РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2024Справа № 910/17269/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УКРОРГСИНТЕЗ" (вул. Вінстона Черчилля, буд.85, м. Київ, 02094, 8)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Стілмен" (вул. Вільямса Академіка, буд. 6Д, оф.43, м. Київ, 03189, )

про стягнення 337 729,20 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УКРОРГСИНТЕЗ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Стілмен" (далі - відповідач) про стягнення 337 729,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором поставки №24/01/2023 від 24.01.2023 відповідач в обумовлений строк не здійснив повну та своєчасну поставку товару, оплаченого позивачем. Як стверджує позивач, відповідачем не допоставлено товар на суму 337 729,20 грн, яку і просить стягнути.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.11.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Вільямса Академіка, буд.6Д, оф.43, м.Київ, 03189 та отримана відповідачем 04.01.2024.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзиви на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укроргсинтез" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Металоцентри Стілмен» укладено Договір № 24/01/23 від 24.01.2023 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити товарт на умовах та в строки, визначені цим договором, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплачевати його вартість на умовах договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору строк поставки товару вказується в кожній окремій специфікації.

Поставка товару здійснюється на умовах DDP - склад покупця, за адресою, яка зазначається в замовленні, якщо інше не зазначено у відповідному додатку (п.3.2. договору).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що ціна, кількість, асортимент, терміни постачання товару, а також інші умрви за згодою сторін, обумовлюється сторонами в рахунках-фактури та видаткових накладних, а в окремих випадках в додатках до даного договору (специфікаціях), для кожної партії окремо. Ціна, кількість, асортимент товару може бути також погоджено сторонами шляхом підписання видаткової накладної, згідно з якою покупець отримуватиме товар від постачальника без попереднього виставлення рахунку-фактури або без укладення додатку (специфікації).

Відповдно до п.2.5. договору, оплата товару здійснюється шляхом попередньої оплати в розмірі 100% або 50%за домовленістю сторін.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2023, але в будь -якому разі до повного виконання зобов`язань по даному договору. (п. 7.1 Договору).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було виставлено позивачу рахунок №СТ-0001833 від 16.03.2023 на товар - арматура 12 в кількості 20т. загальною вартістю 737 400, 00 грн. Позивач перерахував 100% вартості товару, що підтверджено платіжними інструкціями №1613 від 16.03.2023 на суму 387 700, 00 грн та №1657 від 17.03.2023 на суму 368 700, 00 грн.

Судом встановлено, що відповідно до видаткової накладної № СТ-0000383 від 20.03.2023, яка підписана обома сторонами, на виконання умов Договору постачальник передав, а покупець отримав товар загальною вартістю 399 670,80 грн.

Таким чином, відповідачем недопоставлено товар позивачу на загальну суму 337 729,20 грн.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662, 663 ЦК України у продавця існує обов`язок передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 вказаної статті).

Згідно з частиною 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом від 19.04.2023 звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштіву сумі 337 729, 20 грн в зв`язку з невиконанням зобов`язань щодо поставки товару.

Відповідач листом від 14.06.2023 №СТ198/23/583 гарантував позивачу повернення грошових коштів. Проте, суму заборгованості не оплатив.

Під час розгляду справи, відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про повернення грошових коштів за оплачений і непоставлений товар позивачу, відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення попередньої оплати в сумі 337 729,20 грн. є правомірними.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Стілмен" (вул. Вільямса Академіка, буд. 6Д, оф.43, м. Київ, 03189, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "УКРОРГСИНТЕЗ" (вул. Вінстона Черчилля, буд.85, м. Київ, 02094, 8) 337 729 (триста тридцять сім тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн. 20 коп. попередньої оплати та 5 065 (п`ять тисяч шістдесят п`ять) грн. 94 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 26.01.2024.

Суддя Наталія Ягічева