо надання послуг з охорони приміщення, прибирання прибудинкової території, у сфері громадського порядку, відповідального чергового із забезпечення цілісності будівлі і матеріальних цінностей об`єкта, відшкодування витрат за надання послуг з телефонного зв`язку, із технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією.

Узагальнені доводи апелянта (позивача) та заперечення відповідача.

На підтвердження підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в апеляційній скарзі вказано такі доводи:

- за ГУ ДПС у Львівській області (43968090) на правах оперативного управління закріплено адмінбудівлю площею 28 521,6 кв.м по вул. Стрийській, 35, в м.Львові;

- на баланс відповідача передано частину розташованої за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35, загальною площею 5 754,1 м.кв., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нежитлові приміщення від 27.10.2004 №С-00534, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.11.2004 №5277157, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.08.2013 №7853397;

- відповідно до статуту відповідача головною метою діяльності підприємства є надання послуг з обслуговування та експлуатації адмінбудинку по вул. Стрийській, 35, а також лічильники обліку енергоносіїв знаходяться на площах, які є в розпорядженні ДП;

- між Головним управлінням ДПС у Львівській області () та ДП «Виробничо-сервісним центром у Львівській області» було укладено договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 13.04.2020 №4, відповідно до якого балансоутримувач надає послуги в порядку, строки та у спосіб, передбачені даним договором;

- внаслідок несплати суми за комунальні послуги виникла заборгованість перед ГУ ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ ВП 43968090) згідно з виставленими рахунками на суму 775 468,10 грн., з яких сума в розмірі 248 971,21 грн. за жовтень - грудень 2020 року залишилася не заявленою до стягнення;

- перед ГУ ДПС у Львівській області у відповідача є заборгованість за несплату комунальних послуг, в тому числі відшкодування витрат за приєднане теплове навантаження та за теплову енергію, відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення, відшкодування витрат активну електричну енергію, розподіл електричної енергії, реактивну електричну енергію ДП «Виробничо-сервісним центром у Львівській області» за січень-грудень 2021 року в сумі 1 366 639, 23 грн.;

- Головним управлінням ДПС у Львівській області 24.03.2021 скеровано до ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг з тих же підстав та умов, які були визначені договором від 13.04.2020 №4 (копія листа та договір додаються);

- крім цього, у відповідача виникла заборгованість перед ГУ ДПС у Львівській області за комунальні послуги, в тому числі відшкодування витрат за приєднане теплове навантаження та за теплову енергію, відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення, відшкодування витрат активну електричну енергію, розподіл електричної енергії, реактивну електричну енергію за січень-березень 2022 року в сумі 268 610,78 грн.;

- Головним управлінням ДПС у Львівській області 20.01.2022 скеровано до ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг з тих же підстав та умов, які були визначені договором від 13.04.2020 №4;

- в адмінбудівлі сторони мають спільні комунікації, а також єдині лічильники та прилади обліку енергоносіїв, теплопостачання та водопостачання, а також сторони між собою не мали договірних відносин щодо їх частки в обслуговуванні та відшкодуванні витрат за спожиті комунальні послуги відповідно до займаних площ в адмінбудівлі, відповідно ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» має нести тягар по її утриманню пропорційно до частки, яка є в його користуванні;

- оскільки, комунікації є спільними, що у свою чергу унеможливлює відключення відповідача від використання комунальних послуг, Головне управління ДПС у Львівській області змушене було надавати послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення та послуги з постачання електричної енергії, які підтверджено актом звірки розрахунків, проте відповідач з 30 листопада 2020 по 28 квітня 2022 року не здійснив жодної оплати по відшкодуванню комунальних платежів за надані послуги;

- станом на 02.05.2022, дебіторська заборгованість ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» перед ГУ ДПС у Львівській області становить 1 635 250,01 грн.

- сума заборгованості в розмірі 1 635 250,01 грн., яка підлягає стягненню за цим позовом підтверджується виставленими рахунками за період з 30 листопада 2020 року по 28 квітня 2022 року;

- Головне управління ДПС у Львівській області неодноразово зверталося до відповідача про врегулювання заборгованості відшкодування витрат за надані послуги, однак, станом на момент подання позовної заяви заборгованість залишається непогашеною;

- використання відповідачем частини приміщень адмінбудівлі та, відповідно, послуг з теплопостачання, водопостачання, водовідведення та послуги з постачання електричної енергії підтверджується і тими обставинами, що 22.09.2021 відповідач оголосив аукціон на здачу нерухомого майна загальною площею 98.5 кв.м за адресою: м.Львів, вул. Стийська, 35 (Лот ID: LLE001-UA-678 лот №1), об`єкти лоту призначені для організації перукарні, продажу канцтоварів та копі- центру, магазинчика продовольчих товарів, тобто відповідач не лише користується приміщеннями, а й передає їх в оренду третім особам, наприклад, відповідач передав за договором оренди нерухомого майна від 15.09.2021 ФОП Мазуру Валерію Віталійовичу майно загальною площею 98,5 кв.м. за адресою м.Львів, вул. Стрийська, 35, для організації господарської діяльності;

- відповідач здає в оренду частину приміщень адмінбудинку, отримує за це оренду плату, однак, не сплачує по рахунках за надані комунальні послуги, заборгованість перед ГУ ДПС у Львівській області росте та призводить до витрат з державного бюджету коштів за послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення та послуги з постачання електричної енергії, які частково використовуються підприємством;

- відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном;

- як передбачено ч.1 ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк відповідач не скористався.

Фактичні обставини спору, встановлені на підставі оцінки доказів.

13.04.2020 між ГУ ДПС у Львівській області (балансоутримувач) та ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (користувач) укладено договір №4 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання послуг.

Відповідно до п.1.1. договору балансоутримувач, протягом дії договору, забезпечує обслуговування, оплату наданих підприємствами - постачальниками послуг з електричної енергії, водо та теплопостачання, водовідведення, частини приміщень адмінбудинку загальною площею 5 754,10 м.кв., що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35, а користувач відшкодовує балансоутримувачу кошти, витрачені на оплату послуг.

Користувач користується будівлею з метою розміщення та функціонування

працівників ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (п.1.2. договору).

Згідно з положеннями п.2.1. договору балансоутримувач надає послуги в порядку, строки та у спосіб, передбачені даним договором, відповідно до затвердженої органом місцевого самоврядування структури тарифу, періодичності та строків їх надання підприємствами, з якими користувач уклав договори про надання послуг: з постачання теплової енергії, водопостачання та водовідведення, електричної енергії.

Експлуатаційні витрати та комунальні послуги сплачуються користувачем за

фактичними затратами на підставі показників відповідних лічильників, а при відсутності лічильників - на підставі нормативних розрахунків (п. 2.2. договору).

Розмір щомісячних платежів визначається відповідно розрахунків, наведених в розрахунку відшкодування витрат на утримання нерухомого майна (додаток 1 до

договору, що є його невід`ємною частиною).

За період січень - грудень 2020 року орієнтовна вартість наданих послуг складає 788 040,00 гривень, а саме: КЕКВ 2271 - 357 940,00 грн.; КЕКВ 2272 - 30 000,00 грн.; КЕКВ 2273 - 400 100,00 грн. (п. 2.3. договору).

Сторони погодили, що користувач, здійснює оплату за послуги згідно з наданими балансоутримувачем рахунками та актами-розрахунками (п. 2.5. договору).

Відповідно до положень розділу 3 договору балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах, що наведені в пункті 2.4. цього договору (п.п. 3.1.3.).

Користувач зобов`язується вносити на рахунок балансоутримувача відшкодування витрат, передбачених пунктом 1.1. цього договору (п. 3.4.4.).

Відповідно до п.6.1. договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами сторін та скріплення їх підписів печатками і діє до 31 грудня 2020 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами.

Також сторони дійшли спільної згоди, що відповідно ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, умови даного договору поширюються на правовідносини, які виникли між сторонами з 01 січня 2020 року (п. 6.2.).

Будь-які зміни і доповнення до даного договору вважаються дійсними, якщо вони оформлені в письмовому вигляді та підписані уповноваженими на це представниками сторін (п. 7.1.).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Також до позовної заяви долучено копії листа позивача від 24.03.2021 та листа від 20.01.2022 щодо скерування проектів договорів про відшкодування витрат на адресу ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» - вул. Стрийська, 35, м.Львів.

Ці проекти містять лише підпис балансоутримувача та скріплені його печаткою, зі сторони користувача підпис уповноваженого представника відсутній.

Позивачем долучено копії рахунків на оплату послуг, де ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» зазначено як покупець.

Зокрема, матеріали справи містять рахунки на оплату щодо послуг за 2020 рік:

- відшкодування витрат за приєднане теплове навантаження/теплову енергію за жовтень - грудень; - відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення за січень, жовтень - грудень; - відшкодування витрат за активну електричну енергію/за реактивну електричну енергію за жовтень грудень; - послуги з охорони приміщення за лютий; - послуги з прибирання прибудинкової території за січень-квітень; - послуги у сфері громадського порядку за січень-квітень;

за 2021 рік:

- послуги з прибирання прилеглої території, прибирання території перед центральним входом адмінбудинку за січень-грудень; - послуги відповідального чергового із забезпечення цілісності будівлі і матеріальних цінностей об`єкта за січень-червень; - відшкодування витрат за надання послуг з телефонного зв`язку за січень-грудень; - відшкодування витрат за приєднане теплове навантаження/теплову енергію за січень-грудень; - відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення за січень-грудень; - відшкодування витрат за активну електричну енергію/за реактивну електричну енергію/розподілу електричної енергії за лютий-грудень; - послуги із забезпечення громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку за липень-грудень;

за 2022 рік:

- послуга із технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією за січень-лютий; - відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення за січень-лютий; - відшкодування витрат за активну електричну енергію/за реактивну електричну енергію/розподілу електричної енергії за січень лютий; - відшкодування витрат за приєднане теплове навантаження/теплову енергію за січень-лютий; - послуги із забезпечення громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку за січень-лютий.

Окрім того, позивач долучив до матеріалів справи копії платіжних доручень щодо оплати послуг за водопостачання/водовідведення, теплопостачання, за електричну енергію/реактивну енергію, послуги з технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією, послуги з цілодобового чергування, за телекомунікаційні послуги та послуги із забезпечення громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку, а також рахунки ЛМКП «Львівводоканал», рахунки за теплову енергію ЛМКП «Львівтеплоенерго», рахунки за електричну енергію ТзОВ «Львівенергозбут», рахунки за реактивну електроенергію ПрАТ «Львівобленерго», рахунки на оплату Детективно-юридичної фірми «Ваш захист», рахунки-акти за телекомунікаційні послуги ПАТ «Укртелеком», рахунок на оплату ТзОВ «ПММ-Сервіс», рахунок на оплату ТзОВ «Експуатаційна служба Нова оселя Фасілітіс».

Також, позивач долучив копії договору на надання послуг з охорони та додаткової угоди до договору, який укладений між ДПС України та ПП Детективно-юридичної фірми «Ваш захист».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

13.04.2020 між ГУ ДПС у Львівській області та ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» укладено договір №4 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання послуг.

Відповідно до п.6.1. договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами сторін та скріплення їх підписів печатками і діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами.

Згідно з п.1.1. сторони узгодили, що балансоутримувач, протягом дії договору, зобов`язався забезпечувати обслуговування, оплату наданих підприємствами - постачальниками послуг з електричної енергії, водо та теплопостачання, водовідведення, а користувач зобов`язався відшкодувати балансоутримувачу кошти, витрачені на оплату послуг.

Доказів сплати заборгованості за послуги з електричної енергії, водо- та теплопостачання, водовідведення за 2020 рік матеріали справи не містять.

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування витрат за приєднане теплове навантаження/теплову енергію за жовтень грудень 2020 року, відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення за січень, жовтень грудень 2020 року та відшкодування витрат за активну електричну енергію/за реактивну електричну енергію за жовтень грудень 2020 року, тобто за надання послуг, які були передбачено умовами договору протягом його дії є обґрунтованою.

Як правильно встановив суд першої інстанції, що загальний розмір такого відшкодування складає 213 284,79 грн, з яких 91 251,30 грн приєднане теплове навантаження/теплову енергію, 10 597,60 грн водопостачання та водовідведення та 111 435, 87 грн за активну електричну енергію/за реактивну електричну енергію.

Водночас, належних доказів на підтвердження підписання аналогічних договорів у 2021 та 2022 роках позивач не надав.

До матеріалів справи долучено копію договору без номера та дати про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг, та договору №1 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 20.01.2022, які не містять підпису уповноваженої особи та печатки ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області», тому їх не можна вважати укладеними, оскільки їх не було підписано особою, вказаною як користувач.

Також позивач не надав доказів пролонгації попереднього договору чи подання відповідного позову про укладення вказаного договору у судовому порядку.

За відсутності укладеного договору для встановлення розміру наявності обов`язку користувача нерухомого майна сплатити вартість спожитих послуг позивачу слід довести факт споживання відповідної послуги та її розмір.

Однак, позивач не надав доказів, що підтверджували б факт надання безпосередньо і саме відповідачу послуг з утримання майна та факти надання комунальних послуг, які б підтверджували їх склад, обсяг і вартість, зокрема, актів приймання-передачі наданих послуг за відповідний період, доказів зняття показників засобів обліку, обґрунтованих розрахунків обсягу і вартості наданих послуг за пропорційно до площ, які використовуються тощо. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які акти приймання-передачі наданих спірних послуг у заявлений період.

Надані позивачем рахунки на оплату послуг за відсутності підписаного сторонами договору про надання послуг з утримання майна та відшкодування вартості комунальних послуг, актів приймання-передачі наданих послуг, актів зняття показників засобів обліку, не можуть бути розглянуті судом як вірогідні докази розміру відшкодування, який позивач просить стягнути з відповідача.

Щодо заборгованості за послуги з охорони приміщення, прибирання прибудинкової території, у сфері громадського порядку, відповідального чергового із забезпечення цілісності будівлі і матеріальних цінностей об`єкта, відшкодування витрат за надання послуг з телефонного зв`язку, із технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією, слід врахувати, що матеріали справи не містять жодних договорів між сторонами чи інших доказів, на підставі яких можливо було б встановити характер, розмір чи періоди заявленого позивачем боргу, відтак відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення заборгованості за перелічені види послуг.

Наданий позивачем договір на надання послуг з охорони та додаткова угода до договору, укладеного між ДПС України та ПП Детективно-юридичної фірми «Ваш захист», рахунки на оплату та платіжні доручення про оплату таких послуг не стосуються правовідносин, що існують між позивачем та відповідачем і також не можуть бути підставою для стягнення заявленої заборгованості.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що відповідач має обов`язок утримувати майно як співвласник частини приміщення адмінбудинку, однак, рішенням Господарського суду Львівської області від 24.05.2023 у справі №914/2468/20(914/361/22) відмовлено у задоволенні позову Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» про визнання незаконним та скасування рішення ДФС України в особі голови комісії реорганізації, яким затверджено розподільчий баланс ДФС України станом на 09.12.2019 в частині передачі ДПС України нежитлових приміщень позивача в адмінбудівлі за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35, загальною площею 5 754,1 кв.м., що належать ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» на праві власності, скасування державної реєстрації права власності ДПС України у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис №36703490) на приміщення будівлі площею 28 521,6 кв.м. за адресою м.Львів, вул. Стрийська, 35. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.09.2023 у справі №914/2468/20(914/361/22) вказане рішення залишено без змін.

У вказаному рішенні встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 27.05.2020 зареєстроване право власності ДПС України (код за ) на приміщення адмінбудинку загальною площею 28 521,6 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35. Відтак, право власності на приміщення адмібудинку за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35, загальною площею 28 521,6 м. кв., яка також включає 5754,1 м. кв. нежитлових приміщень зареєстрованих за ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», належить Державній податковій службі України.

Доказів на підтвердження доводів апелянта про те, що відповідач здає в оренду частину приміщень адмінбудинку та отримує за це оренду плату матеріали справи також не містять.

Відтак доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини, апелянт жодним чином не обґрунтував та не довів порушення застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваного рішення, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін.

В порядку положень ст.129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області відмовити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 06.12.2023 у справі №914/2468/20 (914/903/22) залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у встановленому законом розмірі покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 29.01.2024.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.