УХВАЛА

29 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/12464/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Бондарчук В. В.

від 01.05.2023 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Іоннікова І. А., Тарасенко К. В., Шаптала Є. Ю.

від 01.11.2023

за позовом Фонду розвитку підприємництва

до Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство фінансів України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 1 466 991,91 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фонд розвитку підприємництва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) до Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про:

- визнання протиправними дії щодо включення кредиторських вимог на суму 1 466 991,91 грн по рахунку НОМЕР_1 , який відкритий на підставі договору рахунку умовного зберігання (ескроу) № 9914 від 10.06.2021 (Програма здешевлення вартості іпотечних кредитів "Доступна іпотека 7 %") - до сьомої черги затвердженого реєстру акцентованих вимог кредиторів АТ "Мегабанк";

- зобов`язання внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Мегабанк" в частині виключення із сьомої черги кредиторських вимог Фонду розвитку підприємництва на суму 1 466 991,91 грн по рахунку НОМЕР_1 та подати зміни на затвердження виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати здійснити задоволення кредиторських вимог в позачерговому порядку (тобто без включення до будь-якої черги) та повернути грошові кошти в розмірі 1 466 991,91 грн з екскроу рахунку НОМЕР_1 на підставі вимоги про задоволення вимог в почерговому порядку - шляхом перерахування коштів на рахунок Фонду розвитку підприємництва НОМЕР_2, відкритий в Державній казначейській службі України у місті Києві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 у справі № 910/12464/22 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення кредиторських вимог Фонду розвитку підприємництва на суму 1 466 991,91 грн по рахунку НОМЕР_1 , який відкритий Акціонерним товариством "Мегабанк" на підставі договору рахунку умовного зберігання (ескроу) № 9914 від 10.06.2021 (Програма здешевлення вартості іпотечних кредитів "Доступна іпотека 7%") - до сьомої черги затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів Акціонерного товариства "Мегабанк". Вирішено зобов`язати Акціонерне товариство "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити задоволення кредиторських вимог Фонду розвитку підприємництва в позачерговому порядку шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 1 466 991,91 грн з ескроу рахунку Фонду розвитку підприємництва НОМЕР_1 на рахунок Фонду розвитку підприємництва НОМЕР_2, відкритий в Державній казначейській службі України у місті Києві. Вирішено стягнути з Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь Фонду розвитку підприємництва судовий збір в сумі 24 689,00 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою від 01.11.2023 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 у справі № 910/12464/22.

04 січня 2024 року Акціонерне товариство "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 у справі № 910/12464/22.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни, Судом встановлено, що її слід залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В касаційній скарзі Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни зазначено, що підставою касаційного оскарження судових рішень у справі № 910/12464/22 є наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зауважує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. Проте Акціонерне товариство "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни не вказало норму права (норми права), щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Разом із тим, Суд звертає увагу, що у разі визначення підставою касаційного оскарження судових рішень у справі наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен чітко зазначити конкретну норму (норми) права (пункт, частину, статтю) щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її (їх) застосування і висновок щодо застосування якої (яких) необхідно зробити Верховному Суду.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки у даній справі позов поданий у 2022 році, для вирахування розміру сплати судового збору застосовується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2 481,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2 481,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із абзацом 1 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

З урахуванням наведеного, за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 у справі № 910/12464/22, оскільки Акціонерне товариство "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни викладає доводи щодо незгоди із оскаржуваними судовими рішеннями в частині задоволених позовних вимог, судовий збір підлягав сплаті у сумі 48 971,76 грн, а саме 24 485,88 грн (2 481,00 грн (за одну вимогу немайнового характеру) + 22 004,88 грн (1,5% від 1 466 991,91 грн)) * 200%, де 24 485,88 грн - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову за вимогами, що оскаржуються, 200% - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Водночас згідно із частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки касаційна скарга Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни осіб подана через систему "Електронний суд", то застосовується коефіцієнт 0,8 відповідно до вказаної норми права, отже судовий збір за подання касаційної скарги у даному випадку підлягає сплаті у сумі 39 177,41 грн.

Однак до касаційної скарги Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, про що складений акт Верховного Суду № 32.1-13/19 від 05.01.2024.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу

З огляду на викладене, касаційна скарга Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, шляхом:

- належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (уточнити норму (норми) права (пункт, частину, статтю) щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її (їх) застосування і висновок щодо застосування якої (яких) необхідно зробити Верховному Суду);

- надання Суду доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 у справі № 910/12464/22 у встановленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 39 177,41 грн.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги без руху, Суд не розглядає клопотання Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 у справі № 910/12464/22 залишити без руху.

2. Надати Акціонерному товариству "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Акціонерному товариству "Мегабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої Ірини Володимирівни, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко