ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВА УХВАЛА
23.01.2024 Справа № 917/635/23
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.О.С.-Вікторія-Агро" про ухвалення додаткового рішення у справі
про визнання недійсним та скасування рішення.
Суддя Погрібна С.В.
Секретар судового засідання Сорока Є.С.
Представники сторін згідно протоколу судового засідання.
Суть справи. Товариство з обмеженою відповідальністю "Б.О.С.-Вікторія-Агро" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання та скасування рішення комісії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" з розгляду Акта про порушення, оформлене протоколом № 00007917 від 31.01.2023.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 закрито провадження у справі.
Від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо понесених судових витрат.
В своїй заяві заявник просить суд стягнути на свою користь понесені, або ті що мають бути ним зроблені витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.
В обґрунтування своєї заяви позивач надає детальний опис робіт, проведених адвокатом в межах виконання договорів про надання правової допомоги.
Так, до долученого до матеріалів справи Акту приймання-передачі сторони погодили наступний обсяг виконаних адвокатом робіт:
- детальне вивчення матеріалів, що посвідчують характер господарських відносин між АТ «Полтаваобленерго» та ТОВ «Б.О.С.-ВІКТОРІЯ-АГРО» з приводу організації виконання договору про розподіл електричної енергії, укладеного на умовах приєднання споживача до публічної пропозиції (4 години);
- встановлено, що точка обліку, де перебуває електролічильник на об`єкті об`єкта «виробнича база», не може слугувати для розрахунку за спожиту електричну енергію, бо він ніколи не вводився у належному та законному порядку в експлуатацію. Це питання потребувало значного часу та кропіткої роботи, адже АТ «Полтаваобленерго» зайняло не правову позицію, на кшталт того, що «здавання електрообладнання в експлуатацію посвідчується опломбуванням його і передачею на збереження споживачеві». Для того, щоб спростувати таку хибну тезу, знадобилося вивчення усіх відповідних електротехнічних нормативних актів, які передбачають розрізнення понять «введення лічильника в експлуатацію» та «введення лічильника в облік». В результаті було доведено, що то є різні технічні категорії (28 годин);
- з`ясовано, де перебуває точка обліку для цього об`єкту. Виявлено, що її обладнано оператором системи шляхом встановлення лічильника не на території, що входить до складу об`єкта ТОВ «Б.О.С.-ВІКТОР1Я-АГРО», а на території енергокомпанії на фасаді підстанції ВОП-0,38, що належить відповідачу, і точка обліку весь час перебувала в стані оперативного контролю АТ «Полтаваобленерго» (16 годин);
- ретельно вивчено генезис взаємин контрагентів щодо порядку та процедури встановлення пломб на лічильнику на об`єкті споживача (4 години);
- ретельно вивчено генезис взаємин контрагентів щодо порядку та процедури встановлення пломб на індикаторах в лічильнику на об`єкті споживача (4 години);
- шляхом аналізу спеціальної нормативної документації встановлено, що електролічильники з вбудованими індикаторами мають обов`язково бути сертифікованими/атестованими, і опломбовані індикатори мають передаватися за двостороннім актом на збереження і відповідальність від оператора до споживача. Виявлено відсутність таких необхідних дій з боку відповідача (6 годин);
- вивчені та критично оцінені листи державних установ десятилітньої давності (нагадаю, Правила роздрібного ринку електричної енергії діють з 2019 року), на які посилався відповідач, доведено, що вони не заслуговують на увагу (9 годин);
- проведене дослідження технічних документів АТ «Полтаваобленерго», пов`язаних з проведенням перевірки ТОВ «Б.О.С.-ВІКТОРІЯ-АГРО», а саме - акту про порушення ПРРЕЕ № 00007917 від 13 жовтня 2022 року, протоколу комісії № 00007917 від 31 січня 2023 року, акту технічної перевірки електролічильника від 13 жовтня 2022 року. З`ясовано відповідність чи не відповідність даних документів Правилам роздрібного ринку електричної енергії, Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку електричної енергії, Кодексу систем розподілу, іншим численним нормативним актам в царині енергозабезпечення споживачів (15 годин);
- під час вивчення акту про порушення від 13.10.22 і виявлення вписаних в нього осіб, встановлено, що акт складений з порушенням ПРРЕЕ, бо перевірка пройшла без представника споживача (5 годин);
- в порядку надання правової допомоги адвокатом було допитано декількох свідків, які показали, що особисто бачили протиправну дію працівників АТ «Полтаваобленерго» під час перевірки. Було надано процесуальну допомогу у належному оформленні документів для суду - нотаріально засвідчених показів свідків (10 годин);
- надана оцінка протоколу № 00007917 від 21 березня 2023 року комісії АТ «Полтаваобленерго» з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, в частині його відповідності главі 8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, перевірено правильність проведення розрахунків за даним протоколом, зокрема, законність вибору та застосування вихідних розрахункових даних. Встановлено помилковість посилання при складанні протоколу на умови договору про розподіл електричної енергії (18 годин);
- вивчено теоретичне питання про неможливість вимірювання індикаторами, вбудованими до електролічильників типу НІК стороннього впливу у тих фізичних одиницях, які передбачені у ДЧОРЕ, з`ясована наукова та судова практика з даного приводу, висновки викладені в позовній заяві (20 годин);
- внаслідок неправомірного затягування процесу та спрямування його за наполяганням відповідача на проведення і оцінку висновків експертного дослідження (забороненого нормативно для таких порушень), адвокат вивчив низку правових актів, судову практику і обґрунтовано довів незаконність таких дій (20 годин).
- потрачено багато часу на виявлення переписки між АТ «Полтаваобленерго» і споживачем, яка, на перший погляд, не має відношення до спору. Але внаслідок цієї роботи адвокату вдалося знайти листа від 12 жовтня 2022 року, підписаного директором ТОВ «Б.О.С.-ВІКТОРІЯ-АГРО» Сиротою С.М. на ім`я начальника Пирятинської дільниці АТ «Полтаваобленерго», у якому вона повідомляє про виявлені на вузлі обліку збоїв у показниках індикаторів. Цей лист був отриманий відповідачем і на його підставі була проведена перевірка. А в такому разі п. 8.4.1. ПРРЕЕ усуває відповідальність споживача. Тож, в результаті цього аргументу АТ «Полтаваобленерго» під загрозою судового скасування оскаржуваного протоколу, самостійно його скасувало. (37 годин);
- підготовлено і направлено до суду низку процесуальних та сутнісних документів: позов і відповідь на відзив. Також підготовлено і використано у процесі низку заяв та клопотань (17 годин);
- участь у судових засіданнях - 10 годин.
Позивачем у позовній заяві було визначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які становлять 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
До заяви про винесення додаткового рішення позивачем додано Договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг, розписку (а.с. 139-143). Свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю та ордер, наявні в матеріалах справи.
Згідно статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Відповідач проти стягнення судових витрат та винесення додаткового рішення заперечив, посилаючись на порушення позивачем статті 170 ГПК України при подачі відповідної заяви. Також, відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх. № 764 від 19.01.2024) до нуля гривень.
При прийнятті додаткового рішення судом враховано наступне.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1-4 статті 126 ГПК України унормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Згідно статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
З позовної заяви вбачається, що позивачем орієнтовно визначено розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн. Витрати підтверджені належним чином.
Відповідно до статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом статті 126 ГПК України з відповідача підлягає стягненню, окрім витрат по сплаті судового збору, вартість послуг адвоката, що сплачена або підлягає сплаті (правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати КГС ВС України від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
З огляду на складність спору, здійснивши та оцінивши обсяг робіт виконаних представником позивача при подачі позову та розгляді справи, врахувавши що спір виник з вини відповідача, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат понесених позивачем на правничу допомогу.
Заперечення відповідача суд вважає необґрунтованими та не приймає їх до уваги.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Керуючись статтями 130, 234, 244 ГПК України, суд
Ухвала набирає законної сили після її оголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (статті 235, 255 ГПК України).

Повний текст ухвали складено 01.02.2024.

Суддя Погрібна С.В.