ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2024 р. Справа№ 910/2512/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023

у справі № 910/2512/23 (суддя: Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ"

про стягнення 63310,24 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ"

про стягнення 123589,79 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" про стягнення 63 310, 24 грн, з яких: 18 638, 05 грн індекс інфляції, 3 098, 09 грн 3 % річних та пеня у розмірі 41 574, 10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору підряду №07-10/21-1 від 07.10.2021 в частині повної та своєчасної оплати за виконані позивачем роботи, у зв`язку із чим позивач звернуся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" про стягнення 123 587, 79 грн.

Зустрічні позовні вимоги обгрунтовані тим, що ТОВ «ЛУЧ» не були виконані у повному обсязі роботи, передбачені умовами Договору та Додатком № 1 протягом встановленого строку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі № 910/2512/23 первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" про стягнення 63 310, 24 грн задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» 14 453 грн 06 коп інфляційних втрат, 3 085 грн 15 коп 3 % річних, 41 572 грн 40 коп пені та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 505 грн 96 коп.; у іншій частині первісного позову відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" про стягнення 123 587, 79 грн задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» пеню у розмірі 123 587 грн 79 коп та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн 00 коп.

Відповідно до частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України проведено зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають стягненню з кожної із сторін за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» 64 477 грн 18 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 178 грн 04 коп.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості по 3 актам у передбачені Договором строки, а отже відповідач порушив умови Договору № 07-10/21-1 від 07.10.2021 в частині повної та своєчасної оплати. Вказав на те, що з актів приймання виконаних будівельних робіт за період з листопада 2021 року по серпень 2022 року вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» не було вчасно та у повному обсязі виконані роботи, у строки, які передбачені Додатком № 1 до Договору, а отже зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» штрафних санкцій відповідно до пункту 7.4 Договору є правомірними та обґрунтованими. Наголосив, що ТОВ «ЛУЧ» не доведено факту нестачі матеріалів чи обладнання для виконання робіт, матеріали справи не містять жодних листів, запитів, звернень до ТОВ «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» з такими вимогами.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "ЛУЧ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі № 910/2512/23 частково та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог по зустрічному позову ТОВ "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" до ТОВ "ЛУЧ".

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим в частині задоволення зустрічного позову ТОВ "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" до ТОВ "ЛУЧ". Скаржник зазначає, що Додатком № 1 до Договору передбачено, що роботи виконуються за умови наявності обладнання, матеріалів та готовності будівельної частини, чого замовником забезпечено не було. Підкреслює, що прострочення замовника у наданні підряднику матеріалів та обладнання, необхідних для виконання монтажних робіт, а також оплата вже виконаних робіт, виключає застосування до виконавця штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання у строк, зазначений у Договорі підряду.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2023 апеляційна скарга у справі № 910/2512/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі № 910/2512/23; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі № 910/2512/23 призначено на 15.01.2024; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання, протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали

29.12.2023 на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Також, 29.12.2023 ТОВ «ЛУЧ» подало до суду заяву, в якій просить не враховувати думки та факти, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, у зв`язку із відсутністю підтвердження реєстрації ТОВ "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" в кабінеті ЄСІТС.

Надаючи оцінку вказаній заяві, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Так, з 18.10.2023 введено в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023 № 3200-IX.

Одночасно із введенням в дію Закону від 29.06.2023 № 3200-IX внесені відповідні зміни до процесуального закону.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Згідно з абзацами 1, 2 частини 8 статті 6 ГПК України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Отже, зазначені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи адвокатом, зокрема шляхом подання документів до суду через електронні кабінети в ЄСІТС або в паперовій формі.

Також, у постанові від 13.09.2023 у справі №204/2321/22 Велика Палата Верховного Суду підтвердила необхідність дотримання вищевикладених положень адвокатами, нотаріусами, приватними виконавцями, судовими експертами, державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені у статті 170 ГПК України.

За змістом пункту 1 частини 1 вищевказаної норми будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до частини 2 вказаної норми письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 170 ГПК України суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Колегією суддів встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи відповіді № 478468 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС ТОВ «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» має зареєстрований Електронний кабінет, але дата реєстрації вказана 03.01.2024. При цьому відзив на апеляційну скаргу поданий до відділення поштового зв`язку 18.12.2023, а до суду надійшов 29.12.2023, тобто на момент подачі відзиву відповідач не мав зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС.

З урахуванням вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що такий відзив підлягає поверненню без розгляду на підставі частини 4 статті 170 ГПК України. Водночас оскільки відзив зареєстрований через відділ діловодства суду, судова колегія долучає відзив до матеріалів справи без врахування викладених у ньому доводів при прийнятті судового рішення у справі.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні 15.01.2024 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні 15.01.2024 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 07.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» (далі - замовник) та Товариством зобмеженою відповідальністю «ЛУЧ» (далі - виконавець) укладено договір № 07-10/21-1 за умовами якого виконавець зобов`язується власними силами та засобами виконати роботи по монтажу електрообладнання відповідно до умов цього Договору, а замовник прийняти належно і якісно виконані роботи та оплатити їх вартість у строки визначені умовами цього Договору.

Об`єкт виконання робіт: Харківська ТЕЦ-3, м. Харків, вул. Енергетична, 3 (надалі - Об`єкт). Перелік робіт, які виконуються виконавцем визначено у Додатку № 1 до договору (надалі - Додаток № 1) (п.1.1 Договору).

За умовами п.1.2 договору ціна Договору складає 2 335 000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 389 166,67 грн. Вартість кожного виду робіт, які виконуються виконавцем, визначено у Додатку № 1.

Датою початку робіт є дата укладення Договору, закінченням виконання робіт є дата прийняття замовником шляхом підписання акта виконаних робіт (п. 2.1 Договору).

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 договору строки виконання робіт визначені у додатку № 1 подовжуються у разі: виникнення обставин непереборної сили; затримки фінансування витрат замовника; внесення змін до проектної документації; виникнення інших обставин, що можуть вплинути на строки виконання робіт на строк дії відповідних обставин. замовник може у разі необхідності прийняти рішення про уповільнення темпів виконання робіт (будівництва об`єкта), їх зупинення або прискорення з внесенням відповідних змін у Договір підряду.

Виконавець забезпечує виконання робіт необхідними матеріальними ресурсами, за виключенням матеріалів і обладнання, яке передається замовником виконавцю за відповідними актами (п. 3.1 Договору).

За умовами п. 4.1 Договору виконавець розпочинає виконання робіт від дати укладення цього договору за умови передачі замовником комплекта затвердженої проектної документації.

Виконані роботи оплачуються за договірною ціною, відповідно до актів виконаних робіт.

Здавання - приймання виконаних робіт оформляється актами виконаних робіт.

Замовник протягом 3-х (трьох) робочих днів з дня одержання від виконавця актів виконаних робіт, підписує їх, або відмовляється від їх підписання з письмовим обґрунтуванням причин відмови. Замовник має право надавати виконавцю попередню оплату для виконання робіт у розмірі, який не може перевищувати 50 відсотків вартості обсягу робіт (пункти 4.2- 4.4 Договору).

Як встановлено пунктом 4.5 Договору у випадку мотивованої відмови замовника в прийомі робіт сторонами протягом 10 робочих днів складається дефектний акт з переліком недоліків і дефектів та строком їх усунення.

Відповідно до умов п.4.6 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт, протягом 5-ти робочих днів від дати підписання акта виконаних робіт.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у порядку, передбаченому чинним законодавством (п. 7.1 Договору).

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі порушення строків оплати за договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання по оплаті.

За умовами пункту 7.4 Договору у разі порушення строків виконання робіт за договором виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від обсягу невиконаних робіт за кожен день прострочення виконання зобов`язання по виконанню робіт.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін і діє до 31.05.2022, а в частині оплати - до повного виконання обов`язків сторін (п. 10.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору № 07-10/21-1 сторони узгодили перелік, вартість та строк виконання робіт, а також визначили, що роботи виконуються за умови наявності обладнання, матеріалів та готовності будівельної частини.

У первісній позовній заяві позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» на виконання умов укладеного Договору № 07-10/21-1 від 07.10.2021 виконало роботи у відповідності до умов Договору, що підтверджено актами, а саме: Акт №1 за листопад 2021 року від 15.11.2021 на суму 74 682,00грн; Акт №1 за грудень 2021 року на суму 244 788,00грн; Акт №1 за лютий 2022 року на суму 159 750,00грн, Акт №2 за лютий 2022 року на суму 187 000,00 грн, Акт №3 за лютий 2022 року на суму 127 496,60 грн, Акт №1 за травень 2022 року на суму 100 212,00грн; Акт №2 за травень 2022 року на суму 750 00,00грн; Акт №3 за травень 2022 року на суму 54 654,00грн; Акт №4 за травень 2022 року на суму 45 374,80грн; Акт №1 за червень 2022 року на суму 113 750,00грн; Акт №1 за липень 2022 року на суму 155 000,00грн, Акт №1 за серпень 2022 року на суму 161 483,30 грн.

Разом із тим, з загальної суми робіт вартістю 1 499 190,7 грн, станом на 01 листопада 2022 року було оплачено вартість робіт лише на суму 1 337 707, 94 грн, заборгованість відповідача за виконані роботи становила 161 483,3 грн, в тому числі: 1 237,40 грн за актом №1 за червень від 22.06.2022 року; 155 000 грн за актом №1 за липень від 22.07.2022 року; 161 483,30 грн за актом №1 за серпень 2022 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ТОВ "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" заборгованості за Договором № 07-10/21-1 від 07.10.2021 у розмірі 156 237,40 грн, в тому числі 1 237, 40 грн за актом №1 за червень від 22.06.2022 року, 155 000 грн за актом №1 за липень від 22.07.2022 року, пені у розмірі 20 859,07 грн, інфляційних втрат у розмірі 4 691,05 грн та 3% річних у розмірі 1238,70 грн.

14.11.2022 Господарським судом міста Києва було видано судовий наказ у справі №910/11929/22 про стягнення з ТОВ "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" на користь ТОВ "ЛУЧ" заборгованості в розмірі 156 237, 40 грн, пені в розмірі 20 859,07 грн, інфляційних втрат в розмірі 4 691,05 грн, 3% річних в розмірі 1 238,70 грн та витрат по сплаті судового збору в розмірі 248,10 грн (за інфляція, 3 % річних та пеня нараховані з 01.07.2022 по 30.07.2022, та по іншому акту за період з 01.08.2022 по 06.11.2022).

09.01.2023 року було здійснено стягнення на користь ТОВ "ЛУЧ" з ТОВ «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» заборгованості у розмірі 156 237 (сто п`ятдесят шість тисяч двісті тридцять сім) грн. 40 коп., пеню у розмірі 20 859 (двадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 07 коп., інфляційні втрати у розмірі 4 691 (чотири тисячі шістсот дев`яносто одна) грн. 05 коп. 3% річних у розмірі 1 238 (одна тисяча двісті тридцять вісім) грн. 70 коп., 248 (двісті сорок вісім) грн 10 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Київа від 17.02.2023 по справі № 910/11929/22 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобудконсалт" про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу відмовлено. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобудконсалт" про скасування судового наказу від 14.11.2022 у справі № 910/11929/22 повернуто боржнику.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» заборгованості у сумі 208 665,17 грн., яка виникла у зв`язку з невиконанням боржником умов договору, з яких: 161 483,30 грн за актом №1 за серпень від 12.08.2022 року; 11 775,00 грн. - індекс інфляції, 2004,16 грн. - 3% річних, 33 402,71 грн - пені.

26.01.2023 вказану заяву було задоволено частково та Господарським судом міста Києва було видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» заборгованість у розмірі 161 483 (сто шістдесят одна тисяча чотириста вісімдесят три) грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп.

01.02.2023 через відділ діловодства суду від боржника надійшла заява про скасування судового наказу від 26.01.2023 у справі № 910/1033/23.

В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» вказало на те, що, ним 31.01.2023 року сплачено у добровільному порядку заборгованість по акту № 1 від 12.08.2022 року за Договором №07-10/21-1 від 07.10.2021 р у сумі 161 483 (сто шістдесят одна тисяча чотириста вісімдесят три) грн. 30 коп. у підтвердження чого останнім було долучено копію платіжного доручення № 4303 від 31.01.2023 на суму 161 483,30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Київа по справі № 910/1033/23 скасовано судовий наказ Господарського суду міста Києва № 910/1033/23 від 26.01.2023 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» заборгованості у розмірі 161 483, 30 грн та судового збору у розмірі 268, 40 грн.

Отже, як вказує позивач за первісним позовом, відповідачем порушено умови Договору №07-10/21-1 від 07.10.2021 в частині повної та своєчасної оплати за виконані позивачем роботи, у зв`язку з чим позивач звернуся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів та просить суд стягнути з відповідача 63 310, 24 грн з яких: 18 638, 05 грн індекс інфляції, 3 098, 09 грн 3% річних та 41 574, 10 грн пені.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» зазначив про те, що позивачем за первісним позовом було порушено умови Договору № 07-10/21-1 від 07.10.2021 в частині своєчасного виконання робіт, передбачених додатком № 1, у зв`язку з чим нараховано пеню у вказаному вище розмірі.

Крім того, у зустрічній позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» вказує на те, що Договором № 07-10/21-1 від 07.10.2021 не передбачено часткове та/або поетапне виконання робіт виконавцем та зазначено, що позивачем за первісним позовом не виконано у повному обсязі жодні роботи, передбачені Додатком № 1 протягом строку узгодженого сторонами, про що свідчать копії актів приймання виконаних будівельних робіт.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» у відзиві на зустрічну позовну заяву, вказало на безпідставність зустрічних позовних вимог з підстав того, що роботи, що виконувались Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» вимагали наявності матеріального забезпечення від замовника та потребували сприяння замовника, підрядник не міг виконувати роботи без здійснення замовником необхідних дій щодо передання належних матеріалів, а отже, за доводами позивача (за первісним позовом) вина останнього у простроченні виконання робіт у строки, передбачені Додатком № 1 до Договору № 07-10/21-1 від 07.10.2021 відсутня.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За умовами частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Отже, законодавець покладає на підрядника обов`язок виконати роботу, а замовник зобов`язаний її прийняти і оплатити.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як встановлено пунктом 4.2 договору виконані роботи оплачуються за договірною ціною, відповідно до актів виконаних робіт.

Здавання - приймання виконаних робіт оформляється актами виконаних робіт (п.4.3 Договору).

Пунктом 4.5 Договору встановлено, що у випадку мотивованої відмови замовника в прийомі робіт сторонами протягом 10 робочих днів складається дефектний акт з переліком недоліків і дефектів та строком їх усунення.

Відповідно до умов п.4.6 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт, протягом 5-ти робочих днів від дати підписання акту виконаних робіт.

Як вже зазначалось раніше, за умовами п.1.2 Договору його ціна складає 2 335 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 389 166,67 грн. Вартість кожного виду робіт, що виконуються виконавцем, визначено у Додатку № 1.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт позивач виконав робіт на загальну суму 1 499 190 , 70 грн, що підтверджується актами приймання виконаних робіт, а саме: Акт №1 за листопад 2021 року від 15.11.2021 на суму 74 682,00грн; Акт №1 за грудень 2021 року на суму 244 788,00грн; Акт №1 за лютий 2022 року на суму 159750,00грн, Акт №2 за лютий 2022 року на суму 187 000,00 грн, Акт №3 за лютий 2022 року на суму 127 496,60 грн, Акт №1 за травень 2022 року на суму 100212,00грн; Акт №2 за травень 2022 року на суму 75 000,00грн; Акт №3 за травень 2022 року на суму 54 654,00грн; Акт №4 за травень 2022 року на суму 45 374,80грн; Акт №1 за червень 2022 року на суму 113 750,00грн; Акт №1 за липень 2022 року на суму 155 000,00грн, Акт №1 за серпень 2022 року на суму 161 483,30 грн.

Вказані акти виконаних робіт на загальну суму 1 499 190, 70 грн підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ».

При цьому, пунктом 4.4 Договору встановлено, що замовник протягом 3-х (трьох) робочих днів з дня одержання від виконавця актів виконаних робіт, підписує їх, або відмовляється від їх підписання з письмовим обґрунтуванням причин відмови. Замовник має право надавати виконавцю попередню оплату для виконання робіт у розмірі, який не може перевищувати 50 відсотків вартості обсягу робіт.

З урахуванням наведного та того, що відповідач, отримавши від позивача акти виконаних робіт, не надав мотивованої відмови від їх підписання, підписав їх, місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про те, що роботи за вказаними актами є прийнятими відповідачем у повному обсязі, а заборгованість відповідача за первісним позовом по двом актам за червень та липень 2022 року у розмірі 156 237, 40 грн підтверджена матеріалами справи.

Таким чином, відповідач за первісним позовом мав сплатити за виконані позивачем роботи по акту № 1 за червень від 22.06.2022 залишок суми 1 237, 40 грн до 29.06.2022 включно; по акту № 1 за липень від 22.07.2022 суму 155 000, 00 грн до 29.07.2022 року включно; по акту № 1 за серпень 2022 суму 161 483, 30 грн до 19.08.2022 року включно.

При цьому, колегія суддів враховує, що за актом № 1 за серпень 2022 року заборгованість у розмірі 161 483, 30 грн, яка була наявна у відповідача сплачена у січні 2023 року (31.01.2023), що підтверджується платіжним дорученням № 4303.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем за первісним позовом заборгованості по трьом актам у вищевказані строки, а отже відповідач порушив умови договору № 07-10/21-1 від 07.10.2021 в частині повної та своєчасної оплати.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі порушення строків оплати за договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання по оплаті.

Перевіривши наданий позивачем за первісним позовом розрахунок пені, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки врахуванню підлягають періоди нарахування пені, що вже були стягнуті у справі № 910/11929/22 згідно судового наказу від 14.11.2022 та визначено такі періоди нарахування пені по акту № 1 за червень 2022 на суму 1237, 40 грн за період з 01.08.2022 по 01.01.2023, по акту № 1 за липень 2022 на суму 155 000, 00 грн за період з 07.11.2022 по 01.01.2023, по акту № 1 за серпень 2022 року на суму 161 483, 40 грн за період з 22.08.2022 по 01.01.2023 та за розрахунком суду сума пені, яка має бути стягнута з відповідача становить 41 572, 40 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений місцевим господарським судом розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів вважає його арифметично вірним та погоджується з висновком про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки місцевим господарським судом вірно враховано періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, які вже були стягнуті у справі № 910/11929/22 згідно судового наказу від 14.11.2022 та визначено такі періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних по акту № 1 за червень 2022 на суму 1237, 40 грн за період з 01.08.2022 по 16.01.2023, по акту № 1 за липень 2022 на суму 155 000, 00 грн за період з 07.11.2022 по 16.01.2023, по акту № 1 за серпень 2022 року на суму 161 483, 40 грн за період з 22.08.2022 по 31.01.2023 та за розрахунком суду сума інфляційних втрат та 3 % річних, яка має бути стягнута з відповідача становить 14 453, 06 грн та 3 085, 15 грн відповідно.

Надаючи оцінку доводам скаржника в частині наявності правових підтстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Колегія суддів зауважує, що перелік робіт та строки їх виконання закріплені у Додатку № 1 до Договору № 07-10/21-1 від 07.10.2021, а саме:

1. Монтаж кабельної лінії 6, 3кВ (розділ ЕП.КЛ) строк виконання 60 днів; (розрахований термін виконання робіт - 06.12.2021);

2 .Установка обладнання на виводах генератора (розділ ЕМ1) строк виконання 7 днів; (розрахований термін виконання робіт - 14.10.2021);

3. ГРУ-6,3кВ, установка обладнання (розділ ЕМ2) строк виконання 10 днів; (розрахований термін виконання робіт - 17.10.2021);

4. Установка трансформаторів в приміщенні МГК (розділ ЕТР1) строк виконання 14 днів; (розрахований термін виконання робіт - 21.10.2021);

5. Генератор ТГ - 2. Система незалежного збудження (розділ ЕМ3) строк виконання 60 днів; (розрахований термін виконання робіт - 06.12.2021);

6. Генератор ТГ - 2. Система генератора та генераторного вимикача. Монтаж кабелів (розділ ЕМ4) строк виконання 20 днів; (розрахований термін виконання робіт - 27.10.2021);

7. Реконструкція РУВН-6,3кВ, ком. 29, 55, 57, 63, 65 (розділи ЕТР1- ЕТР5) строк виконання 45 днів; (розрахований термін виконання робіт - 21.11.2021);

8. Монтаж зборок РТЗО (розділ АТМ.2) строк виконання 10 днів; (розрахований термін виконання робіт - 17.10.2021).

Датою початку робіт є дата укладення договору, закінченням виконання робіт є дата їх прийняття замовником шляхом підписання акту виконаних робіт (п. 2.1 Договору).

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Договору строки виконання робіт визначені у додатку № 1 подовжуються у разі: виникнення обставин непереборної сили; затримки фінансування витрат замовника; внесення змін до проектної документації; виникнення інших обставин, що можуть вплинути на строки виконання робіт на строк дії відповідних обставин; замовник може у разі необхідності прийняти рішення про уповільнення темпів виконання робіт (будівництва об`єкта), їх зупинення або прискорення з внесенням відповідних змін у Договір підряду.

За умовами пункту 7.4 Договору у разі порушення строків виконання робіт за договором виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від обсягу невиконаних робіт за кожен день прострочення виконання зобов`язання по виконанню робіт.

Як вбачається з актів приймання виконаних будівельних робіт за період з листопада 2021 року по серпень 2022 року (копії яких долучено до матеріалів справи) Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» не було вчасно та у повному обсязі виконані роботи, у строки, які передбачені Додатком № 1 до Договору, а отже зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» штрафних санкцій відповідно до пункту 7.4 Договору є правомірними та обґрунтованими.

Доводи скаржника про те що виконання робіт, передбачених договором вимагало наявності матеріального забезпечення від замовника та потребувало сприяння замовника, оскільки підрядник не міг виконувати роботи без здійснення замовником необхідних дій щодо передання належних матеріалів, а отже вина ТОВ «ЛУЧ» у простроченні виконання робіт відсутня, - колегією суддів оцінюються критично, з огляду на наступне.

Так, ТОВ «ЛУЧ» не доведено факту нестачі матеріалів чи обладнання для виконання робіт, матеріали справи не містять жодних листів, запитів, звернень до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ» з такими вимогами.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» до відзиву на зустрічну позовну заяву також додано акти приймання - передачі устаткування до монтажу, проте посилання на вказані акти вірно відхилено судом першої інстанції, оскільки з них неможливо встановити, яке обладнання відносилось до даного виду робіт, які закріплені в Додатку № 1 до договору.

Таким чином, належних доказів несвоєчасного передання матеріалів або доказів повідомлення замовника про зупинення виконання робіт позивачем за первісним позовом надано не було.

Колегія суддів наголошує, що у частині третій статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

В силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 ГПК України), обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів звертає увагу, що із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України його статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

З урахуванням наведеного та оцінивши надані сторонами докази у сукупності із встановленими у справі обставинами, беручи до уваги умови договору, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивач за первіним позовом не підтвердив більш вірогідними доказами обставини невиконання відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань в частині надання необхідного обладнання, матеріалів та готовності будівельної частини.

Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим в частині задоволення зустрічного позову ТОВ "ЕНЕРГОБУДКОНСАЛТ" до ТОВ "ЛУЧ", - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі № 910/2512/23 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати зі сплати судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача за первісним позовом у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі № 910/2512/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 у справі № 910/2512/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛУЧ".

4. Справу № 910/2512/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.02.2024.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков