РІШЕННЯ

15 січня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/227/20(921/644/22)

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участю секретаря судового засідання: Кульчицька Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за заявою № без номера, без дати (вх.№ 6515 від 05.10.2022) арбітражного керуючого (ліквідатора) Дерлюка Василя Дмитровича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" в межах справи про банкрутство № 921/227/20

до відповідача-1: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: с. Васильківці, Чортківський р-н, Тернопільська обл., документ що посвідчує особу: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий Гусятинським РВ.

до відповідача-2: ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

до відповідача-3: ОСОБА_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , документ що посвідчує особу: ІD 006985932, 01.11.2021, орган видачі 6132.

про:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" 5 983 161 738, 06 (п`ять мільярдів дев`ятсот вісімдесят три мільйона сто шістдесят одна тисяча сімсот тридцять вісім) гривень 06 копійок.

-стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" 424 145 132,21 (чотириста двадцять чотири мільйона сто сорок п`ять тисяч сто тридцять дві) гривні 21 копійка.

-стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" 978 071 731,50 (дев`ятсот сімдесят вісім мільйонів сімдесят одна тисяча сімсот тридцять одна) гривня 50 копійок.

За участю представників, які були присутні до виходу суду в нарадчу кімнату:

-арбітражного керуючого (ліквідатора): Дерлюка Василя Дмитровича (в режимі відеоконференції);

-представника відповідача-1-Гути Миколи Івановича: Накельський Юрій Богданович, адвокат, ордер №1046360, серія ВО від 13.01.2023;

-представника відповідача-2-Мельника Романа Богдановича: Зіневич Володимир Богданович, адвокат, ордер №1047440,серія ВО від 01.02.2023;

-представника відповідача-3-Галели Марії Петрівни: Берегуляк Оксана Вікторівна, адвокат, ордер № 1045860, серія ВО від 03.01.2023.

Суть справи.

На розгляді в господарському суді Тернопільської області (суддя Хома С.О.) перебуває справа №921/227/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг".

Постановою суду від 13.01.2021 року у справі №921/227/20 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг", відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг"- арбітражного керуючого Дерлюка Василя Дмитровича, свідоцтво арбітражного керуючого №547 від 13.03.2013, вул. Університетська, 2ю, офіс 50, м. Ірпінь, Київська область.

05.10.2022 до матеріалів справи надійшла Заява № без номера, без дати (вх..№ 6515 від 05.10.2022) арбітражного керуючого (ліквідатора) Дерлюка Василя Дмитровича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг", з додатками, в якій просить суд:

-прийняти до провадження в межах справи про банкрутство Заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" на колишніх керівників.

-витребувати у Сектора Державної реєстрації Чортківської районної державної адміністрації (, 48500, Тернопільська обл., м.Чортків, вул. Т.Шевченка, буд.23) копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" (вул.Незалежності, 68, с.Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48257, ідентифікаційний код юридичної особи 35218853).

-покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" на осіб, які виконували повноваження керівників, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

-стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" 5 983 161 738, 06 (п`ять мільярдів дев`ятсот вісімдесят три мільйона сто шістдесят одна тисяча сімсот тридцять вісім) гривень 06 копійок.

-стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" 424 145 132,21 (чотириста двадцять чотири мільйона сто сорок п`ять тисяч сто тридцять дві) гривні 21 копійка.

-стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" 978 071 731,50 (дев`ятсот сімдесят вісім мільйонів сімдесят одна тисяча сімсот тридцять одна) гривня 50 копійок.

Позиція арбітражного керуючого Дерлюка В.Д.

Свої вимоги арбітражний керуючий (ліквідатор) Дерлюк Василь Дмитрович обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи директорами Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" підписали договора поруки, у зв`язку з укладеннями яких товариство стало неплатоспроможним і щодо яких відсутні документи, які б підтверджували їх вигідність та негативним наслідком вказаних договорів поруки стало стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" як поручителя солідарно з позичальниками заборгованості за укладеними кредитними договорами.

Таким чином, арбітражний керуючий (ліквідатор) Дерлюк Василь Дмитрович звернувся до суду з заявою, в якій просить покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" на осіб, які виконували повноваження керівників, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та стягнути з них на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" кошти.

При цьому арбітражний керуючий (ліквідатор) ОСОБА_4 керується ст.ст.2,34,39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.619 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.211 Господарського кодексу України, ст.ст. 42,75 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.13,41,129 Конституції України.

Заперечення відповідача-1.

16.01.2023 від представника відповідача-1 Гути М.І. до матеріалів справи надійшов Відзив на позовну заяву № без номера від 13.01.2023 (вх.№297 від 16.01.2023), в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про покладення субсидіарної відповідальності та зазначає, зокрема наступне.

Відповідно до ч.2 ст.61 КУзПБ ліквідатор має право під час здійснення своїх повноважень заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв?язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Станом на дату подання заяви ліквідатора в суду, та в сторін у справі, відсутні відомості про виявлену та наявну повну ліквідаційну масу банкрута.

Матеріалами справи про банкрутство, звітами ліквідатора не підтверджено достеменно та чітко не встановлено, що після реалізації активів боржника в межах справи про банкрутство, в тому числі й повернутих та включених до ліквідаційної маси за наслідками просування майнових дій боржника (не проведено аудит кредиторських зобов`язань та дебіторських вимог інших майнових вимог), та не встановлено, що отриманих коштів не вистачило для розрахунків з кредиторами, включених до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Згідно звіту за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Мрія Агрохолдинг» виданий ліквідатором 12 вересня 2022 року (який станом на сьогодні є не актуальним) на аркуші 12 зазначено, що банкрут є власником 8 підприємств - корпоративні права, які станом на сьогодні не є реалізовані та кошти від їх продажу не включені в ліквідаційну масу. Також в звіті ліквідатор банкрута зазначає, що керівник банкрута ухиляється від передачі бухгалтерської та іншої документації, матеріальних та інших цінностей банкрута ліквідатору, відсутня можливість здійснити більш поглиблений аналіз активів необоротних активів боржника.

Відсутність в розпорядженні ліквідатора бухгалтерської та фінансової звітності без їх поглибленого аналізу не дає можливості сформувати ліквідаційну масу банкрута та встановити різницю між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Отже, сам ліквідатор станом на сьогодні не має чіткого уявлення про всю ліквідаційну масу, щоб визначити чітку суму та межі субсидіарної відповідальності керівників банкрута.

Аналіз фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ліквідатором підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволяє виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи, що не було зроблено ліквідатором.

Сама заява арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_4 подана для розгляду до суду - без номера, без дати (вх. номер в канцелярії суду № 6515 від 05.10.2022), що унеможливлює встановлення дати складення заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника та актуальність відомостей зазначених в ній, адже сам звіт ліквідатора складений 12.09.2022 року.

Ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржники, де забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, подає таку заяву (про покладення субсидіарної відповідальності) не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута.

Дослідження зібраних доказів у справі дає можливість зробити висновок про те, що матеріалами справи підтверджено, що Відповідач 1 не мав можливості провести розрахунки з кредиторами до свого звільнення з посади директора Банкрута, адже невиконання позичальниками зобов`язань по яких поруку давав ТОВ «Мрія Агрохолдинг» відбулося значно пізніше вже після припинення повноважень директора Відповідачем 1. Тому, жодної вини Відповідача 1 немає і його неможна притягнути до субсидіарної відповідальності.

Отже, відповідач-1 зазначає, що станом на день подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності не вбачається можливим визначити різницю між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою, та жодним чином не доведено, що будь які дії Відповідача-1 спричинили обставини неплатоспроможності ТОВ «Мрія Агрохолдинг», що є безумовною підставою для відмови в задоволені заяви ліквідатора у справі, як необгрунтованої.

Щодо договорів поруки відповідач-1 зазначив, що щоб пересвідчитися в автентичності даних доказів необхідно витребувати оригінали доказів на, які посилається ліквідатор у заяві.

Заперечення відповідача-2.

15.02.2023 від представника відповідача-2 Мельника Р.Б. до матеріалів справи надійшов Відзив на позовну заяву № без номера від 13.02.2023 (вх.№1331 від 15.02.2023), в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про покладення субсидіарної відповідальності та зазначає, зокрема наступне.

Станом на дату подання заяви ліквідатор не надав відомості щодо реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами. В заяві ліквідатор зазначає лише суми по договорах поруки без визначення різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Відповідач-2 вважає, що заява ліквідатора про покладення на Відповідача 3 субсидіарної відповідальності є безпідставною та необґрунтованою.

Щодо об?єктивної сторони правопорушення для покладення на суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство слід зазначити, що хоча приписи частини 2 статті 61 КУзПБ містять диспозицію (зміст) правопорушення - «доведення до банкрутства», за яке передбачена «санкція» у вигляді субсидіарної відповідальності, однак не конкретизують дії/бездіяльність суб?єктів цієї відповідальності, які вказують/доводять на його існування.

Оцінюючи будь-які дії/бездіяльність суб?єктів відповідальності на предмет покладення на них субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, слід відмежовувати дії та обставини, які належать до ризиків підприємницької/ господарської діяльності (стаття 42 ГК України).

При цьому, з урахуванням визначених господарсько-процесуальним законодавством презумпцій, принципів змагальності і диспозитивності судочинства, ліквідатор, як позивач звільняється від обов?язку доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Ліквідатор доводить наявність трьох елементів складу правопорушення:1) протиправна поведінка;2) шкода та її розмір; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою причинний зв?язок між протиправною поведінкою особи як причини банкрутства та завданою шкодою є обов?язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що банкрутство боржника стало об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Для застосування субсидіарної відповідальності необхідним є доведення відповідно до частини другої статті 61 КУЗПБ та з урахуванням положень статей 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв?язку між винними діями/бездіяльністю суб?єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів), обов`язок чого покладається на ліквідатора.

Разом з тим, у заяві ліквідатора про покладення на відповідача-2 субсидіарної відповідальності відсутні будь - які докази, що доводять наявність в діях/бездіяльності відповідача-2 таких елементів правопорушення, як протиправна поведінка, шкода та її розмір, причинний зв?язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, що є необхідною умовою для покладення субсидіарної відповідальності.

Заперечення відповідача-3.

31.01.2023 від відповідача-3 ОСОБА_3 до матеріалів справи надійшов Відзив на позовну заяву № без номера, без дати (вх. №808 від 31.01.2023), в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про покладення субсидіарної відповідальності та зазначає, зокрема наступне.

Аналіз змісту заяви арбітражного керуючого ОСОБА_4 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника свідчить про недотримання арбітражним керуючим вимог процесуального закону, а саме відсутні докази:

-завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси (натомість матеріали справи №

921/227/20 про банкрутство боржника містять звіт ліквідатора про виконану роботу (подано суду згідно клопотання №02-58/15 від 16.09.2022р.), який свідчить про наявність нереалізованого майна боржника);

-проведення розрахунків з кредиторами на підставі вчинення реалізації об`єктів ліквідаційної маси у ліквідаційній процедурі, натомість матеріали справи № 921/227/20 про банкрутство боржника містять звіт ліквідатора про виконану роботу (подано суду згідно клопотання № 02-58/15 від 16.09.2022р.), який свідчить про те, що вимоги кредиторів не погашались);

-наявності обставин недостатності майна боржника для погашення кредиторської заборгованості банкрута;

-правильності проведення розрахунку розміру заявлених вимог з дотриманням вимог

ст. 61 КУзПБ (з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою).

Відповідач 3 вважає, що вказані порушення, допущенні ліквідатором є самостійною підставою для відхилення заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Окрім цього, звертає додаткову увагу на повноваження арбітражного керуючого, як ліквідатора у процедурі банкрутства, визначені ч. 1 ст. 61 КУзПБ, серед яких аналіз фінансового стану банкрута. При цьому, важливим є те, що повноваження ліквідатора щодо аналізу фінансового стану банкрута на стадії ліквідації (ч. 1 ст. 61 КУзПБ) не є тотожним обов?язку розпорядника майна проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, а також виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства на стадії розпорядження майном (ч.3 ст.44 КУзПБ).

Аналіз зазначених вище норм свідчить, що ліквідатор на стадії ліквідації банкрута позбавлений процесуального права здійснювати аналіз саме фінансово-господарського стану боржника (ТОВ «Мрія Агрохолдинг»), оскільки такий згідно постанови Господарського суду Тернопільської області від 13.01.2021р. у справі № 921/227/20 визнаний банкрутом з одночасним завершенням господарської діяльності. Саме у зв?язку з такими змінами у процесі банкрутства ч.1 ст. 61 КУЗПБ надає ліквідатору повноваження щодо аналізу фінансового стану банкрута.

Вказана позиція підтверджується і незалежним аудитором у відповіді № 2274 від 30.01.2023р. на письмовий запит ОСОБА_5 .

Таким чином, доданий до заяви ліквідатора Дерлюка В.Д. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника ТОВ "Мрія Агрохолдинг" звіт від 12.09.2022р, за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Мрія АгроХолдинг» (код СПРПОУ 35218853) та аналізу ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства подано арбітражним керуючим з порушенням вимог процесуального закону.

В поданій заяві про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника ТОВ "Мрія Агрохолдинг" ліквідатор ОСОБА_4 помилково вважає, що ТОВ «Мрія Агрохолдинг» стало неплатоспроможним, зокрема у зв`язку з підписанням договору поруки №09-1139/3-3 від 01.07.2016р. колишнім керівником ОСОБА_3 .

Відповідач 3 вважає, що ліквідатор дійшов помилкових висновків та не здійснив належного аналізу ряду обставин, які мають суттєве значення та підтверджують помилковість таких висновків. Так, ліквідатором при вирішенні питання щодо вини колишнього керівника ОСОБА_3 (як і інших відповідачів) не проведено аналізу повноважень стосовно боржника, покладених на неї законом та статутом.

Висновок ліквідатора про те, що договір поруки. №09-1139/3-3 від 01.07.2016р. спричинив неплатоспроможність боржника є помилковим також з огляду на те, що жодного перерахування коштів (виведення активів боржника) на його підставі ТОВ «Мрія Агрохолдинг» проведено не було, тобто відсутні підстави стверджувати про наявність причинно-наслідкового зв`язку між його укладенням та фактом неплатоспроможності. А як вбачається з відповіді аудитора №2274 від 30.01.2023р. на письмовий запит ОСОБА_3 за даними звітності критична неплатоспроможність ТОВ «Мрія Агрохолдинг» уже існувала станом на 31.12.2013 р.

Відповідач-3 вважає, що жодна з перелічених вище умов та підстав, які б надавали можливість господарському суду визнати договір поруки №09-1139/3-3 від 01.07.2016р. недійсним, відсутня. Більше того, вказаний правочин вчинено 01.07.2016р. (ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство датована 07.09.2020р.), тобто поза межами законодавчо визначеного 3-річного строку, що є обов`язкового умовою для можливості його оскарження арбітражним керуючим (ліквідатором). Саме тому на нього не поширюється і встановлена ч.1 ст.42 КУзПБ правова презумпція сумнівності правочину, натомість застосовується презумпція правомірності правочину, визначена ст. 204 ЦК України.

Дії ліквідатора спрямовані на обгрунтування протиправності договору поруки свідчать про вихід за межі його повноважень, оскільки він зобов`язаний проводити аналіз діяльності боржника лише протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

За відсутності зазначених доказів відсутня об`єктивна сторона порушення з доведення до банкрутства/банкрутства, відсутні підстави для встановлення суб`єктів цього порушення та їх вину, а тому відсутні підстави для покладення на будь-кого із зазначених ліквідатором боржника осіб субсидіарної відповідальності відповідно до частини п`ятої статті 41 Закону «Про банкрутство».

Відповідь на відзив відповідача-1.

13.02.2023 від арбітражного керуючого Дерлюк В.Д. до матеріалів справи надійшла Відповідь на відзив ОСОБА_1 № без номера від 09.02.2023 (вх.№1326 від 13.02.2023), в якій арбітражний керуючий просить позовну заяву задовольнити повністю та зазначає, що вартість ліквідаційної маси, яка може бути спрямована на погашення вимог кредиторів становить 0,00грн, а встановлена судом заборгованість ТОВ "Мрія Агрохолдинг" перед кредиторами становить ,52 (сім мільярдів триста вісімдесят п?ять мільйонів триста вісімдесят дві тисячі 123 гривні 52 копійки).

Дії Відповідача з доведення ТОВ "Мрія Агрохолдинг" до банкрутства доводяться підписанням завідомо невигідних договорів поруки №20-0626/3-3 від 27.02.2012, №620-0470/3-3 від 27.02.2013, №20-059/3-3 від 06.03.2013 за відсутності активів для їх виконання та без наміру їх виконання, що призвели до виникнення у ТОВ Мрія Агрохолдинг" непогашеної кредиторської заборгованості на суму ,06 грн., по кредитам, які надавалися третім особам.

Будь-яке комерційне підприємство працює для того, щоб отримувати прибуток, а не надавати поруки за зобов`язаннями інших осіб за відсутності активів для їх виконання та без наміру їх виконання. Докази, які підтверджували б вигідність для ТОВ "Мрія Агрохолдинг" підписаних Відповідачем-1 договорів поруки, їх доцільність, відповідність основному виду діяльності, відсутні, як і відсутні докази спростування закріпленої в ст.61 КУз11Б презумпції субсидіарної відповідальності, вини та добросовісності Відповідача-1.

Щодо строку позовної давності, арбітражний зазначає,що відповідач-1 помиляється щодо пропуску строку позовної давності для притягнення відповідача-1 до субсидіарної відповідальності.

Обставиною, яка свідчить що ліквідатор довідався або міг довідатися про наявність ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, з ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом.

Це пов`язано з тим, що заява про покладення субсидіарної відповідальності може бути подана виключно ліквідатором у разі, коли буде встановлена недостатність майна боржника для повного задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство при наявності виявлення ліквідатором наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника.

Враховуючи, що і призначення ліквідатора, і визнання ТОВ "Мрія Агрохолдинг" банкрутом було здійснено за одним судовим рішенням - постановою від 13.01.2021, а заява про застосування субсидіарної відповідальності подана 28.09.2022, трирічний строк позовної давності не є пропущеним.

Відповідь на відзив відповідача-2.

10.02.2023 від арбітражного керуючого Дерлюк В.Д. до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 № без номера від 20.02.2023 (вх.№1499 від 20.02.2023), в якому арбітражний керуючий просить позовну заяву задовольнити повністю та зазначає, що вартість ліквідаційної маси, яка може бути спрямована на погашення вимог кредиторів становить 0,00 грн, а встановлена судом заборгованість TOB "Мрія Агрохолдинг" перед кредиторами становить ,52 (сім мільярдів триста вісімдесят п`ять мільйонів триста вісімдесят дві тисячі 123 гривні 52 копійки).

Для застосування субсидіарної необхідним є встановлення складових елементів господарського правопорушення таких як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення, а щодо протиправності, то протиправним є саме по собі доведення до банкрутства.

Арбітражний керуючий зазначає, що ОСОБА_2 є суб`єктом субсидіарної відповідальності, так як виконував повноваження керівника боржника. Для покладення субсидіарної відповідальності на осіб, чиї повноваження на час порушення/здійснення провадження у справі про банкрутство припинилися, заборон в КУзПБ немає.

Об`єкт правопорушення - боржник, якого доведено до банкрутства та права кредиторів на задоволення своїх кредиторських вимог.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у підписанні будучи директором у 2014 році завідомо невигідних договорів поруки №20-0076/3-3 від 15.01.2014, №20-1757/3-3 від 04.07.2014 за відсутності активів для їх виконання та без наміру виконання, що призвело до виникнення у ТОВ Мрія Агрохолдинг" непогашеної кредиторської заборгованості на суму 424145132,21 грн.

Будь-яка господарська операція, дія (бездіяльність) суб?єкта господарювання повинна мати пояснення мети та мотивів її здійснення, які мають відповідати інтересам цієї юридичної особи, і в нашому випадку - мотивів і мети укладення договору поруки.

Будь-яке комерційне підприємство працює для того, щоб отримувати прибуток, і аж ніяк щоб надавати поруки за зобов`язаннями третіх осіб за відсутності активів для їх виконання, а відповідно і наміру виконання.

Доказів, які підтверджували б вигідність для ТОВ "Мрія Агрохолдинг" підписаних відповідачем-2 договорів поруки, їх доцільність, відповідність основному виду діяльності, відсутні, як і відсутні докази спростування закріпленої в ст.61 КУЗПБ презумпції субсидіарної відповідальності, вини та добросовісності відповідача-2 ОСОБА_2 .

Відповідь на відзив відповідача-3.

13.02.2023 від арбітражного керуючого Дерлюк В.Д. до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив ОСОБА_3 № без номера від 09.02.2023 (вх.№1344 від 13.02.2023), в якому арбітражний керуючий просить позовну заяву задовольнити повністю та зазначає, що за результатами проведеної інвентаризації майна ТОВ "Мрія Агрохолдинг" станом на 13.01.2021 жодних оборотних та необоротних активів банкрута, окрім грошових коштів на рахунку в сумі 909.00 грн., довгострокових фінансових інвестицій на суму 79,8 тис. гри та дебіторської заборгованості на суму 2,7 тис. гри, не виявлено.

Вартість ліквідаційної маси, яка може бути спрямована на погашення вимог кредиторів становить 0,00 грн, а встановлена судом заборгованість ТОВ "Мрія Агрохолдинг" перед кредиторами становить ,52 (сім мільярдів триста вісімдесят п`ять мільйонів триста вісімдесят дві тисячі 123 гривні 52 копійки).

Аналіз фінансово-господарської діяльності Боржника ліквідатором виконувався в процедурі розпорядження майном за три роки до порушення справи про банкрутство (2017, 2018 та 2019 роки) і за результатами такого аналізу ознак дій з приховування чи доведення до банкрутства або фіктивного банкрутства не виявлено, що було відображеного у відповідному звіті.

Однак, оскільки сама неплатоспроможність боржника і причини, що сприяли цьому виникли в періоді, що передував трьом останнім рокам, тому у ліквідаційній процедурі мною вже як ліквідатором було проведено більш глибоке дослідження діяльності боржника за період 2013-2019 роки і встановлено, що діяльність Товариства була збитковою всі ці роки, доходи від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) відсутні, інші доходи дуже низькі та не покривають витрати.

При цьому, ні засновники, ні керівники підприємства за умови не задовільного фінансового стану ТОВ "Мрія Агрохолдинг", не здійснили санаційних заходів боржника до провадження у справі про банкрутство або не здійснили будь - яких інших дій направлених на отримання прибутку та погашення кредиторської заборгованості Товариства. Навпаки вчинялись дії націлені на занепад та збиткову діяльність підприємства.

Зокрема, за період з 2013 по 2019 роки відстежується зростання балансової кредиторської заборгованості ТОВ "Мрія Агрохолдинг" на 1 914 362,3 тис. грн., що суттєво впливає на показники забезпечення зобов?язань боржника всіма його активами, забезпечення зобов?язань боржника його оборотними активами та розмір чистих активів. 3 аналізу наявної документації банкрута було встановлено, що зростання балансової кредиторської заборгованості відбулось у зв?язку з укладанням ТОВ "Мрія Агрохолдинг" договорів поруки, які підписали Відповідачі, серед яких і Договір поруки №09-1139/3-3 від 01.07.2016, який підписала ОСОБА_3 .

Таким чином, укладання підписаних Відповідачами договорів поруки збільшувало інші поточні зобов?язання та довгострокові зобов?язання боржника та як наслідок значно погіршувало показники забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами, забезпечення зобов?язань його оборотними активами та розмір чистих активів.

ТОВ "Мрія Агрохолдинг" стало неплатоспроможним саме у зв?язку з укладанням підписаних Відповідачами договорів поруки, укладені в періоді 2012-2016 років, а те, що в бухгалтерському балансі станом на 31.03.2020 кредиторська заборгованість складає лише 1 919 229,8 тис. гри вказує на недостовірність даних бухгалтерського балансу (наявність ознак дій з приховування банкрутства).

Що стосується консультації аудитора, до якого із запитом звернулася ОСОБА_3 , та відповідей аудитора, ліквідатор (арбітражний керуючий) вважає, що вони доказового значення не мають, як і немає там нічого такого, щоб спростовувало б заяву про покладення субсидіарної відповідальності.

Вважає, що ліквідатор, який з дня свого призначення виконує в тому числі і повноваження керівника боржника, в цілях досягнення основної мети банкрутства - задоволення вимог кредиторів, а також з метою забезпечення повноти виконання ліквідаційної процедури, не обмежений у праві проводити аналізи діяльності боржника, ні по періоду діяльності, ні по виду, в т. ч. проводити аналіз правочинів, що завдали збитки боржнику чи призвели до збільшення кредиторської заборгованості, в т. ч. укладених договорів поруки на предмет їх доцільності відповідно до основного виду діяльності, фінансового стану на час їх укладення та співмірності зобов?язань за такими договорами з активами і раніше набутими зобов?язаннями боржника, дотримання в подальшому договірних умов тощо.

Заперечення відповідачем-3 ОСОБА_3 складу правопорушення з посиланням на відповідь аудитора №2274 на її письмовий запит від 30.01.2023 безпідставні.

ОСОБА_3 є суб?єктом субсидіарної відповідальності, так як вона виконувала повноваження керівника боржника. Для покладення субсидіарної відповідальності на осіб, чиї повноваження на час порушення/здійснення провадження у справі про банкрутство припинилися, заборон в КУзПБ немає.

Доказів, які підтверджували б вигідність для ТОВ "Мрія Агрохолдинг" підписаного відповідачем-3 договору поруки, його доцільність, відповідність основному виду діяльності, відсутні, як і відсутні докази спростування закріпленої в ст.61 КУзПБ презумпції субсидіарної відповідальності.

Заперечення на відповідь на відзив відповідача-1.

Від відповідача-1 ОСОБА_1 заперечення на Відповідь на відзив не надходили.

Заперечення на відповідь на відзив відповідача-2.

Від відповідача-2 ОСОБА_2 заперечення на Відповідь на відзив не надходили.

Заперечення на відповідь на відзив відповідача-3.

15.02.2023 від відповідача-3 ОСОБА_3 до матеріалів справи надійшли заперечення на відповідь ліквідатора ОСОБА_4 на Відзив Галели Марії Петрівни № без номера від 15.02.2023 (вх. №1365 від 15.02.2023), в яких просить відмовити у задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності та зазначає, що відповідач-3 вважає неприпустимими посилання ліквідатора на те, що доводи відповіді на відзив підтверджуються матеріалами виконаної ним роботи у оправі № 921/227/20 про банкрутство ТОВ «Мрія АгроХолдинг», з приводу чого суду надавалися у вказаній справі звіти про виконану роботу.

Зазначені пояснення ліквідатора свідчать про недотримання ним вимог процесуального закону щодо виконання обов`язку доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а також щодо обов`язку надіслання іншим учасникам справи копій доказів, поданих суду.

Як наслідок, відповідачі у справі №921/227/20(921/644/22) позбавлені можливості аналізу доказів, які позивачем не долучено до заяви по суті справи та не надіслано на їх адреси.

Щодо тверджень ліквідатора стосовно складу правопорушення для притягнення до субсидіарної відповідальності, то відповідач-3 вважає їх безпідставними та такими, що не узгоджуються як з вимогами чинного законодавства, так і позицією Верховного Суду.

Так, безпідставною є позиція ліквідатора, що ОСОБА_3 , враховуючи конкретні обставини справи, є суб`єктом субсидіарної відповідальності, так як вона виконувала повноваження керівника боржника.

Відповідач-3 наголошує, що Статут ТОВ «Мрія АгроХолдинг» визначав суттєві обмеження щодо повноважень директора. Він був позбавлений права на укладення (підписання) будь-яких договорів правочинів, пов?язаних із прийняттям товариством на себе зобов?язань, сумарна вартість яких перевищує еквівалент 10 000 доларів США за офіційним обмінним курсом на день вчинення правочину (п. 7.8. Статуту). У разі недотримання вказаних вимог п. 7.9. Статут зазначав про недійсність такого правочину.

Таким чином, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Мрія Агрохолдинг» діяла виключно в межах повноважень, наданих їй Статутом з дотриманням вимог чинного на той час законодавства, що виключає наявність протиправної поведінки (чи бездіяльності).

Твердження ліквідатора про те, що протиправним є саме по собі доведення до банкрутства, не враховує необхідності встановлення складу правопорушення власне щодо доведення до банкрутства, тобто наявності в тому числі умисних цілеспрямованих дій, які слід відмежовувати від дії та обставини, які належать до ризиків підприємницької господарської діяльності (стаття 42 ГК України) (позиція Верховного Суду викладена, зокрема, у постанові від 05.07.2022р. у справі № 916/1272/18). При цьому, обов?язком ліквідатора є доведення протиправної поведінки, шкоди та її розміру, причинного зв?язку між протиправною поведінкою особи як причини банкрутства та завданою шкодою.

Відповідач-3 також зазначає, що ліквідатором ні у позовній заяві, ні у відповіді на відзив жодним чином не доведено наявність складу правопорушення, необхідного для притягнення особи до субсидіарної відповідальності на підставі ч.2 ст.61 КУзПБ. Натомість відповідачем-3 доведено відсутність її протиправної поведінка, як керівника боржника у зв?язку з підписанням договору поруки, вини щодо банкрутства боржника. При цьому, ліквідатором не надано беззаперечних доказів, які надали б можливість суду дійти протилежних висновків, а ті що надані, сформовані ним з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

Рух справи.

Ухвалою від 05.12.2022 виділено Заяву № без номера, без дати (вх.№ 6515 від 05.10.2022) арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_4 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" в окреме позовне провадження в межах справи № 921/227/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг".

Ухвалою від 12.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/227/20 (921/644/22) за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 11.01.2023 року на 11 год. 30 хв.; клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) про витребування у Сектора Державної реєстрації Чортківської районної державної адміністрації (, 48500, Тернопільська обл., м.Чортків, вул. Т.Шевченка, буд.23) копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" (вул.Незалежності, 68, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48257, ідентифікаційний код юридичної особи 35218853), яке викладене в Заяві № без номера, без дати (вх. № 6515 від 05.10.2022) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" задоволено та витребувано у Сектора Державної реєстрації Чортківської районної державної адміністрації копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" (вул.Незалежності, 68, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48257, ідентифікаційний код юридичної особи 35218853).

Ухвалою (протокольна) від 11.01.2023 повідомлено про відкладення підготовчого засідання на 01.02.2023 року на 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 01.02.2023 Клопотання представника відповідача -2 Мельника Романа Богдановича № без номера від 01.02.2023 (вх.№872 від 01.02.2023) про продовження строку підготовчого провадження задоволено та продовжено строк підготовчого провадження у справі до 15.03.2023 включно; повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання на 22.02.2023 на 11 год. 30 хв.

Ухвалою від 22.02.2023 відкладено підготовче засідання на 15.03.2023 на 12 год.00хв.

Ухвалою від 15.03.2023 Клопотання вих.№2023/01315/01 від 15.03.2023 про продовження строку підготовчого провадження представника відповідача-3 ОСОБА_6 задоволено та продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів в порядку ч.3 ст. 177 ГПК України; відкладено підготовче засідання на 05.04. 2023 року на 14 год. 00 хв. (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 17.03.2023).

Ухвалою від 05.04.2023 відкладено підготовче засідання на 17.04.2023 на 15 год.40хв.

Ухвалою від 17.04.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів в порядку ч.3 ст. 177 ГПК України до 17 травня 2023 року (включно); відкладено підготовче засідання на 10.05.2023 на 11 год. 20 хв.

Ухвалою (протокольна) від 10.05.2023 оголошено перерву до 17.05.2023до 14 год.00хв.

Ухвалою від 17.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 921/270/20(921/644/22) відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод; відкладено підготовче засідання у справі на 07.06.2023 на 14 год. 00 хв.

Ухвалою від 07.06.2023 відкладено підготовче засідання у справі на 21.06.2023 на 16 год. 00 хв.

Ухвалою від 21.06.2023 призначено у справі № 921/227/20(921/644/22) судову почеркознавчу експертизу; доручено проведення експертизи Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул.Січових Стрільців, 4, м.Тернопіль, 46025); зупинено провадження у справі № 921/227/20(921/644/22) на час проведення експертизи.

Ухвалою від 15.08.2023 поновлено провадження у справі № 921/227/20 (921/644/22); Клопотання судового експерта Заблоцького І.Є. № без номера від 02.08.2023 про надання додаткових матеріалів, яке додано до Супровідного листа №1083/740/23-22/22 від 04.08.2023 (вх.№ 6554 від 10.08.2023) задоволено та зобов`язано відповідача-1 ОСОБА_1 в строк до 23.08.2023 надати суду такі додаткові матеріали, про надання яких клопоче судовий експерт Заблоцький І.Є.: вільні зразки підписів ОСОБА_1 у аналогічних з досліджуваними документах (договорах, довіреностях, додатках до договорів, актах виконаних робіт, тощо), підписаних особисто ОСОБА_1 у період часу, близький до дати складання досліджуваних документів, тобто у 2012-2015 роках в кількості 7-10 документів та зобов`язано відповідача-2 ОСОБА_2 в строк до 23.08.2023 надати суду такі додаткові матеріали, про надання яких клопоче судовий експерт Заблоцький І.Є.: вільні зразки підписів ОСОБА_2 у аналогічних з досліджуваними документах (договорах, довіреностях, додатках до договорів, актах виконаних робіт, тощо), підписаних особисто ОСОБА_2 у період часу, близький до дати складання досліджуваних документів, тобто у 2012-2015 роках в кількості 7-10 документів ; відповідачу-1, відповідачу-2 в строк до 23.08.2023 надати суду: докази оплати (копії) експертизи згідно виставлених Тернопільським відділенням Київського науково-дослідному інституту судових експертиз рахунків; до закінчення проведення судової експертизи провадження у справі №921/227/20(921/644/22) зупинено.

Ухвалою від 16.10.2023 провадження у справі № 921/227/20(921/644/22) поновлено; повідомлено учасників, що підготовче засідання у справі відбудеться 08.11.2023 на 12 год. 00 хв.; запропоновано учасникам справи ознайомитись з висновком експерта № 740/23-22 від 20.09.2023 та надати суду в строк до 01.11.2023 письмові пояснення щодо висновку експерта.

Ухвалою від 08.11.2023 відкладено підготовче засідання у справі на 22.11.2023 на 14 год. 00 хв.; Клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Дерлюка В. Д. № без номера від 08.11.2023 (Документ сформований в системі «Електронний суд» 08.11.2023) (вх. № 9012 від 08.11.2023) щодо виклику в судове засідання головного судового експерта Тернопільського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Заблоцького Ігоря Євгеновича для надання пояснень задоволено та викликано в судове засідання головного судового експерта Тернопільського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Заблоцького Ігоря Євгеновича для надання пояснень щодо висновку експерта № 740/23-22 від 20.09.2023 у судове засідання, яке відбудеться 22.11.2023 о 14 год. 00 хв., у приміщенні господарського суду, який знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 14,а, зал судових засідань № 2, 5 поверх; явку судового експерта Заблоцького Ігоря Євгеновича у судове засідання 22.11.2023 визнано обов`язковою.

Ухвалою від 22.11.2023 закрито підготовче провадження по справі № 921/227/20(921/644/23) та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.12.2023 на 14 год. 00 хв.

Ухвалою (протокольна) від 13.12.2023 повідомлено учасників справи про оголошення перерви в судовому засіданні до 15.01.2024 до 14 год.00 хв. з метою надання можливості учасникам справи підготуватися до судових дебатів.

Явка сторін.

Заявник арбітражний керуючий Дерлюк В.Д. в судове засідання з`явився в режимі відеоконференції, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-1 в судове засідання з`явився, просив суд в позові до відповідача -1 відмовити.

Представник відповідача-2 в судове засідання з`явився, просив суд в позові до відповідача-2 відмовити.

Представник відповідача-3 в судове засідання з`явився, просив суд в позові до відповідача-3 відмовити.

Розгляд заяв та клопотань.

Заяви та клопотання від учасників справи не поступили.

Технічна підтримка.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) сервісу відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ВКЗ).

Господарський процес.

Судом оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Суд розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення арбітражного керуючого (ліквідатора) Дерлюка Василя Дмитровича, представників відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Ухвалою від 07.09.2020 у справі №921/227/20 відкрито провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг".

Ухвалою від 25.11.2020 у справі №921/227/20 визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", вул. Малопідвальна, 8, м.Київ, 01001, Україна, відносно боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг", вул.Незалежності, 68, с.Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48257, ідентифікаційний код юридичної особи 35218853, в сумі 7 385 378 601 грн. 75 коп.

Постановою суду від 13.01.2021 у справі №921/227/20 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг", відкрито ліквідаційну процедуру.

В обґрунтування поданої заяви арбітражний керуючий Дерлюк В.Д. зазначає, зокрема, що у ліквідаційній процедурі ліквідатором було проведено більш глибоке дослідження діяльності боржника і встановлено, що за період 2013 по 2019 роки діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» за всі роки була збитковою, доходи від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) відсутні, інші доходи дуже низькі та не покривають витрати. При цьому, ні засновники, ні керівник підприємства за умови не задовільного фінансового стану ТОВ «Мрія Агрохолдинг», не здійснили санаційних заходів боржника до провадження у справі про банкрутство або не здійснили будь-яких інших дій направлених на отримання прибутку та погашення кредиторської заборгованості товариства. При цьому, навпаки вчинялись дії націлені на занепад та збиткову діяльність підприємства. Зокрема, за період з 2013 по 2019 роки відстежується зростання балансової кредиторської заборгованості ТОВ «Мрія Агрохолдинг» на 1914362,3 тис. грн., що суттєво впливає на показники забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами, забезпечення зобов`язань боржника його оборотними активами та розмір чистих активів. З аналізу наявної документації банкрута зростання балансової кредиторської заборгованості відбулось у зв`язку з укладанням ТОВ «Мрія Агрохолдинг» договорів поруки: договір поруки від 27.02.2012 за кредитним договором про відкриття не відновлювальної мультивалютної кредитної лінії №20-0549/2-1 від 23.02.2012; договір поруки №20-0470/3-3 від 27.02.2013 за кредитним договором про відкриття траншевої мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №20-0466/2-1 від 27.02.2013; договір поруки №20-0595/3-3 від 06.03.2013 за кредитним договором про відкриття траншевої мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №20-0591/2-1 від 06.03.2013; договір поруки №20-0076/3-3 від 15.01.2014 за кредитним договором про відкриття траншевої мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №20-0074/2-1 від 15.01.2014; договір поруки №20-1757/3-3 від 04.07.2014 за кредитним договором №20-1456/2-1 від 04.07.2014; договір поруки №09-1139/3-3 від 01.07.2016. Укладання вищенаведених договорів поруки збільшувало інші поточні зобов`язання та довгострокові зобов`язання ТОВ «Мрія Агрохолдинг» та як наслідок значно погіршувало показники забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами, забезпечення зобов`язань його оборотними активами та розмір чистих активів. Ухвалою Господарського суду тернопільської області по справі №921/227/20 від 25.11.2020 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Мрія Агрохолдинг», до якого внесені вимоги єдиного кредитора ПАТ «Промінвестбанк» в сумі ,75 грн. Таким чином, ТОВ «Мрія Агрохолдинг» стало неплатоспроможним саме у зв`язку з укладанням вищенаведених договорів поруки. При цьому, документи, які б засвідчували вигідність укладання даних договорів відсутні.

За зазначений період також відбулось зростання дебіторської заборгованості на суму 94,4 ттис.грн., та станом на 31.03.2020 поточна дебіторська заборгованість ТОВ «Мрія Агрохолдинг» становила 100,8 тис.грн. При цьому з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що керівними особами товариства не вживались заходи для стягнення дебіторської заборгованості.

Крім того, як вбачається зі звітності банкрута, зокрема ф.№1-м «Баланс» за 2013 рік за банкрутом рахувались довгострокові фінансові інвестиції в сумі 3906,4 тис.грн. Згідно формси №1-м «Баласн» за 2017 рік за банкрутом рахувались довгострокові фінансові інвестиції в сумі 2933,6 тис.грн. Згідно Звіту про прямі іноземні інвестиції (№10-зез) за 4 кв.2017 року, ТОВ « Мрія Агрохолдинг» було засновником 69 підприємств. Станом на кінець 2019 року довгострокові фінансові інвестиції ТОВ «Мрія Агрохолдинг» складали 134,2 тис. грн. Згідно Звіту про прямі іноземні інвестиції (10-зез) за 4 кв.2019 року, ТОВ «Мрія Агрохолдинг» було засновником 0 підприємств.

Вилучення майже всіх необоротних активів призводить до не можливості здійснення господарської діяльності, отримання прибутку та погашення боргів. Фінансово-господарські договори, які спричинили зміну вищезазначених показників посадовими особами боржника приховуються та ліквідатору не надаються. За результатами проведеної інвентаризації майна ТОВ «Мрія Агрохолдинг» станом на 13.01.2021 жодних оборотних та необоротних активів банкрута, окрім грошових коштів на рахунку в сумі 909,00 грн. не виявлено.

Таким чином, засновниками та керівниками ТОВ «Мрія Агрохолдинг» здійснювались заходи націлені на занепад підприємства. Накопичення кредиторської заборгованості та не вжиття заходів для повернення дебіторської заборгованості, вилучення активів підприємства є завідомо не вигідними діями, що призвело до погіршення фінансового стану ТОВ «Мрія Агрохолдинг» та спричинило руйнування фінансової основи для розширення діяльності та погашення боргів.

Ухилення посадових осіб підприємства від передачі документації підприємства ліквідатору, також підтверджує намагання посадових осіб умисно приховати незаконні дії від ліквідатора та кредиторів, а також уникнути відповідальності за вчинення дій з доведення до банкрутства ТВ «Мрія Агрохолдинг».

Особами, які підписали договори поруки, у зв`язку з укладенням яких ТОВ «Мрія Агрохолдинг» стало неплатоспроможним і щодо яких відсутні документи, які б підтверджували їх вигідність, є:

1. ОСОБА_1 , який будучи директором та діючи на підставі статуту підписав: договір поруки №20-0626/3-3 від 27.02.2012 (рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.12.2014 у справі №921/1180/14-г/1); договір поруки №20-0470/3-3 від 27.02.2013 (рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2015 по справі №910/21041/14); договір поруки №20-0595/3-3 від 06.03.2013 (рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.01.2015 у справі №921/1226/14-г/5).

Загальний розмір шкоди, завданої через укладення вищевказаних договорів поруки складає 5 983 161 738,06 грн., що визначається згідно розрахунків, наведених кредитором у заяві про визнання грошових вимог.

2. ОСОБА_2 , будучи у 2014 році директором уклав: договір поруки №20-0076/3-3 від 15.01.2014(рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.01.2015 у справі №909/147/14; договір поруки №20-1757/3-3 від 04.07.2014(рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.02.2015 у справі №921/1387/14-г/8).

Загальний розмір шкоди, завданої через укладення вищевказаних договорів поруки складає 25550 443,31 грн.+398 485 069,35 грн.+73080 грн. судовий збір=424 145 132,21 грн. та визначається згідно розрахунків, наведених кредитором у заяві про визнання грошових вимог.

3. ОСОБА_3 , у 2016 році, будучи директором, уклала: договір поруки №09-1139/3-3 від 01.07.2016 (постанова Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 у справі №921/777/17-г/5).

Загальний розмір шкоди, завданої укладенням вищевказаного договору поруки складає 976 671 731,47 грн.+560000 грн. + 840000 грн.=978 071 731,50 грн. та визначається згідно розрахунку, наведених кредитором у заяві про визнання грошових вимог.

27.02.2012 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі-Банк), з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія АгроХолдинг» (далі-Поручитель) було укладено договір поруки №20-0626/3-3, згідно умов якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати за погашення заборгованості Позичальника за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №20-0549/2-1 від 23.02.2012 як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і Позичальник (п.1.1., п.1.2., п.1.3., п.2.1., п.2.2. договору поруки).

16.07.2012 до договору поруки №20-0626/3-3 від 27.02.2012 укладено договір про внесення змін №20-2559/3-3, згідно п.1 якого сторони домовились викласти пункт 1.2. договору в іншій редакції.

Договір поруки (копія) і договір про внесення змін (копія) додано арбітражним керуючим (ліквідатором) до поданої ним Заяви.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 25.12.2014 у справі №921/1180/14-г/1:

-стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 1 752 177 доларів і 28 центів США заборгованості по кредитному договору, що еквівалентно 23 538 982 грн. 60 коп. по курсу НБУ на 22.09.2014р., 492 971 грн. 84 коп. пені та 73 080 грн. рівно в повернення судового збору.

27.02.2013 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі-Кредитор), з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія АгроХолдинг» (далі-Поручитель) було укладено договір поруки №20-0470/3-3, згідно умов якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати за погашення заборгованості Позичальника за кредитним договором про відкриття траншевої мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №20-0466/2-1 від 27 лютого 2013 року як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і Позичальник (п.1.1., п.1.2., п.1.3., п.2.1., п.2.2. договору поруки).

Договір поруки (копія) додано арбітражним керуючим (ліквідатором) до поданої ним Заяви.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2015 по справі №910/21041/14:

-стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стач" (04071, м.Київ, провулок Електриків, будинок 15; ідентифікаційний код 34696393) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 19 649 265 доларів США 00 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 22.09.2014 становить 263 970 839 грн. 36 коп. - заборгованості за кредитом, 1 314 863 доларів США 32 центи - заборгованості за процентами, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 22.09.2014 становить 17 664 048 грн. 72 коп., 1 875 952 грн. 24 коп. - заборгованості по комісії, 20 221 283 грн. 39 коп. - пені за простроченим кредитом, 349 977 грн. 71 коп. - пені за простроченими процентами та 73 071 грн. 14 коп. - витрат по сплаті судового збору.

06.03.2013 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі-Кредитор), з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія АгроХолдинг» (далі-Поручитель) було укладено договір поруки №20-0595/3-3, згідно умов якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати за погашення заборгованості Позичальника за кредитним договором про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №20-0591/2-1 від 06 березня 2013 р. як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і Позичальник (п.1.1., п.1.2., п.1.3., п.2.1, п.2.2. договору поруки).

Договір поруки (копія) додано арбітражним керуючим (ліквідатором) до поданої ним Заяви.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19.01.2015 у справі №921/1226/14-г/5:

-стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Козівзький цукровий завод" - 9 174 262,36 доларів США (що в гривневому еквіваленті про курсу НБУ (1 долар США=13,434133 грн.) станом на 21.09.2013р. становить 123 248 260,72грн.) та 1 674 456,38 грн., з яких: заборгованість за кредитом 8 896 877,49 доларів США, заборгованість за відсотками 277 384,87 доларів США, пені за простроченим кредитом 1 582 930,37 грн., пені за простроченими відсотками 57 053,92 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк";

-стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод" 5 721 338,44 доларів США (що в гривневому еквіваленті про курсу НБУ (1 долар США =13,434133 грн.) станом на 21.09.2013р. становить 76 861 221,54 грн.) та 1 043 957,83 грн., яких: заборгованість за кредитом 5 548 353,12 доларів США, заборгованість за відсотками 172 985,32 доларів США, пені за простроченим кредитом 987 161,71 грн., пені за простроченими відсотками 34 506, 31 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк";

-стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Боршівський цукровий завод" 4 316 041,28 доларів США (що в гривневому еквіваленті про курсу НБУ (1 долар США =13,434133 грн.) станом на 21.09.2013р. становить 57 982 272,59 грн.) та 776 639,43 грн. з яких: заборгованість за кредитом 4 185 545,28 доларів США, заборгованість за відсотками 130 496,00 доларів США, пені за простроченим кредитом 744 691,25 грн., пені за простроченими відсотками 26 030,75 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк";

-стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланівецький цукровий завод" 1 826 376,35 доларів США (що в гривневому еквіваленті про курсу НБУ (1 долар США =13,434133 грн.) станом на 21.09.2013р. становить 24 535 782,79 грн.) та 327 702,55 грн. з яких: заборгованість за кредитом 1 771 155,66 доларів США, заборгованість за відсотками 55 220,69 доларів США, пені за простроченим кредитом 315 123,61 грн., пені за простроченими відсотками 11 012,41 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк";

-стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоросківський цукровий завод" 14 251 577,85 доларів США (що в гривневому еквіваленті про курсу НБУ (1 долар США =13,434133 грн.) станом на 21.09.2013р. становить 191 442 121,55 грн.) та 2 620 833,26 грн., з яких: заборгованість за кредитом 13 819 562,96 доларів США, заборгованість за відсотками 430 863,29 доларів США, пені за простроченим кредитом 2 458 773,46 грн., пені за простроченими відсотками 85 925,02 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк";

-стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод" - 802 777,58 доларів США (що в гривневому еквіваленті про курсу НБУ (1 долар США =13,434133 грн.) станом на 21.09.2013р. становить 10 784 620,78 грн.) та 144 275,29 грн. з яких: заборгованість за кредитом 778 505,49 доларів США, заборгованість за відсотками 24 272,09 доларів США, пені за простроченим кредитом 138 511,52 грн., пені за простроченими відсотками 4840,45 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк";

-стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 10 432,93 грн. в повернення сплаченого судового збору.

Рішення судів (копії) додано арбітражним керуючим (ліквідатором) до поданої ним Заяви.

Як вбачається із Договору поруки №20-0626/3-3 від 27.02.2012 та договору про внесення змін до нього №20-2559/3-3 від 16.07.2012, договору поруки №20-0470/3-3 від 27.02.2013, договору поруки №20-0595/3-3 від 06.03.2013 такі договори поруки, договір про внесення змін укладались Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" (Поручитель) в особі директора Гути Миколи Івановича.

15.01.2014 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі-Кредитор), з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія АгроХолдинг» (далі-Поручитель), з другої сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М-Трейд» (далі-Позичальник), з третьої сторони, було укладено договір поруки №20-0076/3-3, згідно умов якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати за погашення заборгованості Позичальника: за договором про відкриття непокритого акредитиву №20-0073/2-10 від 15.01.2014 (а також усіх договорів про внесення змін до нього, що можуть бути укладені до нього в майбутньому), укладеного між Кредитором та Позичальником; за кредитним договором №20-0074/2-1 від 15.01.2014 (а також усіх договорів про внесення змін до нього, що можуть бути укладені до нього в майбутньому), укладеного між Кредитором та Позичальником як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і Позичальник (п.1.1., п.1.2., п.1.3., п.2.1, п.2.2. договору поруки).

До договору поруки №20-0076/3-3 від 15.01.2014 укладено: договір про внесення змін №20-0690/3-3 від 28.02.2014, згідно п.1 якого сторони домовились викласти пункт 1.1. договору в іншій редакції; договір про внесення змін №20-1043/3-3 від 02.04.2014, згідно п.1 якого сторони домовились викласти пункт 1.1. договору в іншій редакції; договір про внесення змін №20-1979/3-3 від 05.08.2014, згідно п.1 якого сторони домовились викласти пункт 1.1. договору в іншій редакції.

Зазначені вище Договір поруки (копія), договора про внесення змін (копії) додано арбітражним керуючим (ліквідатором) до поданої ним Заяви.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.01.2015 у справі №909/1147/14:

-стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "М-Трейд", та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 5 314 776 грн. 75 коп., з яких 5 141 595 грн. 40 коп. строкової заборгованості по кредиту, 95 225 грн. 16 коп. прострочених процентів, 76 912 грн. 63 коп. строкових процентів, 1 043 грн. 56 коп. пені за простроченими процентами;

-стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 36 539 грн. 55 коп. в повернення сплаченого судового збору.

04.07.2014 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі-Кредитор), з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія АгроХолдинг» (далі-Поручитель), з другої сторони, було укладено договір поруки №20-1757/3-3, згідно умов якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати за погашення заборгованості Позичальника за кредитним договором №20-1756/2-1 від 04.07.2014, укладеного між Кредитором та Позичальником як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і Позичальник (п.1.1., п.1.2., п.1.3., п.2.1, п.2.2. договору поруки).

Договір поруки (копія) додано арбітражним керуючим (ліквідатором) до поданої ним Заяви.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.02.2015 у справі №921/1387/14-г/8:

-стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість по Кредитному договору №20-1756/2-1 від 04.07.2014 р. у розмірі 3 699 996 дол. США 65 центів (заборгованість по кредиту та процентам), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=15,771363 грн) станом на 12.11.2014 р. становить 58 353 990 грн 27 коп., 588 653 грн. 29 коп. пені та 73 080 грн. в повернення сплаченого судового збору.

Рішення судів (копії) додано арбітражним керуючим (ліквідатором) до поданої ним Заяви.

Як вбачається із Договору поруки №20-0076/3-3 від 15.01.2014 та договорів про внесення змін до нього №20-0690/3-3 від 28.02.2014, №20-1043/3-3 від 02.04.2014, №20-1979/3-3 від 05.08.2014, договору поруки №20-1757/3-3 від 04.07.2014, такі договора поруки та договора про внесення змін укладалися Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" (Поручитель) в особі директора Мельника Романа Богдановича.

01.07.2016 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі-Кредитор), з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія АгроХолдинг» (далі-Поручитель), з другої сторони, було укладено договір поруки №09-1139/3-3, згідно умов якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати за погашення заборгованості Позичальника за кредитним договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №20-3531/2-1 від 19.12.2011 з урахуванням договорів про внесення змін та доповнень до нього (надалі-Кредитний договір 1) та за кредитним договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №20-3530/2-1 від 19.12.2011 з урахуванням договорів про внесення змін та доповнень до нього (надалі-Кредитний договір 2), укладених між Кредитором та Позичальником як солідарний боржник в сукупному обсязі не більше 35217587,00 доларів США по обом Кредитним договорам, а не по кожному окремо (п.1.1., п.1.2, п.1.3., п.2.1., п.2.2. договору поруки).

Договір поруки (копія) додано арбітражним керуючим (ліквідатором) до поданої ним Заяви.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 у справі №921/777/17-г/5:

-стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 35 217 587,00 доларів США в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАКОПРОМ" (69068, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Радіаторна, 22, ідентифікаційний код 37822726), Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТО ВІТА" (69002, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 48, ідентифікаційний код 37753679), Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНО-ПРОГРЕС" (69003, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Свердлова, 9, ідентифікаційний код 37971005), Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМ-2" (69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, 118, ідентифікаційний код 37377760), Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙЛІ ПРОДУКТ" (69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Металургів, 4, ідентифікаційний код 37753642), Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА-ІНВЕСТ" (69003, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Горького, 29, ідентифікаційний код 37289287) за Кредитним договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії №20-3531/2-1 від 19.12.2011 та за Кредитним договором про відкриття невідновлювальної кредитної лінії №20-3530/2-1 від 19.12.2011;

-стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 560 000 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 840 000 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 у справі №921/777/17-г/5 (копія) додано арбітражним керуючим (ліквідатором) до поданої ним Заяви.

Як вбачається із Договору поруки №09-1139/3-3 від 01.07.2016, такий договір поруки укладався Товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" (Поручитель) в особі директора ОСОБА_3 .

На виконання вимог ухвали від 12.12.2022 Сектором Державної реєстрації Чортківської районної державної адміністрації до матеріалів справи надано сканкопії двох томів реєстраційної справит ОВАРИСТВА з обмеженою відполвідальністю «Мрія Агрохолдинг» (супровідний лист №01-15/95 від 26.12.2022 (вх.№8875 від 27.12.2022).

Як вбачається з реєстраційної справи № 0000576 від 27.12.2007 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" (копія реєстраційної справи знаходиться в матеріалах справи):

Згідно протоколу Загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" №1 від 19.12.2007 по 5-му питанню порядку денного вирішили призначити Директором Товариства ОСОБА_1 .

Також в матеріалах знаходиться копія Наказу №1 від 27.12.2007, згідно якого ОСОБА_1 притупив з 27.12.2007 до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг".

Згідно протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" № 30-05-2013 від 30.05.2013 з питання 2-го порядку денного вирішили задовольнити заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" та звільнити ОСОБА_1 з роботи з 03.06.2013 за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КзПП України.

Згідно протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" № 30-05-2013 від 30.05.2013 з питання 3-го порядку денного вирішили задовольнити заяву ОСОБА_2 та прийняти ОСОБА_2 на роботу на посаду Директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" (обрано Директором Товариства) з 04.06.2013 з оплатою праці згідно штатного розпису.

Також в матеріалах знаходиться копія Наказу №3-К від 04.06.2013, згідно якого ОСОБА_2 приступила з 04.06.2013 до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг".

Згідно Наказу №1 від 16.02.2015 про тимчасове відсторонення директора від виконання свої повноважень (копія наказу знаходиться в матеріалах справи), тимчасово починаючи з 15.02.2015 відсторонити генерального директора ТОВ "Мрія Агрохолдинг", ОСОБА_2 від виконання повноважень генерального директора, до проведення наступних загальних зборів учасників ТОВ "Мрія Агрохолдинг".

Згідно протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" № 12-05-2015 від 15.05.2015 року з питання 3-го порядку денного вирішили задовольнити заяву відстороненого від виконання обов`язків Директора Товариства ОСОБА_2 . Звільнити ОСОБА_2 з 13.05.2015 року із займаної посади Директора Товариства роботи за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КзПП України.

Згідно протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" № 12-05-2015 від 15.05.2015 з питання 4-го порядку денного вирішили задовольнити заяву ОСОБА_3 та прийняти ОСОБА_3 на посаду Директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг".

Також в матеріалах знаходиться копія Наказу від 14.05.2015, згідно якого ОСОБА_3 притупила з 14.05.2015 до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг".

Згідно протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" № 16-08-2019 від 16.08.2019 з питання 1-го порядку денного вирішили з 16.08.2019 звільнити з посади директора Товариства ОСОБА_3 за угодою сторін відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КзПП України.

Ухвалою від 15.03.2023 витребувано у Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» оригінали:

-договору поруки № 20-0076/3-3 від 15 січня 2014 року укладений між Публічним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М-Трейд» (Боржник);

-договору про внесення змін № 20-0690/3-3 від 28.02.2014 р. до договору поруки № 20-0076/3-3 від 15 січня 2014 року укладений між Публічним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М-Трейд» (Боржник);

-договору про внесення змін № 20-1043/3-3 від 02.04.2014 р. до договору поруки № 20-0076/3-3 від 15 січня 2014 року укладений між Публічним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М-Трейд» (Боржник);

-договору про внесення змін № 20-1979/3-3 від 05.08.2014 р. до договору поруки № 20-0076/3-3 від 15 січня 2014 року укладений між Публічним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М-Трейд» (Боржник);

-договору поруки № 20-1757/3-3 від 04 липня 2014 року укладений між Публічним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М-Трейд» (Боржник);

-договору поруки № 20-0626/3-3 від 27.02.2012 року, укладений між Публічним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Збаразький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Лановецький цукровий завод»,Товариством з обмеженою відповідальністю «Хоростківський цукровий завод» (Позичальники);

-договору про внесення змін № 20-2559/3-3 від 16.07.2012 р. до договору поруки № 20-0626/3-3 від 27.02.2012 року, укладений між Публічним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Збаразький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Лановецький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Хоростківський цукровий завод» (Позичальники);

-договору поруки № 20-0470/3-3 від 27.02.2013 року, укладений між Публічним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стач» (Позичальник);

-договору поруки № 20-0595/3-3 від 06 березня 2013 року, укладений між Публічним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Збаразький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Лановецький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Хоростківський цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Бучацький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Козівський цукровий завод» (Позичальники).

13.04.2023 від Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до матеріалів справи надійшли оригінали витребувані ухвалою суду договори поруки.

Ухвалою від 21.06.2023 призначено у справі № 921/227/20(921/644/22) судову почеркознавчу експертизу та доручено проведення експертизи Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул.Січових Стрільців, 4, м.Тернопіль, 46025).

В матеріалах справи знаходиться Висновок експерта №740/23-22 від 20.09.2023 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у господарській справі №921/227/20, складений головним судовим експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Заблоцьким Ігорем Євгеновичем.

Оцінивши подані докази на предмет належності, допустимості, достовірності, вірогідності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства №2597-VIII від 18.10.2018 (в редакції на дату подання Заяви арбітражного керуючого (ліквідатора)) ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: аналізує фінансовий стан банкрута.

Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань провадження та застосування процедур банкрутства у період дії воєнного стану» №3249-ІХ від 13.07.2023, який набрав чинності 29.07.2023) ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ) під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

В Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.08.2023 у справі № 911/2581/14 (911/1311/22), зазначено наступне.

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав і законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.

Юридичним механізмом досягнення такої мети та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок є притягнення винних осіб у доведенні боржника до банкрутства, які використовували таку особу як прикриття ("вуаль") для досягнення своїх цілей (отримання доходів, матеріальної вигоди, зокрема через зловживання правом тощо), до додаткової (субсидіарної) відповідальності і стягнення на користь кредиторів непогашених у ліквідаційній процедурі кредиторських вимог.

Визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника; об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів; суб`єктами правопорушення є особи визначені частиною другою статті 61 КУзПБ; суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

Тлумачення положень частини другої статті 61 КУзПБ із застосуванням філологічного, системного та телеологічного (цільового) способів її інтерпретації свідчить, що у ній закріплено припис згідно з яким суб`єктами субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства є: 1) засновники (учасники, акціонери); 2)керівники боржника; 3)інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії.

До третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням його до банкрутства частини другої статті 61 КУзПБ відносяться будь-які особи, наслідком дій або бездіяльності яких стало банкрутство юридичної особи (див. висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

Законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають братися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:

1)вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення при виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.

Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, від 10.12.2020 у справі 922/1067/17.

Згідно з цими правилами суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (відносно масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в т.ч. принципу добросовісності. Тобто до суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду інтересам останнього та його кредиторів, які можуть виражатися, зокрема у:

-прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання ("фірмами одноденками" тощо);

- наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;

-призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;

-створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;

-використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;

-отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу), сукупного доходу, отримуваного від здійснення даної діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь ряду цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження; - використанні і розпорядженні майном боржника, як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;

-вчинення інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо, адже наведений перелік прикладів не є вичерпним.

Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника ліквідатор має проаналізувати, а суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.

Визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство (до 21.10.2019), частини другої статті 61 КУзПБ (від 21.10.2019) та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів) обов`язок чого покладається на ліквідатора. Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення (див. висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17).

Предметом розгляду у цій справі є вимоги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" Дерлюка В.Д. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його колишніх керівників (відповідачів) , мотивовані доведенням Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг", до банкрутства з вини відповідачів.

Заявлені вимоги мотивовані відсутністю у Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" будь-якого майна для задоволення вимог кредиторів та доведенням цього товариства до банкрутства внаслідок дій його колишніх керівників (відповідачів), а саме укладення у 2012 2016 роках договорів поруки: договір поруки від 27.02.2012 за кредитним договором про відкриття не відновлювальної мультивалютної кредитної лінії №20-0549/2-1 від 23.02.2012; договір поруки №20-0470/3-3 від 27.02.2013 за кредитним договором про відкриття траншевої мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №20-0466/2-1 від 27.02.2013; договір поруки №20-0595/3-3 від 06.03.2013 за кредитним договором про відкриття траншевої мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №20-0591/2-1 від 06.03.2013; договір поруки №20-0076/3-3 від 15.01.2014 за кредитним договором про відкриття траншевої мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №20-0074/2-1 від 15.01.2014; договір поруки №20-1757/3-3 від 04.07.2014 за кредитним договором №20-1456/2-1 від 04.07.2014; договір поруки №09-1139/3-3 від 01.07.2016.

Також вимоги мотивовані тим, що укладання вищенаведених договорів поруки збільшувало інші поточні зобов`язання та довгострокові зобов`язання ТОВ «Мрія Агрохолдинг» та як наслідок значно погіршувало показники забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами, забезпечення зобов`язань його оборотними активами та розмір чистих активів.

Згідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 25.12-25.16 постанови Верховного Суду від 28.03.2023 у справі №910/12257/13 (910/6621/21) одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

Із наданих арбітражним керуючим (ліквідатором) копій судових рішень вбачається, що в даних судових рішеннях встановлювалися обставини щодо укладення кредитних договорів та наявності заборгованості позичальників за такими кредитними договорами, а також встановлювалися обставини щодо укладення договорів поруки Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» та наявності підстав для покладення відповідальності за такими договорами поруки на поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг».

Однак як вбачається із копії рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.12.2014 у справі №921/1180/14-г/1 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованості позичальника за кредитним договором з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» як Поручителя відповідно за Договором поруки №20-0626/3-3 від 27.02.2012 та договору про внесення змін до нього №20-2559/3-3 від 16.07.2012, копії рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2015 у справі №910/21041/14 про солідарне стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованості з позичальника за кредитним договором та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» як Поручителя за договором поруки №20-0470/3-3 від 27.02.2013, копії рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.01.2015 у справі №921/1226/14-г/5 про солідарне стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованості з позичальника за кредитним договором та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» як Поручителя за договором поруки №20-0595/3-3 від 06.03.2013, ОСОБА_1 як фізична особа не виступав відповідачем по таких справах, а відповідачем виступало Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» як юридична особа.

Крім того, як вбачається із копії рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.12.2014 у справі №921/1180/14-г/1, копії рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2015 у справі №910/21041/14, копії рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.01.2015 у справі №921/1226/14-г/5, ОСОБА_1 не був присутній в судових засіданнях, на яких були винесені такі судові рішення.

Також, як вбачається із копії рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.01.2015 у справі №909/1147/14 про солідарне стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованості з Позичальника за кредитним договором та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» як Поручителя відповідно за Договором поруки №20-0076/3-3 від 15.01.2014 і договорів про внесення змін до нього №20-0690/3-3 від 28.02.2014, №20-1043/3-3 від 02.04.2014, №20-1979/3-3 від 05.08.2014 та копії рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.02.2015 у справі №921/1387/14-г/8 про солідарне стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованості з Позичальника за кредитним договором та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» як Поручителя відповідно за Договором поруки №20-1757/3-3 від 04.07.2014, ОСОБА_2 як фізична особа не виступав відповідачем по таких справах, а відповідачем виступало Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» як юридична особа.

Крім того, як вбачається із копії рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.01.2015 у справі №909/1147/14 та копії рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.02.2015 у справі №921/1387/14-г/8, ОСОБА_2 , не був присутній в судових засіданнях, на яких були винесені такі судові рішення.

Також, як вбачається із копії постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 у справі №921/777/17-г/5 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» як Поручителя за договором поруки №09-1139/3-3 від 01.07.2016 коштів в рахунок погашення заборгованості Позичальників за кредитними договорами, ОСОБА_3 як фізична особа не виступала відповідачем по такій справі, а відповідачем виступало Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» як юридична особа.

Крім того, як вбачається із копії постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 у справі №921/777/17-г/5 ОСОБА_3 не була присутня в судовому засіданні, на якому було винесено таку постанову.

В даній справі №921/227/20(921/644/22) відповідачем не виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг», а відповідачем -1 виступає ОСОБА_1 , відповідачем-2 виступає ОСОБА_2 , відповідачем-3 виступає ОСОБА_3 .

Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Отже, навіть за наявності цієї презумпції, саме на ліквідатора покладено обов`язок довести обставини за яких вона застосовна у конкретній справі, в першу чергу недостатність ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів і вже за встановлення таких обставин - наявність ознак доведення до банкрутства боржника, склад такого правопорушення.

До того ж слід враховувати, що презумпція субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

Отже, лише якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.

В спростування тверджень ліквідатора щодо укладення договорів поруки, які призвели до банкрутства Товариства, відповідач-1 ОСОБА_1 та відповідач-2 ОСОБА_2 просили призначити судово-почеркознавчу експертизу.

Згідно ч.1 ст.98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта-це докладний опис проведених експертом досліджень, зароблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч.2 ст.98 Господарського процесуального кодексу України).

В своєму Висновку експерта №740/23-22 від 20.09.2023 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у господарській справі №921/227/20 експертом зроблено наступні висновки:

До питань 1,2,3,4 та 5

1.Підпис від імені ОСОБА_2 у розділі 6. «Реквізити та підписи Сторін» договору поруки №20-0076/3-3 від 15.01.2014, що укладений між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М-Трейд» (Боржник) виконано не ОСОБА_2 , який є відповідачем 2 у справі №921/227/20 (921/644/22), а іншою особою.

2.Підпис від імені ОСОБА_2 у розділі 5. «Реквізити та підписи Сторін» договору про внесення змін №20-0690/3-3 від 28.02.2014 до договору поруки №20-0076/3-3 від 15 січня 2014 року, що укладений між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М-Трейд» (Боржник) виконано не ОСОБА_2 , який є відповідачем 2 у справі №921/227/20 (921/644/22), а іншою особою.

3.Підпис від імені ОСОБА_2 у розділі 5. «Реквізити та підписи Сторін» договору про внесення змін №20-1043/3-3 від 02.04.2014 до договору поруки №20-0076/3-3 від 15 січня 2014 року, що укладений між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М-Трейд» (Боржник) виконано не ОСОБА_2 , який є відповідачем 2 у справі №921/227/20 (921/644/22), а іншою особою.

4.Підпис від імені ОСОБА_2 у розділі 5. «Реквізити та підписи Сторін» договору про внесення змін №20-1979/3-3 від 05.08.2014 до договору поруки №20-0076/3-3 від 15 січня 2014 року, що укладений між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М-Трейд» (Боржник) виконано не ОСОБА_2 , який є відповідачем 2 у справі №921/227/20 (921/644/22), а іншою особою.

5.Підпис від імені ОСОБА_2 у розділі 6. «Реквізити та підписи Сторін» договору поруки №20-1757/3-3 від 04 липня 2014 року, що укладений між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «М-Трейд» (Боржник) виконано не ОСОБА_2 , який є відповідачем 2 у справі №921/227/20 (921/644/22), а іншою особою.

До питань 6,7,8 та 9:

6.Підпис від імені ОСОБА_1 у розділі 6. «Реквізити та підписи Сторін» договору поруки №20-0626/3-3 від 27.02.2012 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Збаразький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Лановецький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Хоростківський цукровий завод» (Позичальники) виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

7.Підпис від імені ОСОБА_1 у розділі 6. «Реквізити та підписи Сторін» договору про внесення змін №20-2559/3-3 від 16.07.2012 р. до договору поруки №20-0626/3-3 від 27.02.2012 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Збаразький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Лановецький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Хоростківський цукровий завод» (Позичальники) виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

8.Підпис від імені ОСОБА_1 у розділі 6. «Реквізити та підписи Сторін» договору поруки №20-0470/3-3 від 27.02.2013 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стач»» (Позичальник) виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

9.Підпис від імені ОСОБА_1 у розділі 6. «Реквізити та підписи Сторін» договору поруки №20-0595/3-3 від 06 березня 2013 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг» (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Збаразький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Лановецький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Хоростківський цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Бучацький цукровий завод», Товариством з обмеженою відповідальністю «Козівський цукровий завод» (Позичальники) виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Згідно ч.1 ст.104 Господарського процессуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд бере до уваги складений головним судовим експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Заблоцьким Ігорем Євгеновичем Висновок експерта №740/23-22 від 20.09.2023 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у господарській справі №921/227/20. Як зазначено у Висновку експерта, про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у відповідності до статей 384 та 385 КК України експерта попереджено (про що свідчить підпис експерта).

Таким чином, з врахуванням зроблених висновків судовим експертом, слід зазначити, що ОСОБА_1 не підписував Договір поруки №20-0626/3-3 від 27.02.2012 та договір про внесення змін до нього №20-2559/3-3 від 16.07.2012, договір поруки №20-0470/3-3 від 27.02.2013, договір поруки №20-0595/3-3 від 06.03.2013.

Також, з врахуванням зроблених висновків судовим експертом, слід зазначити, що ОСОБА_2 не підписував Договір поруки №20-0076/3-3 від 15.01.2014 та договорів про внесення змін до нього №20-0690/3-3 від 28.02.2014, №20-1043/3-3 від 02.04.2014, №20-1979/3-3 від 05.08.2014, договір поруки №20-1757/3-3 від 04.07.2014.

Що стосується відповідача-3 ОСОБА_3 , то суд зазначає, що ухвалою від 22.02.2023 у справі № 921/227/20(921/644/22) було витребувано в Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»:

-належним чином засвідчені копії рішення Правління ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» рішення Кредитного комітету ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а також рішення інших уповноважених органів банку щодо укладення договору поруки від 01.07.2016 № 09-1139/3-3 з ТОВ «Мрія Агрохолдинг»;

-копії документів, що подавалися ТОВ «Мрія Агрохолдинг» до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на підтвердження його фінансового стану та платоспроможності з метою укладення договору поруки від 01.07.20216 № 09-1139/3-3;

-належним чином засвідчену копію Угоди про порядок врегулювання спорів (Соглашение о порядке урегулирования споров) від 30.06.2016 укладеної між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Мрія Агрохолдинг» зазначених у ній довіреностей № 8 від 21.04.2016 та № 9 від 21.04.2016, а також протоколу ЗЗУ ТОВ «Мрія Агрохолдинг» про надання згоди на укладення вказаної угоди;

-належним чином засідчені копії усіх наявних у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» документів, що свідчать про процес реструктуризації заборгованості ТОВ «Мрія Агрохолдинг» перед ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в період з травня 2015 до січня 2020;

-належним чином засвідчену копію положення про кредитування (або іншого внутрішнього документу банку за наявності), який визначав перелік документів, які необхідно було ТОВ «Мрія Агрохолдинг» надати для ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» з метою укладення договору поруки № 09-1139/3-3 від 01.07.2016.

Проте Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» витребуваних документів не було надано суду до матеріалів справи, що унеможливлює з`ясування віх обставин справи щодо укладення договору поруки (документи, які надавалися банку ТОВ «Мрія Агрохолдинг» з метою укладення договору поруки №09-1139/3-3 від 01.07.2016 і які підтверджували платоспроможність Товариства і т.д).

Також ухвалою від 05.04.2023 було витребувано у Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» оригінал договору поруки № 09-1139/3-3 від 01.07.2016 укладений між Публічним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агрохолдинг», проте Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не надано оригіналу договору поруки, а тому суд не мав можливості призначити судово-почеркознавчу експертизу для встановлення факту підписання договору поруки ОСОБА_3 чи іншою особою.

Крім того суд зазначає,що відповідач-2 ОСОБА_2 згідно Наказу №1 від 16.02.2015,був відсторонений від виконання повноважень директора ТОВ "Мрія Агрохолдинг", починаючи з 15.02.2015 і відповідно був позбавлений всіх організаційно-розпорядчих функцій, а також доступу до поточних справ товариства.

Визначенню розміру субсидіарної відповідальності передує формування ліквідаційної маси. Законодавець передбачив, що стягнені суми субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства включаються саме до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №908/314/18).

Звернення ліквідатора до господарського суду про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства є частиною принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі (див.постанови Верховного Суду постанови від 04.03.2021 у справі №911/1814/17, 20.04.2021 у справі № 920/799/17, 07.10.2021 у справі № 914/3812/15, від 22.03.2023 у справі № 5/58).

Детальний аналіз ліквідатором фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №914/3812/15; від 20.04.2021 у справі №920/799/17; від 29.09.2021 у справі №904/7679/15; від 01.06.2021 у справі №911/2243/18; від 25.11.2021 у справі №33/30; від 17.11.2021 у справі №911/1810/18 (911/3398/20); 17.01.2023 у справі №910/1864/18).

Відповідно до п.3.2 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14 (далі - Методичні рекомендації) визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі.

Ухвалою суду від 07.09.2020 у справі №921/227/20 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг", а отже, спірним періодом є 2017, 2018, 2019 роки.

Частиною 1 статті 61 КУзПБ встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, аналізує фінансовий стан банкрута.

Аналіз фінансового стану - комплекс дій щодо вивчення й аналізу результатів фінансово-господарської діяльності боржника з метою визначення ступеня ефективності використання основних фондів і оборотних коштів для реалізації програм (статутних завдань) організацій, установ, виявлення можливих недоліків, порушень, невикористаних резервів підвищення результативності діяльності тощо.

Отже, для з`ясування ознак доведення до банкрутства ліквідатор має проаналізувати сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом (вказівкою) керівника, засновників (учасників) боржника, інших осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №914/3812/15).

Таким чином, для застосування інституту субсидіарної відповідальності ліквідатору, перед зверненням до суду, необхідно провести детальній аналіз та встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями директора та засновників банкрута і настанням негативних для кредиторів наслідків щодо непогашення їх кредиторських вимог, тобто встановити їх форму вини (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2021 у справі №25/62/09).

Водночас, як зазначалось вище, визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється із урахуванням Методичних рекомендацій.

Так, відповідно до п. 1 розділу ІІ Методичних рекомендацій основними джерелами інформації для проведення аналізу є: установчі документи підприємства (засновницький договір, статут), а також довідка про включення до ЄДРПОУ, свідоцтво про державну реєстрацію, реєстр власників акцій (за наявності); баланс підприємства (форма №1, для суб`єктів малого підприємництва - форма № 1-м); звіт про фінансові результати (форма № 2, для суб`єктів малого підприємництва - форма №2-м); звіт про рух грошових коштів (форма №3); звіт про власний капітал (форма №4); примітки до річної фінансової звітності (форма №5); звіт про наявність та рух основних фондів, амортизацію (знос) (форма №11-ОЗ); обстеження технологічних інновацій промислового підприємства (форма №1-інновація); звіт про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованість (форма №1-Б); звіт з праці (форма №1-ПВ); звіт про стан умов праці, пільги та компенсації за роботу зі шкідливими умовами праці (форма №1-ПВ (умови праці)); звіт про використання робочого часу (форма №3-ПВ); звіт про виробництво промислової продукції (форма №1П-НПП); інша інформація, необхідна для проведення аналізу та виявлення резервів виробництва.

З урахуванням наведеного, суд бере до уваги те, що під час здійснення аналізу ліквідатором повинні досліджуватись: відповідні правочини; дії засновників та керівників боржника, які призвели до негативних для кредиторів наслідків щодо непогашення їх кредиторських вимог; фінансова документація боржника; заходи, які вжиті ліквідатором з метою пошуку майна боржника (направлення запитів до державних органів/установ/організацій, проведення інвентаризації майна боржника тощо).

При цьому, суд зазначає, що відсутність у ліквідатора через неотримання, ненадання керівником наведеної первинної документації незалежно від причин її відсутності не може братись до уваги і тим виправдовувати посилання лише на відомості у фінансових звітах, оскільки у цьому разі призведе до порушення закріпленого в ст. 77 ГПК України положення про допустимість доказів у господарському процесі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2022 у справі №916/1272/18).

За таких обставин для отримання необхідних документів ліквідатор наділений правом звертатися із запитами до податкових чи інших державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, контрагентів і кредиторів боржника, фізичних осіб та просити господарський суд сприяти у отриманні/витребуванні необхідних відомостей.

Як зазначив ліквідатор у заяві про покладення субсидіарної відповідальності на відповідачів, арбітражним керуючим за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, який був виконаний у процедурі розпорядження майном ознак дій з приховування, доведення до банкрутства та фіктивного банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" не було виявлено.

Як встановлено судом у ліквідаційній процедурі ліквідатор здійснив аналіз фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг", за результатами чого склав відповідній звіт, в якому зробив висновок про те, що за період 2013 по 2019 роки діяльність Товариства за всі роки була збитковою, доходи від реалізації продуктів (товарів, робіт, послуг) відсутні, інші доходи дуже низькі та не покривають витрати, за результатами проведеної інвентаризації майна ТОВ "Мрія Агрохолдинг" станом на 13.01.2021 жодних оборотних та необоротних активів банкрута. Окрім грошових коштів на рахунку в сумі 909,00 грн. не виявлено. Від передачі ліквідатору матеріальних та інших цінностей банкрута, керівник ухиляється. Протягом періоду, що аналізується не виявлено ознак дій з фіктивного банкрутства ТОВ "Мрія Агрохолдинг" та встановлені ознаки дій з приховування та доведення до банкрутства.

Так, зокрема без належного аналізу в аспекті притягнення до субсидіарної відповідальності керівників боржника залишено те, що договори поруки за кредитними договорами, укладено 27.02.2012 , 27.02.2013, 06.03.2013, 15.01.2014, 04.07.2014, 01.07.2016 роках тобто за 4-8 років до відкриття 07.09.2020 провадження у справі про банкрутство

Ураховуючи вказане та те, що відповідний аналіз є одним із основних доказів, які досліджуються під час розгляду заяв про покладення субсидіарної відповідальності, суд дійшов висновку, що наданий ліквідатором звіт ґрунтується фактично на припущеннях арбітражного керуючого без детального дослідження фінансового становища Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" у спірний період (2017-2019 роки), юридичних дій відповідних осіб, які сприяли виникненню кризової ситуації на підприємстві, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями керівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг", і настанням негативних для кредиторів наслідків щодо непогашення їх кредиторських вимог. Тобто, відсутній склад правопорушення, наявність якого є необхідною для притягнення осіб до субсидіарної відповідальності.

Окрім цього, ліквідатор боржника у поданому ним до суду звіті не відобразив на підтвердження повноти вчинених дій у ліквідаційній процедурі всіх заходів, які він здійснив для пошуку майна банкрута саме у ліквідаційній процедурі.

Водночас, як зазначалось вище, розмір субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Спеціальними умовами для субсидіарної відповідальності за наведені дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності окрім вини є наслідки у вигляді недостатності виявленого у процедурі банкрутства майна боржника, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, для задоволення вимог кредиторів, різниця між вартісними показниками яких і є мірою субсидіарної відповідальності.

При цьому, неповнота з`ясування ліквідатором обставин з якими пов`язана можливість покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на третіх осіб свідчить про нездійснення ліквідатором всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів для задоволення вимог кредиторів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 904/3551/20).

Отже, ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, подає таку заяву (про покладення субсидіарної відповідальності) не раніше, ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі при наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №902/1129/15 (902/579/20)).

До складу ліквідаційної маси включаються усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання (ч.1 ст.62 КУзПБ).

Так, ч.1 ст. 61 КУзПБ встановлено, що ліквідатор вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

У свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що для встановлення наявності підстав для повернення майна боржника, зокрема, у разі його відчуження із порушенням норм відповідного законодавства, інформація щодо такого майна повинна надаватись за останні три роки, які передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності боржника. При цьому кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 927/50/20).

Зазначене надасть можливість ліквідатору встановити наявність, у тому числі, порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг", зокрема, діями його керівника або інших осіб, які мали право давати обов`язкові для боржника вказівки.

За таких обставин, за відсутності доказів на підтвердження того, що у боржника не було відповідного майна протягом спірного періоду, у суду немає підстав стверджувати, що ліквідатором вжиті всі дії, спрямовані на повернення активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг".

До того ж, оскільки ліквідатор не встановив факт наявності (відсутності) майна у Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" у спірний період, яке б підлягало включенню до ліквідаційної маси, то підстави вважати, що вказаною особою вжиті дії направлені на її наповнення (у тому числі шляхом подання до суду заяв про повернення, витребування майна, яке знаходиться у третіх осіб) у суду відсутні.

З огляду на викладене, подача ліквідатором відповідної заяви до моменту здійснення всіх дій щодо розшуку майна банкрута, реалізації майна банкрута та проведення розрахунків із кредиторами не відповідає вимогам законодавства, адже унеможливлює визначення розміру субсидіарної відповідальності (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №4/44-Б (906/811/20)).

Ліквідатором у Звіті було вказано про наявність грошових коштів на рахунку в сумі 909,00 грн., проте в ліквідаційну масу включено їх не було.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що на час розгляду вимог про покладення субсидіарної відповідальності у ліквідаційній процедурі Товариства з обмеженою відповідальністю"Мрія Агрохолдинг", ліквідатором не вжито заходів спрямованих на виявлення активів для задоволення вимог кредиторів, що є обов`язковою передумовою для звернення із такими вимогами, оскільки дозволить ліквідатору з`ясувати розмір субсидіарної відповідальності, який визначається як різниця між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Судом беруться до уваги, доводи відповідачів, що ліквідатором подано заяву про покладення субсидіарної відповідальності без встановлення факту наявності (відсутності) майна у Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" у спірний період, яке б підлягало включенню до ліквідаційної маси,а тому без з`ясування розміру субсидіарної відповідальності, який визначається як різниця між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

А відтак, суд дійшов до висновку, що в позові слід відмовити.

Щодо заяви представника відповідача-1 Гути Миколи Івановича, яка викладена у відзиві на заяву арбітражного керуючого (ліквідатора) Дерлюка Василя Дмитровича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" про застосування наслідків пропуску арбітражним керуючим строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Перш ніж застосовувати позовну давність, про що заявили відповідачі у справі, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.05.2014 у справі №3-14г14, у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц, від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц, від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 26.11.2019 у справі №904/841/18, від 20.01.2020 у справі №924/774/18, від 07.04.2021 у справі №911/2669/19, від 13.10.2021 у справі №914/687/20.

Виходячи із зазначеного, відмову в позові, заява представника відповідача-1 Гути Миколи Івановича, яка викладена у відзиві про застосування позовної давності судом не розглядається.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Судовий збір.

Згідно ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Арбітражним керуючим Дерлюк В.Д. за подання заяви судовий збір не сплачувався.

Витрати на правову допомогу.

Витрати на правову допомогу учасниками справи не заявлялись.

Керуючись ст.ст.7, 60, 61 Кодексу України з процедур банкрутства 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.В позові відмовити.

2.Копію рішення направити:

-арбітражному керуючому (ліквідатору) Дерлюку Василю Дмитровичу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд);

-представнику відповідача-1 адвокату Накельському Юрію Богдановичу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд);

-представнику відповідача-2 адвокату Зіневичу Володимиру Богдановичу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд);

-представнику відповідача-3 адвокату Берегуляк Оксані Вікторівні (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний Суд).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано: 26 січня 2024 року.

Суддя С.О. Хома