РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2024Справа № 910/18102/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 41084239)

до Фізичної особи-підприємця Чекеда Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 66 332, 63 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі за текстом - ТОВ «Бізнес Позика», Позивач, Кредитодавець) з позовом до Фізичної особи-підприємця Чекеда Дмитра Олександровича (далі за текстом - ФОП Чекед Д.О., Відповідач, Позичальник) про стягнення заборгованості за договором № 354713-КС-002 про надання кредиту від 29.07.2021 (далі за текстом - Договір) в розмірі 66 332, 63 грн, яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 31 360, 01 грн, по процентах - 34 972, 62.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним належним чином виконано договірні зобов`язання та надано Відповідачу кредитні кошти, які Відповідачем вчасно не повернуто, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Також даною ухвалою витребувано у АТ «Пумб» наступну інформацію: чи випускалась банківська карта № НОМЕР_2 на ім`я Чекед Дмитра Олександровича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ); чи випускалась банківська карта № НОМЕР_2 на ім`я Фізичної особи - підприємця Чекед Дмитра Олександровича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 29.07.2021 по 27.03.2023 включно.

15.12.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов лист від АТ «Пумб», в якому зазначено, що банківська платіжна картка з біном № НОМЕР_3 не належить АТ «Пумб», однак належить АТ «Ідея Банк» (ідентифікатор ІСА 15784).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2023 витребувано у АТ «Ідея Банк» наступну інформацію: чи випускалась банківська карта № НОМЕР_2 на ім`я Чекед Дмитра Олександровича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ); чи випускалась банківська карта № НОМЕР_2 на ім`я Фізичної особи - підприємця Чекед Дмитра Олександровича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 29.07.2021 по 27.03.2023 включно.

12.01.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь від АТ «Ідея Банк» на виконання вимог ухвали суду від 22.12.2023.

Суд вказує, що ухвала від 29.11.2023 надсилалась на офіційну адресу місцезнаходження Відповідача поштовим повідомленням № 391, яке згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення отримано Відповідачем 06.12.2023.

За приписами частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів України з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 29.11.2023 у справі № 910/18102/23 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

29.07.2021 Позивачем направлено Відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №354713-КС-002 про надання кредиту.

29.07.2021 Відповідач прийняв пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №354713-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Позивачем направлено Відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-8159 на номер телефону НОМЕР_4 , який зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті.

Таким чином, 29.07.2021 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (Далі - Кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Сторонами відповідно до умов Договору погоджено, що Кредит надається строком на 16 тижнів.

Згідно з умовами Договору сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1, 07791199 процентів за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2 Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов договору.

30.09.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, в якій сторони дійшли згоди, що станом на 30.09.2021 сума неповернутого позичальником кредиту становить 31 360 грн.

У пункті 2.1 Додаткової угоди сторони погодили, що кредит становить 62 818, 57 грн.

Пунктом 4 Додаткової угоди № 1 сторони продовжили термін дії договору до 20.01.2022.

У пункті 6 Додаткової угоди сторони виклали графік погашення заборгованості, а пунктом 5 визначено новий строк кредиту - 176 днів.

Згідно доводів Позивача та, що вбачається з матеріалів справи, ним належним чином виконано свої договірні зобов`язання, надавши Відповідачу 29.07.2021 позику (кредит) у розмірі 44 000 грн, що підтверджується інформацією (виписка про рух коштів по картці позичальника № НОМЕР_2 ), наданою АТ «Ідея Банк» згідно листа від 05.01.2024 вих. № Л-БТ-2024/47, а також згідно довідок про видачу коштів від 05.05.2023.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що Відповідач не у повному обсязі повернув отриманий від Позивача на умовах Договору кредит, сплативши грошові кошти (кредит) у розмірі 43 473, 93 грн, у зв`язку з чим у Відповідача виникла заборгованість у сумі 66 332, 63 грн (тіло кредиту - 31 360, 01 грн, по процентах - 34 972, 62 грн.) згідно долученого до позову розрахунку.

Суд вказує, що матеріали справи не містять доказів належного виконання Відповідачем умов Договору та заперечень щодо наданого Позивачем розрахунку.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими знаками.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Як встановлено судом вище, позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання, надавши Відповідачу позику (кредит) у розмірі 40 000 грн, що підтверджується належними доказами.

Як вбачається з Додаткової угоди № 1, останнім днем користування Відповідачем кредиту є 30.01.2022.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Із врахуванням викладеного вище та з огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність доказів сплати Відповідачем кредитних коштів у відповідності до умов Договору, перевіривши наданий Позивачем розрахунком, суд дійшов висновку про те, що останній є арифметично вірним, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору та не повернуто кредитні кошти у зв`язку з чим Позивачем правомірно заявлено позовні вимоги, а відтак позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чекеда Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь

Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 41084239) заборгованість в розмірі 66 332 (шістдесят шість тисяч триста тридцять дві) грн 63 коп. та судовий збір в розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 29.01.2024

Суддя Антон ПУКАС