РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 м. КиївСправа № 910/17781/23

За позовом: КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВКОМУНСЕРВІС";

до: фізичної особи-підприємця БИРЮК ТЕТЯНИ ІЛЛІВНИ;

про: стягнення 20.131,39 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВКОМУНСЕРВІС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до фізичної особи-підприємця БИРЮК ТЕТЯНИ ІЛЛІВНИ (далі - відповідач) про стягнення 20.131,39 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 01.02.2013 № 5311-Дн, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 20.131,39 грн., з яких: 15.976,06 грн. - основна заборгованість, 483,53 грн. - пеня, 726,33 грн. - 3 % річних та 2.945,47 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/17781/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 01.02.2013 № 5311-Дн (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується надавати відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів (ТПВ), що утворюються на об`єкті відповідача (продовольча крамниця), який знаходиться за фактичною адресою: м. Київ, бул. Перова, 18-А, а відповідач зобов`язується прийняти та своєчасно оплачувати послуги (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.5 Договору визначено, що щомісячна оплата послуг, у розмірі що вказаний у п. 2.1 даного Договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється відповідачем не пізніше 15-го числа поточного місяця на розрахунковий рахунок позивача, на підставі виписаного позивачем рахунку.

Положенням пункту 4.2 Договору передбачено, що за прострочення оплати послуг з вивезення ТПВ за цим Договором відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, надав відповідачу послуги за Договором в період з 30.09.2020 по 30.09.2023 за актами надання послуг, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 30.09.2020 № 46533 на суму 427,20 грн.;

- від 31.10.2020 № 47002 на суму 427,20 грн.;

- від 30.11.2020 № 58088 на суму 427,20 грн.;

- від 31.12.2020 № 58547 на суму 427,20 грн.;

- від 31.01.2021 № 2089 на суму 427,20 грн.;

- від 28.02.2021 № 2561 на суму 427,20 грн.;

- від 31.03.2021 № 13155 на суму 427,20 грн.;

- від 30.04.2021 № 13625 на суму 427,20 грн.;

- від 31.05.2021 № 24918 на суму 427,20 грн.;

- від 30.06.2021 № 25408 на суму 427,20 грн.;

- від 31.07.2021 № 39025 на суму 427,20 грн.;

- від 31.08.2021 № 39541 на суму 427,20 грн.;

- від 30.09.2021 № 48815 на суму 427,20 грн.;

- від 31.10.2021 № 49333 на суму 427,20 грн.;

- від 30.11.2021 № 60957 на суму 427,20 грн.;

- від 31.12.2021 № 61481 на суму 427,20 грн.;

- від 31.01.2022 № 2400 на суму 427,20 грн.;

- від 28.02.2022 № 2934 на суму 427,20 грн.;

- від 31.05.2022 № 26904 на суму 427,20 грн.;

- від 30.06.2022 № 27442 на суму 427,20 грн.;

- від 31.07.2022 № 41444 на суму 427,20 грн.;

- від 31.08.2022 № 41983 на суму 427,20 грн.;

- від 30.09.2022 № 51770 на суму 534,49 грн.;

- від 31.10.2022 № 52312 на суму 534,49 грн.;

- від 30.11.2022 № 66068 на суму 534,49 грн.;

- від 31.12.2022 № 66610 на суму 534,49 грн.;

- від 31.01.2023 № 2389 на суму 534,49 грн.;

- від 28.02.2023 № 2926 на суму 534,49 грн.;

- від 31.03.2023 № 14976 на суму 534,49 грн.;

- від 30.04.2023 № 15525 на суму 534,49 грн.;

- від 31.05.2023 № 27710 на суму 534,49 грн.;

- від 30.06.2023 № 28255 на суму 534,49 грн.;

- від 31.07.2023 № 41080 на суму 534,49 грн.;

- від 31.08.2023 № 41640 на суму 534,49 грн.;

- від 30.09.2023 № 56626 на суму 534,49 грн.

Проте, вказана сума заборгованості відповідачем сплачена частково, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором в сумі 15.976,06 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлена вимога про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 483,53 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 726,33 грн. та інфляційних втрат в сумі 2.945,47 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості від 28.02.2023 № 000009064, від 19.04.2023 № 000011397, від 12.06.2023 № 000013113, від 27.06.2023 № 000014036, від 23.08.2023 № 000015877 та від 20.09.2023 № 000016618, які залишені відповідачем без виконання.

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в сумі 15.976,06 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 15.976,06 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені за порушення строків виконання грошового зобов`язання суд зазначає наступне.

Приписами частини 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов`язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов`язання мало бути виконано, а нарахування господарської санкції у вигляді пені здійснюється за шість місяців прострочення виконання зобов`язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок пені, суд визнав частково арифметично невірним, а саме: за квітень 2023.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені підлягає задоволенню в сумі 472,74 грн., за розрахунком позивача, який перерахований судом тільки в частині нарахування пені за квітень 2023 на суму 124,55 грн., а саме:

- 534,49 грн.: з 16.04.2023 по 27.07.2023 (103 дні) (облікова 25 %) - 75.41 грн.;

- 534,49 грн.: з 28.07.2023 по 14.09.2023 (49 днів) (облікова 22 %) - 31.57 грн.;

- 534,49 грн.: з 15.09.2023 по 14.10.2023 (30 днів) (облікова 20 %) - 17,57 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 726,33 грн. та інфляційних втрат в сумі 2.945,47 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця БИРЮК ТЕТЯНИ ІЛЛІВНИ ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВКОМУНСЕРВІС" (Україна, 04053, м. Київ, вулиця Кудрявська, будинок 23, ідентифікаційний код: 33745659) основну заборгованість в сумі 15.976 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн. 06 коп., пеню в сумі 472 (чотириста сімдесят дві) грн. 74 коп., 3 % річних в сумі 726 (сімсот двадцять шість) грн. 33 коп., інфляційні втрати в сумі 2.945 (дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) грн. 47 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. У задоволенні решти вимог - відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац