СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Харків Справа №922/2315/16

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників:

прокурор - Ткаченко К.О.,

арбітражний керуючий - Татіщев О.Є.,

від Відділу з питань банкрутства у Харківській області Управління банкрутства Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції- Кошлаченко О.І.,

інші учасники провадження не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (вх.№2069Х від 06.10.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2023 у справі №922/2315/16 (м. Харків, суддя Усатий В.О., повний текст ухвали складено та підписано 15.09.2023),

за заявою Національної академії аграрних наук України про закриття провадження (вх.№4167 від 21.02.2022) у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Аграрна Компанія»,

до Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України»,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України.

Справа перебуває на стадії розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Татіщева О.Є., на якого ухвалою суду від 28.03.2017 покладено виконання обов`язків керівника ДП ДГ «Борки» ІОБ НААН».

21.02.2022 до суду від Національної академії аграрних наук України надійшла заява (вх.№4167) про закриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.06.2023 задоволено заяву Фонду державного майна України (вх.№4393 від 23.02.2023) про заміну учасника у справі. Замінено учасника у справі №922/2315/16 про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» - Національну академію аграрних наук України на процесуального правонаступника - Фонд державного майна України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.09.2023 відмовлено у задоволенні заяви Національної академії аграрних наук України про закриття провадження у справі (вх.№4167 від 21.02.2022).

Заступник керівника Харківської обласної прокуратури з вказаною ухвалою не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 14.09.2023 у справі №922/2315/16; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2023 у справі №922/2315/16 та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання Національної академії аграрних наук України (процесуальний правонаступник відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 20.06.2023 Фонд державного майна України) про закриття провадження у справі; судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодувати на користь Харківської обласної прокуратури за рахунок боржника; справу розглянути за участі представника Харківської обласної прокуратури; про дату, час та результати розгляду апеляційної скарги повідомити сторони та Харківську обласну прокуратуру.

В обґрунтування апеляційної скарги Заступник керівника Харківської обласної прокуратури зазначає наступне:

- судом не встановлено обставин належності боржника до Державних підприємств, щодо яких п. 2 розділу 3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №145-ІХ встановлює винятки, за яких дозволяється застосування процедури санації та ліквідації;

- лінгвістичну конструкцію п.2 розділу 3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №145-ІХ не можна розуміти як вказівку на незастосування процедури і санації і ліквідації протягом трьох років, замість лише однієї ліквідації за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим законом;

- судом першої інстанції оцінка обставинам щодо тривалості процедури розпорядження майном не здійснювалась, питання щодо подальшої судової процедури відносно боржника не вирішувалось;

- заявник звернувся до суду першої інстанції з відповідним клопотанням про закриття провадження у справі про банкрутство під час дії вказаних обмежень 21.02.2022, однак судом не прийнято та не ухвалено відповідне процесуальне рішення у строки, що передбачені нормами Закону.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (вх.№2069Х від 06.10.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2023 у справі №922/2315/16 залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду . Повідомлено апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

В строк наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№12430 від 13.10.2023) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 11.10.2023. Зокрема, апелянтом надано докази поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 поновлено Заступнику керівника Харківської обласної прокуратури пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №922/2315/16. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (вх.№2069Х від 06.10.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2023 у справі №922/2315/16. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2315/16. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд». Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень.

20.10.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2315/16 (вх.№12786).

Від Фонду державного майна України надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№13757 від 09.11.2023), в якому останній зазначає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2023 у справі №922/2315/16 підлягає закриттю.

В обґрунтування своєї позиції Фонд державного майна України зазначає, що актом приймання-передачі від 31.01.2023 єдиний майновий комплекс ДП «Дослідне господарство «Борки» було передано із сфери управління НААН України до сфери управління ФДМ України. ФДМ як орган управління належним чином здійснює передбачені законодавством повноваження під час процедури банкрутства ДП «ДГ «Борки», що не може бути підставою для представництва прокурором інтересів держави в особі Фонду відповідно до норм ч.3 ст.23 Закону «Про прокуратуру». Заступник керівника Харківської обласної прокуратури не повідомив Фонд про намір оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду в інтересах Фонду, а також про намір користуватися процесуальними повноваженнями Фонду. На думку Фонду державного майна України, оскільки відсутнє обґрунтування апелянтом та дослідження судом наявності підстав для представництва інтересів держави в особі Фонду, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Від Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України надійшли письмові пояснення (вх.№13779 від 09.11.2023), в яких просить врахувати письмові пояснення під час розгляду апеляційної скарги; розгляд апеляційної скарги проводити без участі представника Інституту овочівництва і баштанництва НААН України.

Від Фонду державного майна України надійшло клопотання (вх.№13863ел.14160 від 10.11.2023), в якому просить долучити до матеріалів справи докази дати надходження до Фонду ухвали від 16.10.2023 у справі №922/2315/16.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2023 призначено справу №922/2315/16 до розгляду на « 13» грудня 2023 р. о 09:30 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Звернуто увагу учасників судового провадження, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

Від арбітражного керуючого Татіщева О.Є. надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№14917 від 04.12.2023), в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2023 року у справі №922/2315/16 залишити без змін.

Суд, дослідивши вищезазначений відзив, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Як вбачається з ухвали про відкриття провадження у справі, учасникам справи було встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, арбітражному керуючому Татіщеву О.Є. вручено ухвалу суду про відкриття провадження у справі 24.10.2023.

Відзив на апеляційну скаргу арбітражним керуючим подано через систему Електронний Суд 01.12.2023, тобто з пропуском строку на його подання.

У той же час частиною 1 статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Арбітражним керуючим Татіщевим О.Є. не було подано заяву щодо поновлення пропущеного строку на подачу відзиву на апеляційну скаргу із обґрунтуванням причин такого пропуску.

Відповідно до частини 2 статті 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення відзиву арбітражного керуючого без розгляду.

Представником Фонду державного майна України було надано суду апеляційної інстанції клопотання про участь Таращанської О.Б. у судових засіданнях по справі №922/2315/16 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2023 задоволено клопотання представника Фонду державного майна України про участь Таращанської О.Б. у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/2315/16 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №922/2315/16, яке призначено на « 13» грудня 2023 р. о 09:30 год. та подальші судові засідання у даній справі ухвалено провести за участю представника Фонду державного майна України - Таращанської О.Б. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Повідомлено представника Фонду державного майна України - Таращанську О.Б., що Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розміщена на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua, та роз`яснити, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду особі необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; за 10 хвилин до початку судового засідання представник зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 розгляд справи відкладено на 24 січня 2024 року о 09:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд». Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Звернуто увагу учасників судового провадження, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 24.01.2024 прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про закриття провадження у справі. Присутній у судовому засіданні представник відділу з питань банкрутства у Харківській області Управління банкрутства Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вимоги апеляційної скарги прокурора підтримав, просив її задовольнити та скасувати оскаржувану ухвалу. Арбітражний керуючий заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції про відмову у закритті провадження у справі про банкрутство залишити без змін.

Інші учасники провадження до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвали Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 до електронних кабінетів учасників справи, а також повернутими рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суд враховує положення п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ураховуючи, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення присутніх учасників провадження та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.08.2016 порушено провадження у справі про банкрутство державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України», визнано вимоги ТОВ «Торгова Аграрна Компанія» в розмірі 6086635,33 грн основного боргу, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Татіщева О.Є., призначено попереднє засідання суду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.03.2017, крім іншого, задоволено клопотання розпорядника майна про відсторонення керівника боржника від посади; відсторонено керівника ДП ДГ «Борки» ІОБ НААН» Лисенко Ю.Є. від посади; покладено виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.03.2018 у попередньому засіданні визначено визнані судом грошові вимоги та затверджено реєстр вимог кредиторів ДП ДГ «Борки» ІОБ НААН»; призначено підсумкове засідання суду.

21.02.2022 до Господарського суду Харківської області від Національної академії аграрних наук України як органу, уповноваженого управляти майном боржника, надійшла заява (вх.№4167) про закриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України».

В обґрунтування поданої заяви НААН посилається на те, що процедура розпорядження майном боржника триває понад визначені законом строки; зазначає про те, що на думку заявника, збереження та ефективного використання майнових активів боржника не спостерігається; посилається на неможливість завершення справи про банкрутство на стадії розпорядження майном із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство, заборону на застосування судових процедур санації чи ліквідації, передбачену п. 2 розділу ІІІ Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», а також на ч. 3 ст. 49 та п. 9 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

НААН вважає, що наведене в сукупності вказує на існування передбаченої пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №145-ІХ підстави для закриття провадження у справі через законодавчі обмеження щодо застосування подальших (після процедури розпорядження майном) судових процедур санації та ліквідації ДП ДГ «Борки» ІОБ НААН».

Судове рішення мотивовано тим, що станом на момент розгляду заяви НААН про закриття провадження у справі, яка обґрунтована неможливістю застосування подальших процедур санації/ліквідації до боржника згідно з пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №145-ІХ, встановлений пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №145-ІХ трирічний термін для обмежень щодо застосування подальших (після процедури розпорядження майном) процедур санації/ліквідації до державних підприємств сплив. Також суд вказав, що Фондом державного майна України (процесуальний правонаступник Національної академії аграрних наук України у даній справі) надано письмові пояснення, в яких Фонд вважає обґрунтування заяви Національної академії аграрних наук України про закриття провадження у справі таким, що втратило законодавчу актуальність. Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі з мотивів, наведених Національною академією аграрних наук України.

Колегія суддів, надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Згідно із частиною першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Банкрутство за своєю природою є особливим правовим механізмом врегулювання відносин між неплатоспроможним боржником та його кредиторами, правове регулювання якого регламентовано Кодексом України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, а до введення в дію цього Кодексу - Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які визначають особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальними у застосуванні при розгляді цих справ.

Предметом розгляду даної справі є питання щодо закриття провадження у справі про банкрутство державного підприємства, що було порушено ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.08.2016 за правилами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та провадження в якій перебуває на стадії розпорядження майном.

20.10.2019 набув чинності Закон України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» №145-IX (далі - Закон №145-ІХ).

Пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №145-ІХ установлено, що у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних товариств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, не застосовуються судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У даному випадку клопотання про закриття провадження у справі подано з підстав наявності заборони на застосування процедури санації/ліквідації у справі про банкрутство боржника, як державного підприємства, через запровадження з 20.10.2019 пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №145-ІХ відповідних законодавчих обмежень.

Відповідно до правового висновку судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №1-24-7-5/297-06-7817, положення пункту 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону № 145-ІХ не містять прямої вказівки на закриття провадження у справах про банкрутство.

Водночас ці положення допускають закриття провадження у такій справі на стадії судової процедури розпорядження майном із застосуванням наведених положень.

Суд вказує, що положеннями частини 4 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ запроваджений порядок подальшого здійснення провадження у справах про банкрутство за правилами КУзПБ незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Водночас, відповідно до статті 6 цього Кодексу законодавець не передбачив застосування у справі про банкрутство будь-яких інших процедур, окрім процедур розпорядження майном, санації боржника та ліквідації, на відміну від Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що передбачав окрім наведених процедур також і процедуру (можливість) укладення мирової угоди.

Щодо передбачених КУзПБ процедур, то відповідно до його преамбули цим нормативним актом встановлюються умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Такий порядок забезпечується, зокрема, застосуванням у справі про банкрутство окремих, однак послідовних та пов`язаних між собою судових процедур (стаття 6 КУзПБ).

Судова процедура розпорядження майном боржника, згідно із положеннями КУзПБ, повинна забезпечити збереження активів, ефективне їх використання, аналіз фінансового стану боржника та прийняття рішення про щодо наступної процедури - санації або ліквідації (частина 1 статті 44).

Відповідно до частини 1 статті 49 цього Кодексу у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.

Частиною 3 цієї статті КУзПБ визначено, що у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює, зокрема, рішення про закриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 90 КУзПБ, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, окрім наведених у цій статті, і в інших випадках, передбачених законом.

У зв`язку з викладеним Суд дійшов висновку, що:

- факт перебування боржника-Державного підприємства у справі про банкрутство в процедурі розпорядження майном, незалежно від того за правилами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» або КУзПБ було застосовано цю процедуру;

- обставини неможливості завершення цієї справи про банкрутство на стадії розпорядження майном із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство (у разі їх встановлення);

- заборона на застосування судових процедур санації чи ліквідації;

в сукупності вказують на існування передбаченої пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №145-ІХ підстави для закриття провадження у цій справі про банкрутство - через законодавчі обмеження щодо застосування подальших - після розпорядження майном (стаття 49 КУзПБ) процедур санації та ліквідації до Державних підприємств (крім тих, для яких пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону № 145-ІХ встановлені винятки у забороні щодо застосування цих процедур).

Отже, хоча норми пункту 9 частини першої статті 90 КУзПБ та пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України і не містять прямої вказівки на закриття провадження у справі про банкрутство з підстав обмеження у застосуванні подальших (після процедури розпорядження майном) процедур санації/ліквідації, проте застосування цих норм як підстав для закриття провадження у справі про банкрутство узгоджується із передбаченою законодавцем в частині першій статті 49 КУзПБ можливістю закрити провадження у справі про банкрутство у процедурі розпорядження майном через встановлені в пункті 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону № 145-ІХ обмеження у застосуванні подальших (після процедури розпорядження майном) судових процедур (стаття 49 КУзПБ).

Аналогічної правової позиції, щодо можливості закриття судами провадження у справах про банкрутство боржників - Державних підприємств, наведена у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 917/1230/15 з посиланням на висновки в постанові Верховного Суду, ухваленій у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №906/1290/15.

У цьому висновку Суд також враховує сталу судову практику з відповідними висновками та правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 05.11.2019 у справі №910/3704/13, від 12.12.2019 у справі №923/382/14, від 19.12.2019 у справі №50/155, від 26.05.2020 у справі №922/1200/18, від 07.10.2020 у справі №917/1230/15, від якої Суд не вбачає підстав відступати.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відсутність предмета спору в розумінні пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акта). Зазначене не виключає можливості припинення предмета спору на підставі законодавчого припису.

За приписами положень частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції чинній станом на час звернення з клопотанням про закриття провадження у справі про банкрутство, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо:

1) боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

3) у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того самого боржника;

4) відновлено платоспроможність боржника або погашені всі вимоги кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів;

5) затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом;

6) до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог;

7) справа не підлягає розгляду в господарських судах України;

8) господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника;

9) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої вказаної статті Кодексу України з процедур банкрутства, у відповідній редакції, провадження у справі про банкрутство може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 5 і 7 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 8 і 9 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 6 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

Отже, хоча норми пункту 9 частини першої статті 90 КУзПБ та пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (відсутній предмет спору) і не містять прямої вказівки на закриття провадження у справі про банкрутство з підстав обмеження у застосуванні подальших (після процедури розпорядження майном) процедур санації/ліквідації, проте застосування цих норм як підстав для закриття провадження у справі про банкрутство узгоджується із передбаченою законодавцем в частині першій статті 49 КУзПБ можливістю закрити провадження у справі про банкрутство у процедурі розпорядження майном через встановлені в пункті 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону № 145-ІХ обмеження у застосуванні подальших (після процедури розпорядження майном) судових процедур (стаття 49 Кодексу).

Аналогічної правової позиції щодо можливості закриття судами провадження у справах про банкрутство боржників - Державних підприємств, наведена у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №917/1230/15 з посиланням на висновки викладені в постанові Верховного Суду, ухваленій у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №906/1290/15.

Також вказана правова позиція підтверджується сталою судовою практикою Верховного Суду з відповідними висновками, викладеною, зокрема, в постановах від 05.11.2019 у справі №910/3704/13, від 12.12.2019 у справі №923/382/14, від 19.12.2019 у справі №50/155, від 26.05.2020 у справі №922/1200/18, від 07.10.2020 у справі №917/1230/15.

Суд апеляційної інстанції враховує, що за приписами положень пункту 13 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції чинній станом на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення з урахуванням внесених змін на підставі Закону №2971-IX від 20.03.2023, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) в інших випадках, передбачених законом. Тобто, норми пункту 9 частини першої статті 90 КУзПБ у попередній редакції кореспондуються з положеннями пункту 13 чинної редакції цієї статті.

Тобто вищенаведене підтверджує, що набрання чинності Законом №145-ІХ не означає автоматичного закриття провадження у справах про банкрутство державних підприємств, що перебувають на стадії розпорядження майном, однак, з урахуванням конкретних обставин справи, допускає закриття провадження у такій справі на стадії судової процедури розпорядження майном із застосуванням наведених положень.

Подібний за змістом висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.02.2022 у справі №906/1318/19.

З аналізу вищезазначених правових позицій Верховного Суду вбачається, що викладені у них висновки зроблені з урахуванням того, що у цих справах були відсутні нормативні підстави для переходу та застосування щодо боржника процедури санації чи ліквідації, оскільки Законом України від 02.10.2019 №145-IX «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», встановлено законодавче обмеження в застосуванні вказаних процедур щодо державного підприємства.

Суд звертає увагу, що запроваджені з набранням чинності Законом від 02.10.2019 №145-IX обмеження унеможливлюють застосування до наведених підприємств подальших судових процедур санації/ліквідації протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом з обумовленим законодавцем виключенням щодо процедури санації, яке полягає у належності боржника до державних підприємств, які задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, а також виключенням - при здійснені ліквідації боржника за рішенням власника.

Колегія суддів погоджується з доводами, викладеними у заяві про закриття провадження та апеляційній скарзі стосовно відсутності доказів належності боржника до державних підприємств, щодо яких пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №145-ІХ встановлені винятки у його застосуванні за суб`єктним складом, про що також вірно було зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Водночас, вказаною нормою Закону №145-ІХ до державних підприємств встановлено обмеження у застосуванні подальших (після процедури розпорядження майном) процедур санації/ліквідації протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 20.10.2019 по 20.10.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, Національна академія аграрних наук України звернулась до суду першої інстанції із клопотанням про закриття провадження у справі 21.02.2022, тобто під час дії вказаних обмежень встановлених Законом №145-ІХ. Проте, враховуючи введення в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, неодноразові направлення справи до судів апеляційної та касаційної інстанцій, з огляду на вирішення питання про заміну учасника у справі №922/2315/16 про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» - Національну академію аграрних наук України правонаступником - Фондом державного майна України, а також зважаючи на необхідність з`ясування правової позиції інших учасників у справі про банкрутство щодо заяви НААН, заява Національної академії аграрних наук України про закриття провадження у справі вирішена після закінчення встановленого пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №145-ІХ трирічного терміну щодо обмеження у застосуванні подальших (після процедури розпорядження майном) процедур санації/ліквідації до державних підприємств.

Таким чином, станом на час вирішення клопотання Національної академії аграрних наук України про закриття провадження у справі про банкрутство (яке обґрунтовано саме неможливістю застосування подальших процедур санації/ліквідації до боржника згідно з пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №145-ІХ) та постановлення місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали (14.09.2023) встановлений пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №145-ІХ трирічний строк для обмежень щодо застосування подальших (після процедури розпорядження майном) процедур санації/ліквідації до державних підприємств сплив, про що вірно було зазначено судом першої інстанції.

Щодо твердження апелянта про те, що лінгвістичну конструкцію п.2 розділу 3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №145-І не можна розуміти як вказівку на незастосування процедури і санації і ліквідації протягом трьох років, замість лише однієї ліквідації за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим законом, колегія суддів вказує наступне.

Перехідні положення це нормативні приписи, які мають проміжний, тимчасовий характер та розраховані на певний період. А тому ними не встановлюється постійно діюча заборона на застосування до вказаних державних підприємств передбачених законом процедур санації/ліквідації. Натомість, у вказаній нормі законодавець визначив відповідний період, протягом якого діє зазначена заборона три роки з дня набрання чинності Законом №145-ІХ, тобто з 20.10.2019 по 20.10.2022.

Отже, висновки прокурора щодо строку дії п.2 розділу 3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №145-І базуються тільки на його особистому тлумаченні та розумінні цієї норми, не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у справі №1-24-7-5/297-06-7817 від 18.11.2021, на яку посилається Національна академія аграрних наук України у заяві про закриття провадження та прокурор в апеляційній скарзі, враховані судом при розгляді даної справи. Проте, вказана справа не містить висновків щодо лінгвістичного тлумачення в частині строку дії п.2 розділу 3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №145-І, про яке вказує прокурор у апеляційній скарзі.

Доводи скаржника щодо неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, зазначених у апеляційній скарзі, є необґрунтованими з огляду на неподібність обставин у цих справах, а саме питання про закриття провадження у справі про банкрутство вирішувалось судами до спливу трирічного терміну, передбаченого пунктом 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №145-ІХ.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.06.2023 задоволено заяву Фонду державного майна України про заміну учасника у справі; замінено учасника у справі №922/2315/16 про банкрутство державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України» - Національну академію аграрних наук України на процесуального правонаступника - Фонд державного майна України.

Частиною другою статті 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Національна академія аграрних наук була учасником у справі про банкрутство як орган управління майном боржника, і саме Фонд державного майна України набув прав та обов`язків (процесуальних прав) у справі про банкрутство державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України».

Фондом державного майна України як процесуальним правонаступником Національної академії аграрних наук України у даній справі надано письмові пояснення з викладенням своєї правової позиції щодо заяви НААН, в яких Фонд зазначив про те, що вважає обґрунтування заяви Національної академії аграрних наук України про закриття провадження у справі таким, що втратило законодавчу актуальність та просив суд залишити справу на стадії розпорядження майном.

З огляду на вищевикладені висновки щодо спливу трирічного строку, у даній справі відсутні підстави для дослідження та надання оцінки обставинам щодо тривалості процедури розпорядження майном боржника на момент ухвалення спірного судового рішення, вирішення питання щодо подальшої судової процедури відносно боржника.

Викладені в апеляційній скарзі доводи прокурора щодо неправомірності висновків суду першої інстанції стосовно втрати чинності Законом №145-ІХ необґрунтовані та не приймаються судом до уваги, оскільки в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції відповідних висновків про втрату чинності Законом №145-ІХ не робив. Натомість суд вказав про сплив встановленого п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №145-ІХ трирічного строку для обмежень щодо застосування подальших (після процедури розпорядження майном) процедур санації/ліквідації до державних підприємств, оцінку чому колегією суддів надано вище.

Інших передбачених чинним законодавством підстав для закриття провадження у справі про банкрутство ні клопотання про закриття провадження, ні апеляційна скарга прокурора не містять, оскільки фактично доводи останніх зводяться до тривалої процедури розпорядження майном та неможливості застосування подальших (після розпорядження майном) процедур санації та ліквідації до державного підприємства.

Щодо тверджень апелянта про те, що заявник звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про закриття провадження у справі під час дії обмежень, встановлених Законом №145-ІХ, однак судом не прийнято відповідне процесуальне рішення у строки, передбачені нормами Закону, чим порушив права заявника, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання Національної академії аграрних наук України надійшло до Господарського суду Харківської області 21.02.2022.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє станом на момент ухвалення цієї постанови (до 14.02.2024 Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 №3429-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно із Переліком територіальних громад, затвердженим Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (зі змінами) Харківська міська територіальна громада на віднесена до району проведення воєнних (бойових) дій.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.05.2022 призначено заяву Національної академії аграрних наук України про закриття провадження у справі (вх.№4167 від 21.02.2022) до розгляду на « 23» червня 2022 р. о 12:20.

В подальшому, справа неодноразово направлялася до суду апеляційної та касаційної інстанції, що спричинило тривалість розгляду клопотання.

Крім того, у зв`язку із процесуальним правонаступництвом заявника клопотання про закриття провадження у справі, у суду виникла необхідність з`ясування правової позиції правонаступника - Фонду державного майна України.

Таким чином, строк розгляду клопотання про закриття провадження у справі зумовлений вищевикладеними об`єктивними обставинами, що не свідчить про порушення судом першої інстанції прав заявника, про яке стверджує прокурор в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для закриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Борки» з мотивів, наведених Національною академією аграрних наук України у клопотанні про закриття провадження.

Стосовно твердження Фонду державного майна України про наявність підстав для закриття апеляційного провадження, колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування своєї позиції, Фонд державного майна України зазначає, що він як орган управління належним чином здійснює передбачені законодавством повноваження під час процедури банкрутства ДП «ДГ «Борки», що не може бути підставою для представництва прокурором інтересів держави в особі Фонду відповідно до норм ч.3 ст.23 Закону «Про прокуратуру». Заступник керівника Харківської обласної прокуратури не повідомив Фонд про намір оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду в інтересах Фонду, а також про намір користуватися процесуальними повноваженнями Фонду. А тому, на думку Фонду державного майна України, наявні підстави для закриття апеляційного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурором здійснено вступ у справу №922/2315/16 в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України у 2017 році.

Відповідно до ч.2 ст.52 Господарського процесуального кодексу України, усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Матеріали справи та пояснення Фонду державного майна не містять відомостей та доводів про припинення повноважень прокурора щодо представництва інтересів держави у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону України «Про прокуратуру» право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників обласних прокуратур, керівнику, заступникам керівника, керівникам підрозділів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Отже, у даному випадку прокурор є учасником справи №922/2315/16, брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції, а тому не позбавлений права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у справі про банкрутство.

При цьому, чинне законодавство при зверненні з апеляційною скаргою не вимагає додаткового підтвердження підстав представництва прокурором, який є учасником справи, інтересів держави в особі Фонду державного майна України та повідомлення Фонду про намір звернутися до суду.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про необґрунтованість доводів Фонду державного майна та відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження, а тому суд залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 14.02.2024 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 №3429-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

З огляду на поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.09.2023 у справі №922/2315/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.01.2024.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя М.М. Слободін

Суддя О.І. Терещенко