ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2024 р. Справа №910/9831/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Луцюк А.В.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Вихрицький Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будгенсервіс"

про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

за результатами розгляду апеляційних скарг Приватного підприємства "Бі Про Інжинірінг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 (повний текст складено 20.09.2023)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 (повний текст складено 12.10.2023)

у справі №910/9831/23 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будгенсервіс"

до Приватного підприємства "Бі Про Інжинірінг"

про стягнення 463 378,37 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будгенсервіс" (далі - ТОВ "Будгенсервіс") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Бі Про Інжинірінг" (далі - ПП "Бі Про Інжинірінг") заборгованості у загальному розмірі 463 378,37 грн, з яких: 210 935,45 грн - основний борг, 161 588,03 грн - пеня, 15 222,01 грн - три проценти річних, 75 632,88 грн - інфляційні втрати.

Крім того, до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 74 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.09.2023 у справі №910/9831/23 позов задоволено частково.

Стягнуто з ПП "Бі Про Інжинірінг" на користь ТОВ "Будгенсервіс" 210 935,45 грн основного боргу, 141 661,94 грн пені, 381,42 грн трьох процентів річних та судовий збір у розмірі 5 294,69 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі №910/9831/23 частково задоволено заяву ТОВ "Будгенсервіс".

Стягнуто з ПП "Бі Про Інжинірінг" на користь ТОВ "Будгенсервіс" витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 20 000,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ПП "Бі Про Інжинірінг" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/9831/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Також, не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, ПП "Бі Про Інжинірінг" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі №910/9831/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Будгенсервіс" про стягнення витрат на правову допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 апеляційні скарги ПП "Бі Про Інжинірінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі №910/9831/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/9831/23 залишено без змін. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі №910/9831/23 залишено без змін.

16.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Будгенсервіс" надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/9831/23 в розмірі 20 000,00 грн.

Обґрунтовуючи заяву відповідач посилається на те, що апеляційні скарги ПП "Бі Про Інжинірінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі №910/9831/23 залишено без задоволення, у зв`язку з чим на відповідача мають бути покладенні судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн, понесені позивачем в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 16.01.2024 заяву ТОВ "Будгенсервіс" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2024 заяву ТОВ "Будгенсервіс" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу призначено на 29.01.2024.

28.01.2024, через систему "Електронний суд", представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому останній просив відмовити ТОВ "Будгенсервіс" у стягненні з ПП "Бі Про Інжинірінг" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Вказане клопотання відповідача обґрунтоване, зокрема тим, що заява позивача є необґрунтованою, а заявлені останнім витрати на правничу допомогу - завищеними та неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.

Позивач в судове засідання 29.01.2024 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2024 в його електронний кабінет.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.01.2024 заперечив проти задоволення вимог та доводів заяви, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу, клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Апеляційним судом встановлено, що 16.09.2020 між адвокатом Гнидкою М.В. (адвокат) та ТОВ "Будгенсервіс" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №16/09/2020, за умовами якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу за окремим письмовими та/або усними дорученнями останнього в усіх правовідносинах, що склалися між клієнтом та будь-якими юридичними та фізичними особами, установами, організаціями, міністерствами та будь-якими судами будь-якої інстанції.

Згідно з пунктом 4.4 договору оплата гонорару адвоката здійснюється на підставі акта приймання-передачі наданих правових послуг у строк не пізніше 2 місяців з моменту підписання відповідного акта приймання-передачі наданих правових послуг адвокатом та клієнтом.

Додатковою угодою №6 від 11.01.2024 до вказаного договору сторони визначили, що:

- складання та подання відзиву на апеляційну скаргу ПП "Бі Про Інжинірінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/9831/23 до суду - 10 000,00 грн;

- складання та подання відзиву на апеляційну скаргу ПП "Бі Про Інжинірінг" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі №910/9831/23 до суду - 10 000,00 грн.

11.01.2024 між сторонами складено акт приймання-передачі наданих послуг на суму 20 000,00 грн, за складання та подання відзивів на апеляційні скарги ПП "Бі Про Інжинірінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі №910/9831/23.

Клієнт не має претензій до адвоката щодо наданої професійної правничої допомоги (пункт 4 акта).

Згідно з вимогами частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При розгляді заяви про розподіл судових витрат колегія суддів також наголошує, що частиною 1 статті 124 ГПК України передбачено, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 статті 124 ГПК України).

Водночас застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників.

При цьому, аналіз частини 2 статті 124 ГПК України свідчить про те що, у разі неподання попереднього розрахунку, у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Аналогічні висновки щодо застосування частини 2 статті 124 ГПК України містяться у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони, на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України, можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №910/13034/20).

За приписами частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказаний правовий висновок викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Як зазначалось вище, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Здійснивши аналіз доводів відповідача, а також співмірності заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Також колегія суддів взяла до уваги, що спір у цій справі для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України та ГК України. Великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом, і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Таким чином, судова колегія вважає необґрунтовано завищеною вартість наданих послуг за підготовку відзивів на апеляційні скарги, та дійшла висновку про часткове задоволення в сумі 10 000,00 грн.

Інші аргументи клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не знайшли свого підтвердження.

За приписами частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.01.2021 у справі №925/1137/19.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про розподіл судових витрат шляхом стягнення з ПП "Бі Про Інжинірінг" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанцій у загальному розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи те, що судовий збір за прийняття додаткового рішення (постанови) не здійснюється, то відповідно судовий збір, згідно з приписами статті 129 ГПК України, розподілу не підлягає.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будгенсервіс" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Бі Про Інжинірінг" (04080, місто Київ, вулиця Вікентія Хвойки, будинок 15/15; ідентифікаційний код 36797275) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будгенсервіс" (01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 15; ідентифікаційний код 39097610) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

4. Видачу наказу на виконання додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Справу №910/9831/23 передати до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено та підписано - 05.02.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов