ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2024 р. Справа №914/2468/20(914/200/23)

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області б/н від 08.09.2023 (вх. №01-05/2866/23 та №01-05/2868/23 від 11.09.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.08.2023 (суддя Чорній Л.З., повний текст складено 21.08.2023)

та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2023 (суддя Чорній Л.З., повний текст складено 07.09.2023)

у справі №914/2468/20 (914/200/23)

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м. Львів

до відповідача: Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», м.Львів

про стягнення 3 058 342,71 грн

в межах провадження у справі № 914/2468/20

за заявою: Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м. Львів

про банкрутство Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» (79003, м. Львів, вул.Стрийська, буд. 35, )

за участю представників:

від апелянта (позивача): Ярова А.А. - представник

від відповідача: Івасько С.М. - ліквідатор

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.08.2023 у справі №914/2468/20 (914/200/23) у задоволенні позову Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» про стягнення 3 058 342,71 грн. відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 04.09.2023 у справі №914/2468/20 (914/200/23) заяву Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» про прийняття додаткового рішення у справі за вх. №3239/23 від 18.08.2023 задоволено частково; стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на користь Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області 7280,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, в іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 16.08.2023 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2023 у справі №914/2468/20 (914/200/23) та ухвалити нове рішення, яким позов Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення 3058342,71 грн. заборгованості задоволити повністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. головуючий суддя, члени колегії судді Галушко Н.А., Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області б/н від 08.09.2023 (вх. №01-05/2866/23 та №01-05/2868/23 від 11.09.2023) на рішення Господарського суду Львівської області від 16.08.2023 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2023 у справі №914/2468/20 (914/200/23) залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме для надання суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 55 050,16 грн.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 відкрито апеляційне провадження, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 17.11.2023, призначено розгляд справи на 22.11.2023.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 відкладено розгляд апеляційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Господарського суду Львівської області від 16.08.2023 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2023 у справі №914/2468/20 (914/200/23) на 13.12.2023.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 дату судового засідання змінено на 20.12.2023.

У зв`язку з технічними роботами ДП «ІСС» 20.12.2023 розгляд справи не відбувся, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2023, розгляд справи призначено на 17.01.2024.

В судовому засіданні 17.01.2024 представник апелянта надала суду пояснення щодо фактичних обставин спору, вимоги апеляційної скарги підтримала, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Ліквідатор відповідача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржене рішення залишити без змін.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувані рішення слід залишити без змін, з огляду на таке:

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог, заперечень відповідача та рішення суду першої інстанції.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/2468/20 про банкрутство Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області».

Головне управління Державної податкової служби у Львівській області звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» про стягнення 3 058 342,71 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/2468/20 про банкрутство Державного підприємства «Виробничо-сервісний центр у Львівській області».

У позові заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за період з квітня 2022 по грудень 2022, яка згідно з виставленими рахунками, становить 3 058 342,71 грн, а саме: - оплата за теплопостачання - 533 227,23 грн; - оплата за водопостачання і водовідведення - 21 315,83 грн; - оплата за електроенергію - 316 338,74 грн; - капітальний ремонт - 1 369 974,10 грн; - послуги із забезпечення громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку - 699 008,01 грн; - телефонний зв`язок 2 816,46 грн; - послуги з технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією - 115 662,25 грн.

Позивач зазначає, що відповідач фактично користується площами в розмірі 5 754,10 м.кв., та в свою чергу використовує світло, тепло, воду та інші послуги на утримання нерухомого майна, внаслідок чого виникла заборгованість перед Головним управлінням ДПС у Львівській області за комунальні послуги, в тому числі постачання послуг з електричної енергії, водо- та теплопостачання, водовідведення, телефонного зв`язку, послуг із громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку, послуг з технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією (комплексне обслуговування майнового комплексу Головного управління ДПС у Львівській області частини приміщень адмінбудинку загальною площею 5 754,10 м. кв., що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35 (за квітень 2022 по грудень 2022) в сумі 1 688 368, 61 грн.

Як стверджує позивач, у зазначеній адмінбудівлі сторони мають спільні комунікації, а також єдині лічильники та прилади обліку енергоносіїв, теплопостачання та водопостачання, а також сторони між собою не мали договірних відносин щодо їх частки в обслуговуванні та відшкодуванні витрат за спожиті комунальні послуги відповідно до займаних площ в адмінбудівлі. Відповідно ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», має нести тягар по її утриманню пропорційно до частки, яка є в його користуванні. Оскільки, комунікації є спільними, що у свою чергу унеможливлює відключення відповідача від використання комунальних послуг, Головне управління ДПС у Львівській області змушене надавати ДП послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення та послуги з постачання електричної енергії, які підтверджено актом звірки розрахунків.

Незважаючи, що Головне управління ДПС у Львівській області надає вищевказані послуги своєчасно та в повному обсязі, ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» з квітня 2022 по грудень 2022 не здійснило жодної оплати по відшкодуванню комунальних платежів за надані послуги.

Також, позивач мотивує позовні вимоги тим, що у ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» перед Головним управлінням ДПС у Львівській області виникла заборгованість за відшкодування витрат приймання виконаних робіт по Капітальному ремонту водовідведення та гідроізоляції перекриття нижнього рівня адмінбудинку Головного управління ДПС у Львівській області в сумі 1 369 974,10 грн, так як, ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» користується площею адмінбудівлі 5 754,10 м. кв., відтак, розподіл витрат на утримання адмінбудівлі, що спільно використовується, повинен бути пропорційно розрахований відповідно до використаної площі адмінбудівлі усіма користувачами відповідно до займаних площ.

У відповіді на відзив позивач заперечив щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказував що ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» на сьогодні вже не є власником будь-якої частини адмінбудівлі по вул. Стрийській, 35, у м.Львові, оскільки відповідно до наказу №126 від 18.02.2019 Державної фіскальної служби України остання передала всю вказану адмінбудівлю площею 28 521,6 кв.м. за актом приймання-передачі основних засобів від 03.04.2019 на користь Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (), на праві оперативного управління, яке було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.06.2019 (номер запису про речове право: 32106531). При цьому, сама адмінбудівля за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35, площею 28521,6 кв.м. належить Державній податковій службі України () згідно із розподільчим балансом від 09.12.2019 Державної фіскальної служби України на праві державної власності, яке отримало державну реєстрацію 27.05.2020 (номер запису про право власності 36703490) на підставі рішення держваного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №52464511 від 01.06.2020. Зазначені обставини підтверджуються інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 254275300 та №254275319, отриманими представником боржника 25.04.2021.

За висновками Господарського суду Львівської області, що викладені у рішенні від 29.06.2021 у справі №914/2300/19, з аналогічних спірних відносин, підставою для виникнення у позивача права оперативного управління майном адмінбудівлі площею 28 521,6 кв.м. було рішення власника майна ДФС України, а саме: наказ від 18.02.2019 з подальшою його державною реєстрацією 18.06.2019, з моменту винесення рішення про передачу позивачу майна в оперативне управління (18.02.2019) в останнього виник обов`язок по утриманню такого майна в повному обсязі (повне матеріально-технічне забезпечення), а не лише в частині 22 767,5 кв.м. з 28 521,6 кв.м.

Також, відповідач звертає увагу суду на висновки, викладені в рішенні Господарського суду Львівської області від 24.05.2023 в справі №914/2468/20 (914/361/22), де досліджувались обставини виникнення державних реєстрацій на одну і ту ж частину нерухомого майна у адмінбудівлі по вул. Стрийській, 35, у м.Львові як за ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області», так і за ДПС України, і у якому суд дійшов висновку, що всю площу нерухомого майна, стосовно якого здійснена державна реєстрація права власності, набуто Державною податковою службою України відповідно до чинного законодавства. Відповідач вказує на безпідставність посилання на цю реєстрацію, як свідчення належності цих приміщень відповідачу та застосування до спірних відносин ст.322 (обов`язок власника утримувати своє майно), ст.355, 356 (щодо режиму спільної власності), ст. 358 (здійснення спільної власності за спільною згодою), ст.360 (обов`язок співвласника брати участь у витратах пропорційно до своєї частки) ЦК України.

У відзиві відповідач зазначив, що відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку сума судових витрат на професійну правничу допомогу за договором про надання правової допомоги становить 7 000,00 грн.

Ухвалюючи оскаржене рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов висновків про недоведеність фактів надання позивачем відповідачу послуг за період з квітня 2022 по грудень 2022 у розмірі 3 058 342,71 грн та відсутність у відповідача обов`язку щодо оплати спірних послуг.

Ухвалюючи оскаржене додаткове рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що із заявленого до стягнення з позивача розміру витрат на професійну правничу допомогу (8 680,00 грн.) доведеними витратами на оплату послуг адвоката, які були фактичними, підтвердженими матеріалами справи та співрозмірними наданому об`єму адвокатських послуг є витрати відповідача у розмірі 7 280,00 грн.

Узагальнені доводи апелянта (позивача) та заперечення відповідача.

На підтвердження підстав для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі вказано такі доводи:

- за ГУ ДПС у Львівській області (43968090) на правах оперативного управління закріплено адмінбудівлю площею 28 521,6 кв.м по вул. Стрийській, 35, в м.Львові;

- на баланс відповідача передано частину розташованої за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35, загальною площею 5 754,1 м.кв., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нежитлові приміщення від 27.10.2004 №С-00534, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.11.2004 №5277157, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.08.2013 №7853397;

- відповідно до статуту відповідача головною метою діяльності підприємства є надання послуг з обслуговування та експлуатації адмінбудинку по вул. Стрийській, 35, а також лічильники обліку енергоносіїв знаходяться на площах, які є в розпорядженні ДП;

- в адмінбудівлі сторони мають спільні комунікації, а також єдині лічильники та прилади обліку енергоносіїв, теплопостачання та водопостачання, а також сторони між собою не мали договірних відносин щодо їх частки в обслуговуванні та відшкодуванні витрат за спожиті комунальні послуги відповідно до займаних площ в адмінбудівлі, відповідно ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» має нести тягар по її утриманню пропорційно до частки, яка є в його користуванні;

- оскільки, комунікації є спільними, що у свою чергу унеможливлює відключення відповідача від використання комунальних послуг, Головне управління ДПС у Львівській області змушене було надавати ДП послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення та послуги з постачання електричної енергії, які підтверджено актом звірки розрахунків;

- незважаючи на те, що Головне управління ДПС у Львівській області надає вищевказані послуги своєчасно та в повному обсязі, ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» з квітня 2022 по грудень 2022 року не здійснило жодної оплати по відшкодуванню комунальних платежів за надані послуги;

- у ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» перед Головним управлінням ДПС у Львівській області також виникла заборгованість за відшкодування витрат приймання виконаних робіт по капітальному ремонту водовідведення та гідроізоляції перекриття нижнього рівня адмінбудинку Головного управління ДПС у Львівській області в сумі 1 369 974, 10 грн., так як, ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» користується площею адмінбудівлі 5 754,10 м.кв., відтак, розподіл витрат на утримання адмінбудівлі, що спільно використовується, повинен бути пропорційно розрахований відповідно до використаної площі адмінбудівлі усіма користувачами відповідно до займаних послуг;

- станом на 30.12.2022, дебіторська заборгованість відповідача перед Головним управлінням ДПС у Львівській області становить 3 058 342,71 грн, що підтверджується виставленими рахунками за період з квітня 2022 року по грудень 2022 року;

- Головне управління ДПС у Львівській області неодноразово зверталося до відповідача про врегулювання заборгованості відшкодування витрат за надані послуги, однак, станом на момент подання позовної заяви заборгованість залишається непогашеною;

- вищевказаними послугами користуються підприємства, які орендують у ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» площі, та відповідно здійснюють відшкодування коштів за використане тепло, воду, електроенергію і як орендарі платять орендну плату. Відповідно ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» здає в оренду частину приміщень даного адмінбудинку, отримує за це оренду плату, однак, не сплачує по рахунках за надані комунальні послуги.

На підтвердження підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі вказано такі доводи:

- суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо;

- при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи;

- на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвокатом Міла-Поляков Д.П. додав: - договір №А6-21 від 12.04.2021 про надання правової допомоги; - додаток №1 про розмір та умови оплати до договору про надання правової допомоги №А6-21 від 12.04.2021; - акт здачі - прийняття наданих послуг до договору №А6-21 від 12.04.2021 про надання правової допомоги від 16.08.2023; - детальний опис робіт (надання послуг) №1;

- слід взяти до уваги, що додатком №1 про розмір та умови оплати до договору №А6-21 від 12.04.2021 про надання правової допомоги про надання правової допомоги №А6-21 від 12.04.2021 визначено, що на прохання адвоката сторони укладають окремий акт надання послуг стосовно тих послуг, які було надано замовникові, за які було виставлено рахунок замовникові, та за які було сплачено замовником до дати укладення акту, при цьому, положення акту не можуть суперечити інформації, що міститься у рахунку, виставленому замовникові у зв`язку з такими послугами;

- адвокат Міла-Поляков Д.П. не надав доказів на підтвердження реальності витрат (рахунок на оплату, копії платіжного доручення, квитанції), у зв`язку із чим неможливо встановити, що інформація яка міститься в акті не суперечить інформації, що міститься у рахунках, згідно з умовами договору, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні заяви про розмір судових витрат, які сторона позивача має сплатити у зв`язку із розглядом справи у зв`язку з недоведеністю їх фактичної оплати;

- така послуга як «Ознайомлення з наданими клієнтом документами, збір інших доказів, що стосуються предмету розгляду у справі» є самостійним видом адвокатської послуги, а тому визначена оплата витраченого часу на надання цієї послуги має бути виключена із загальної вартості наданих позивачу послуг правничої допомоги;

- в Україні запроваджено воєнний стан, а будь-яке завищення вартості послуг в такий час є неприпустимим.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк відповідач не скористався.

Фактичні обставини спору, встановлені на підставі оцінки доказів.

Державне підприємство «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій і присвоєний ідентифікаційний код в .

Відповідно до статуту дане підприємство засноване на державній власності та належить до сфери управління Державної фіскальної служби.

Головною метою діяльності підприємства є здійснення експлуатації будинків та споруд, проведення капітальних та поточних ремонтів службових приміщень адмінбудинків засновника (ДФС України), забезпечення будинків та споруд електричною та тепловою енергією, водопостачанням, радіо і телетранслюванням, телефонізацією, вентиляцією, системою кондиціювання повітря.

Згідно запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №36703490 від 27.05.2020 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №52464511 від 01.06.2020 на праві державної власності належить ДПС України.

Відповідно до технічного паспорту, загальна площа приміщення становить 28521,6 кв м.

Наказом ДПС України від 29.12.2020 за №766 «Про прийняття на баланс нерухомого майна та закріплення його на праві оперативного управління за територіальними органами ДПС» адмінбудівлю площею 28521,6 кв.м. по вул. Стрийській, 35 закріплено за Головним управлінням ДПС у Львівській області (43968090) на правах оперативного управління.

У позовній заяві позивач зазначив, що наказом ДПА у Львівській області від 09.04.2004 за № 151 «Про передачу частини адмінбудинку», на підставі дозволу ДПА України від 06.07.2004 за №12467/7/05-0117 здійснено передачу на баланс та до статутного фонду ДП «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Львівської області» (правонаступник - ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області»), розташованої за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 35, загальною площею 5 754,1 м.кв.

Відповідно до Статуту ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» - головною метою діяльністю підприємства є надання послуг з обслуговування та експлуатації адмінбудинку по вул. Стрийській, 35, а також лічильники обліку енергоносіїв знаходяться на площах, які є в розпорядженні ДП.

У позовній заяві зазначено, що листом «Щодо скерування договору про відшкодування витрат» від 20.01.2022 №1442/6/13-01-10-06-17» скеровано договір для його укладення до ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 20.01.2022 №1, відповідно до якого балансоутримувач надає послуги в порядку, строки та у спосіб, передбачені даним договором. Розмір щомісячних платежів визначається відповідно до розрахунків, наведених в розрахунку відшкодування витрат на утримання нерухомого майна додаток №1 до договору від 20.01.2022 №1.

Пунктом 4 вказаного договору визначено відповідальність і вирішення спорів згідно договором. Відповідно до п.4.2 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно чинним законодавством України. Відповідно до п. 4.3 договору спори, які виникають за цим договором або у зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Копія вказаного договору долучена до позовної заяви. Проте, договір для його укладення до ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 20.01.2022 № 1 не містить підпису уповноваженої особи та печатки ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області».

На переконання позивача, ДП «Виробничо-сервісним центром у Львівській області» фактично користується площами в розмірі 5 754,10 м.кв., та в свою чергу використовує світло, тепло, воду та інші послуги на утримання нерухомого майна перед Головним управлінням ДПС у Львівській області виникла заборгованість за комунальні послуги, в тому числі постачання послуг з електричної енергії, водо- та теплопостачання, водовідведення, телефонного зв`язку, послуг із громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку, послуг з технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією за період квітень 2022 - грудень 2022 на суму 1 688 368,61 грн.

До матеріалів справи позивачем долучено копії рахунків на оплату послуг, де ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» зазначено як покупець.

Також, позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що у ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області» перед Головним управлінням ДПС у Львівській області також виникла заборгованість за відшкодування витрат приймання виконаних робіт по Капітальному ремонту водовідведення та гідроізоляції перекриття нижнього рівня адмінбудинку Головного управління ДПС у Львівській області в сумі 1 369 974, 10 грн., так як, ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» користується площею адмінбудівлі 5 754, 10 м. кв., відтак, розподіл витрат на утримання адмінбудівлі, що спільно використовується, повинен бути пропорційно розрахований відповідно до використаної площі адмінбудівлі усіма користувачами відповідно до займаних послуг.

Щодо робіт по капітальному ремонту, який проведено у приміщенні адмінбудівлі Головного управління ДПС у Львівській області (м. Львів, вул. Стрийська, 35), позивач повідомляє, що 20.09.2021 між Головним управлінням ДПС у Львівській області та ТзОВ «Підгаєцька Будівельна Компанія» укладено договір №3132/5 від 20.09.2021 по Капітальному ремонту водовідведення та гідроізоляції перекриття нижнього рівня адмінбудинку Головного управління ДПС у Львівській області. Копії вказаного договору та додатків до нього долучено до матеріалів справи.

Позивач зазначає, що у 2021 році Головним управлінням ДПС у Львівській області закінчено роботи по «Капітальному ремонту водовідведення та гідроізоляції перекриття нижнього поверху адміндбудинку Головного управління ДПС у Львівській області (м. Львів, вул. Стрийська, 35).

Позивач вважає, що у відповідача виник обов`язок щодо відшкодування послуг щодо капітального ремонту, який проведено у приміщенні адмінбудівлі Головного управління ДПС у Львівській області (м. Львів, вул. Стрийська, 35), оскільки на співвласники, які володіють майном на праві сумісної (або часткової) власності, несуть рівні обов`язки щодо утримання такого майна, якщо інше не встановлено угодою між ними.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із наданням послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦКУкраїни за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положення статей 901, 903 ЦК України, що презюмують виникнення правовідносин щодо надання послуг за договором, не виключають застосування до цих правовідносин у передбачених Законом випадках положень частини третьої статті 11 ЦК України, за якими цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.3 ст.13 та ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач не довів наявності обставин, на які він покликається, не надав суду належних та допустимих доказів, які підтверджували підписання та укладення із відповідачем договору про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Наявна в матеріалах справи копія договору про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 20.01.2022 №1, не містить підпису уповноваженої особи та печатки ДП «Виробничо-сервісного центру у Львівській області», тому його не можна вважати укладеним, оскільки його не було підписано особою, вказаною як користувач.

Позивач не надав доказів пролонгації попередніх договорів чи подання відповідного позову про укладення вказаного договору у судовому порядку.

За відсутності укладеного договору, для встановлення розміру наявності обов`язку користувача нерухомого майна сплатити вартість спожитих послуг позивачу чи витрат на утримання приміщення, що є частиною адмінбудівлі, слід довести факт надання відповідної послуги та її розмір.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, на підставі яких стягненню з відповідача підлягала б сума відшкодування витрат щодо капітального ремонту адмінбудинку ГУ ДПС у Львівській області, доказів, які би підтверджували факти надання позивачем безпосередньо і саме відповідачу послуг з утримання майна та факти надання комунальних послуг, які б підтверджували їх склад, обсяг і вартість, акти приймання-передачі наданих послуг за відповідний період, докази зняття показників засобів обліку, виставлені постачальниками рахунки за надані спірні послуги, обґрунтовані розрахунки обсягу і вартості наданих послуг за договором, тощо. У матеріалах справи взагалі відсутні будь-які акти приймання-передачі наданих спірних послуг у заявлений період.

Докази, долучені позивачем до матеріалів справи, на підтвердження надання відповідачу послуг з утримання майна та надання комунальних послуг, а саме: рахунки на оплату послуг та акти відшкодування видатків за постачання комунальних послуг, які не підписані користувачем послуг, за відсутності підписаного та укладеного між позивачем та відповідачем окремого договору про надання послуг з утримання майна та відшкодування вартості комунальних послуг, за відсутності підписаних належним чином оформлених актів приймання-передачі наданих послуг, актів зняття показників засобів обліку, виставлених постачальниками рахунків за надані спірні послуги саме відповідачу, обґрунтованих розрахунків обсягу і вартості наданих послуг за договором не є належними та вірогідними доказами, на підставі яких можливо встановити факти надання позивачем відповідачу послуг, їх обсяг та вартість.

Доказів на підтвердження доводів апелянта про те, що відповідач здає в оренду частину приміщень адмінбудинку та отримує за це оренду плату матеріали справи також не містять.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що недоведеними є факти надання відповідачу послуг за період з квітня 2022 по грудень 2022 у розмірі 3 058 342,71 грн, з яких: - оплата за теплопостачання - 533 227,23 грн; - оплата за водопостачання і водовідведення - 21 315,83 грн; - оплата за електроенергію - 316 338,74 грн; - капітальний ремонт - 1 369 974,10 грн; - послуги із забезпечення громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку - 699 008,01 грн; - телефонний зв`язок 2 816,46 грн; - послуги з технічного обслуговування та утримання в належному стані приміщень будівель з прибудинковою територією - 115 662,25 грн, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 3 058 342,71 грн є безпідставними та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з прийняттям судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, відповідач звернувся до суду із заявою про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 8 680,00 грн.

На підтвердження розміру понесених витрат до заяви додано договір №А6-21 від 12.04.2021 про надання правової допомоги, додаток №1 про розмір та умови оплати до договору про надання правової допомоги №А6-21 від 12.04.2021, акт здачі-прийняття наданих послуг до договору №А6-21 від 12.04.2021 про надання правової допомоги від 16.08.2023, детальний опис робіт (надання послуг) №1.

Згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.126 ГПК України).

Згідно з ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2023 між Державним підприємством «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» та адвокатом Міла-Поляковим Денисом Педровичем укладено договір №А06-12 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого, адвокат зобов`язується здійснити представництво інтересів замовника в справі №914/2468/20, а також в усіх інших справах, що розглядаються в її межах, яка перебуває в провадженні Господарського суду Львівської області за заявою Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, а також надати інші види правової допомоги, а замовник зобов`язується оплатити послуги адвоката на умовах, визначених цим договором.

Додатком №1 до договору про надання правової допомоги від 12.04.2021 передбачено розмір та умови оплати.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, постановах від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 04.06.2020 у справі № 906/598/19 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

Відтак безпідставними є доводи апелянта про те, що відповідач не подав рахунків та платіжних доручень на підтвердження того, що витрати було понесено фактично.

У детальному описі робіт (наданих послуг) №1 клієнт та адвокат узгодили перелік та вартість послуг, які адвокат надав клієнту, тариф за 1 год. 1 400,00 грн, а саме: - ознайомлення з наданими клієнтом документами, збір інших доказів, що стосуються предмету розгляду у справі 2 год., - ознайомлення в суді з матеріалами справи 1 год., - підготовка відзиву на позовну заяву 1 год., - направлення відзиву разом з додатками позивачу 0,2 год., - участь в судових засіданнях 1 год., - підготовка та подача необхідних процесуальних документів в ході розгляду судової справи (зокрема, клопотання про визначення адреси для листування, клопотання про включення до складу витрат витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу тощо, направлення їх стороні 1 год. Всього розмір витрат у детальному описі зазначено на суму 8 680,00 грн.

Суд першої інстанції врахував доводи позивача, викладені у клопотання про зменшення розміру судових витрат, та вказав, що заявлені витрати за підготовку та подачу необхідних процесуальних документів в ході розгляду судової справи (зокрема, клопотання про визначення адреси для листування, клопотання про включення до складу витрат витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу тощо), направлення їх стороні не підлягають стягненню, оскільки зазначення адреси відповідача відповідно до п.2 ч.3 ст.165 ГПК України є обов`язковим реквізитом, що зазначається у відзиві. Також, суд зазначив, що такого документа за назвою «клопотання про включення до складу витрат витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу тощо, направлення їх стороні» матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про доведеність витрат відповідача на оплату послуг адвоката у розмірі 7 280,00 грн.

Відтак доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини, апелянт жодним чином не обґрунтував та не довів порушення застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваних рішень, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржувані судові рішення слід залишити без змін.

В порядку положень ст.129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області відмовити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 16.08.2023 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2023 у справі №914/2468/20 (914/200/23) залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 29.01.2024.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.