УХВАЛА

м. Київ

05.02.2024Справа № 910/138/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши

зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП"

про стягнення 179 335, 20 грн та зобов`язання забрати товар

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" (07320, Вишгородський р-н, Київська обл., с. Сухолуччя, вул. Травнева, буд. 1Б)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03049, м. Київ, вул. Уманська, 8)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Прокредит Банк" (03049, м. Київ, пр-т Берестейський, буд. 107а, ідентифікаційний код: 21677333)

про стягнення 528 743, 55 грн та зобов`язання здійснити виконання обов`язку в натурі,

Без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 528 743,55 грн та зобов`язання виконання умов договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" (надалі - позивач, постачальник) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - відповідач, покупець) було укладено договір про закуплю матеріально-технічних ресурсів №ПК/МТЗ/23440/Ю від 19.07.2023 з додатковою угодою №1 від 15.08.2021 (надалі - договір) на поставку товару, укладений за процедурою закупівлі "Пральний порошок для промислових пралень Пасажирської Компанії", ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-04-007644-а. Проте відповідач порушив умови договору, а саме в частині оплати поставленої продукції, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 459 600,00 грн, крім цього останній нарахував до стягнення 0,1 % річних від простроченої суми у розмірі 143,55 грн.

Також позивач зазначає що, відповідачем в порушення умов договору, не здійснено надання письмових рознарядок на поставку залишку товару у кількості 20 000 кг на суму 919 200, 00 грн, що спричиняє позивачу упущену вигоду, в зв`язку з чим просить зобов`язати відповідача надати письмову рознарядку на поставку залишку товару, прийняти товар та оплатити його.

Крім того, як вказує позивач, відповідачем було подано письмову вимогу № ПК-07/2573 від 20.12.2023 за банківською гарантією № 202.53428 від 29.06.2023, відповідно до якої Акціонерним товариством "Прокредит Банк" 22.12.2023 було автоматичному режимі списано кошти у сумі 69 000, 00 грн, які вносились позивачем як гарантійна сума належного виконання договору, що підтверджується копією меморіального ордера № 470842775/7000 від 22.12.2023, отриманою банком. Однак позивач вважає що, відповідачем неправомірно застосовано стягнення коштів за банківською гарантією забезпечення виконання договору та зазначає що, Акціонерне товариство "Прокредит Банк" мало підстави не здійснювати сплату за гарантією.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.02.2024. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі Акціонерне товариство "Прокредит Банк" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

16.01.2024 через підсистему "Електронний суд" Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з тих підстав, що якість поставленого позивачем товару у кількості 10 000 кг на суму 459 600, 00 грн не відповідає вимогам ДСТУ 2972:2010, та враховуючи, що постачальником не здійснено заміну неякісного товару, у відповідача не виникало зобов`язання з оплати товару. Крім того, з огляду на порушення позивачем своїх зобов`язань, відповідачем було направлено повідомлення про розірвання договору від 20.12.2023 №ПК-07/2575, у зв`язку з чим у покупця відсутній обов`язок щодо надання письмової рознарядки на поставку решти товару. Водночас, за твердженням відповідача, у покупця були правові підстави для стягнення банківської гарантії в сумі 69 000, 00 грн.

Цією ж датою, до суду через підсистему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" (далі - позивач за зустрічним позовом) надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" (далі - відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 179 335, 20 грн та зобов`язання забрати товар.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.09.2023 у відповідності до положень ст. 268, 269 ГК України, 673 Цивільного кодексу України та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966 № П-7, позивачем за зустрічним позовом направлено відповідачу за зустрічним позовом вимогу про заміну неякісного товару, яка залишена без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з даним зустрічним позовом про стягнення 91 920, 00 грн штрафу, 39 985, 20 грн пені, 10 150, 00 грн витрат, понесених позивачем за зустрічним позовом на проведення лабораторних досліджень, 17 280, 00 грн витрат на оплату послуг з експертизи якості, 20 000, 00 грн витрат на оплату товарознавчої експертизи, а також зобов`язання відповідача за зустрічним позовом забрати неякісний товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2024 залишено зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" без руху, встановлено позивачу за зустрічним позовом п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

26.01.2024 через підсистему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла зава про зміну предмета позову, у якій позивач за зустірчним позовом просить суд прийняти до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов зі зміненою прохальною частиною, за якою просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом 91 920, 00 грн штрафу, 39 985, 20 грн пені, 10 150, 00 грн витрат, понесених позивачем за зустрічним позовом на проведення лабораторних досліджень, 17 280, 00 грн витрат на оплату послуг з експертизи якості, 20 000, 00 грн витрат на оплату товарознавчої експертизи. Тобто позивачем виключено вимогу про зобов`язання забрати неякісний товар.

Цією ж датою позивач за зустрічним позовом подав через підсистему "Електронний суд" заяву про усунення недоліків у зустрічній позовній заяві, в якій також просить суд прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом з вищенаведених підстав.

Таким чином, на підтвердження усунення недоліків, позивачем за зустрічним позовом фактично надано нову позовну заяву.

Частиною 1 статті 46 ГПК України унормовано, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З приписів ст. 46 ГПК України вбачається, що позивач може подати або заяву про зміну предмету позову, або про зміну підстав позову, одночасна зміну предмета і підстав позову процесуальним кодексом не передбачено.

В свою чергу, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

При цьому, право позивача на збільшення/зменшення розміру позовних вимог, зміну предмету, відмову від позовних вимог в частині може бути реалізовано лише після відкриття провадження у справі (прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви), а не на стадії залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом не усунуто недоліки, зазначені судом в ухвалі від 24.01.2024, а здійснено подання нової позовної заяви у межах вже поданої позовної заяви, що суперечить приписам процесуального закону.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Враховуючи, що позивач за зустрічним позовом не виконав вимог ухвали Господарського суду м. Києва від 24.01.2024, а надав нову позовну заяву в межах поданої позовної заяви, що суперечить нормам Господарського процесуального кодексу України, а тому зустрічна позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" про стягнення 179 335, 20 грн та зобов`язання забрати товар та додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили 05.02.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин