ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 січня 2024 року Справа № 903/877/20 (903/1198/23)

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Гандзілевька Яна Вікторівна

за участю представників сторін:

від позивача: Чипиженко Є.В.

від відповідача-1, -2: н/з

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області в режимі відеоконференції справу №903/877/20 (903/1198/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Акрил-Груп від імені та інтересах якого діє ліквідатор-арбітражний керуючий Чипиженко Євгеній Віталійович до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Таб від імені та інтересах якого діє ліквідатор-арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми Лакс про визнання недійсним правочину в межах справи №903/877/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фіто-Лек до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Таб про банкрутство,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2023 ліквідатор ТОВ Акрил-Груп арбітражний керуючий Чипиженко Євгеній Віталійович сформував в системі Електронний суд позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Таб від імені та інтересах якого діє ліквідатор-арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми Лакс про визнання недійсним договору №2 про переведення боргу від 25.05.2020 укладеного між ТОВ Таблетка А, яке на цей час має назву ТОВ Агро Таб (Код ), ТОВ Фірма Лакс (Код ) та ТОВ Фармдрайв, яке на цей час має назву ТОВ Акрил-Груп (Код ).

Позивач просив розглядати справу за правилами загального позовного провадження на підставі ч. 2 ст. 7 КУзПБ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2023 заяву передано для розгляду судді Гарбару І.О. на підставі п.8 ч.1 ст.20 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 30.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.72).

Ухвала суду доставлена до електронного кабінету позивача та відповідачів 01.12.2023 о 00:56 год, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.73-74).

Строк для подання відзиву - до 16.12.2023 включно.

Ухвалою суду від 04.12.2023 виправлено описку в ухвалі суду від 30.11.2023 (а.с.75).

15.12.2023 ліквідатор ТОВ Агро Таб - арбітражний керуючий Перепелиця В.В. надіслав на електронну адресу суду відзив на позовну заяву (а.с.78-83), в якому просить суд в задоволенні позову відмовити, оскільки:

-позивач надав суду копію Договору № 2 про переведення боргу від 25.05.2020, копію договору № K/92 від 01.05.2016р., укладеного між ТОВ "Таблетка А", яке на цей час має назву ТОВ "АГРО ТАБ" та ТОВ Фірма "ЛАКС", Позивач не надав. Ліквідатор ТОВ "АГРО ТАБ" арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович не може спростувати або підтвердити факт укладення Договору № 2 про переведення боргу від 25.05.2020р. та договору № K/92 від 01.05.2016, оскільки таких документів керівником Боржника арбітражному керуючому передано не було;

- згідно виписок, які вказує Позивач - платежі на користь ТОВ Фірма "ЛАКС" здійснював з призначенням платежу: Плата за медикаменти та супутні товари; зг.дог. № К/93 від 01.05.16р., в т.ч. ПДВ.

- позивач надав докази, що між ним та ТОВ Фірма "ЛАКС" існували господарські взаємовідносини за Договором поставки № К/93 від 01.05.2016р. та Договором поставки № 71 від 19.02.2018р., за якими відбувся частковий взаємозалік, а також на виконання Договору поставки № К/93 від 01.05.2016р. Позивач здійснював платежі на користь ТОВ Фірма "ЛАКС".

- позивач не надав жодного документу на підтвердження того, що Позивач (ТОВ "Фармдрайв", яке на цей час має назву ТОВ "АКРИЛ-ГРУП") здійснило будь-які платежі або інші майнові дії на виконання оскаржуваного Договору №2 про переведення боргу від 25.05.2020р. та Договору № K/92 від 01.05.2016;

- позивач не заявляє в позові вимоги про застосування судом наслідків недійсності оспорюваного правочину, зокрема двосторонню чи односторонню реституцію, стягнення збитків тощо.

15.12.2023 представник ТОВ Фірми Лакс сформував в системі Електронний суд відзив (а.с.84-90), в якому заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, оскільки:

- позовна заява містить багато суперечливих даних, доводів та відсутній причинно-наслідковий зв`язок у наведених позивачем обставинах, а саме з тексту позовної заяви не зрозуміло кого саме Позивач визначив Відповідачем -1, а кого Відповідачем - 2, оскільки спочатку Позивач зазначає ТОВ фірму ЛАКС Відповідачем - 1, а ТОВ Агро -Таб Відповідачем-2, в подальшому зазначає ТОВ Агро-Таб Відповідачем-1, а ТОВ фірму ЛАКС уже Відповідачем -2.

Позивач зазначає себе як боржника. При цьому арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. у тексті позовної заяви наводить підстави недійсності правочину боржника , передбачені Цивільним законодавством, в яких серед іншого, зазначає , що як встановлено ч. 3 ст 13. ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди інший особі, а також зловживання правом в іншій формі, а також зазначає, що згідно зі ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який створено без наміру створення правових наслідків…. Отже, постає питання ким у даній справі є ТОВ Акрил Групп ( колишня назва ТОВ ФАРМДРАЙВ )позивачем чи боржником, чи має бути відповідачем, адже судячи з подальших доводів арбітражного керуючого Чипиженка Є.В., наведених у подальшому у позовній заяві, саме ТОВ Акрил Груп (ТОВ ФАРМДРАЙВ) вчиняв сумнівні дії , що привели його до неплатоспроможності, з точки зору арбітражного керуючого Чипиженка Е.В.;

- відповідно до ст. 601 ЦК України ТОВ фірма ЛАКС та ТОВ ФАРМДРАЙВ уклали Угоду про залік взаємних однорідних вимог від 05 серпня 2020р. на суму 4 527,00 грн, про що був складений акт про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05 серпня 2020 з посиланням на відповідні договори поставки - № 93/К від 01.05.2016 та № 71 від 19.02.2018 Таким, чином після останнього зарахування однорідних вимог заборгованість ТОВ ФАРМДРАЙВ за договором поставки № 93/К від 01.05.2016 перед ТОВ фірма ЛАКС склала 88 097, 33 грн. Таким, чином ТОВ фірма ЛАКС є кредитором ТОВ Акрил Груп ( колишнє - ТОВ ФАРМДРАЙВ);

- позивач всупереч вимогам чинного законодавства України не надав належних та достовірних доказів на підтвердження деяких, зазначених ним у позовній заяві обставин, отже, не можливо з впевненістю встановити дійсні обставини справи.

18.12.2023 ліквідатор ТОВ Агро Таб - арбітражний керуючий Перепелиця В.В. надіслав на електронну адресу суду докази надіслання відзиву на адресу ТОВ фірма ЛАКС (а.с.91-93).

18.12.2023 ліквідатор ТОВ Акрил-Груп арбітражний керуючий Чипиженко Євгеній Віталійович сформував в системі Електронний суд відповідь на відзив ТОВ фірма ЛАКС (а.с.94-98), в якій спростовує доводи відповідача -ТОВ фірма ЛАКС, а саме:

-з огляду на правовий статус Позивача, що визнаний банкрутом згідно постанови господарського суду, а також правові підстави позовних вимог щодо визнання недійсним Договору №2 про переведення боргу від 25.05.2020 (норми КУзПБ, а також інші акти законодавства), по тексту позовної заяви ТОВ Акрил-Груп іменується Позивач або боржник. При цьому, суперечливі та безпідставні твердження Відповідача 2 ТОВ фірма Лакс не підтверджуються матеріалами справи: сторонами спору є Позивач ТОВ Акрил-Груп у особі Ліквідатора - арбітражного керуючого Чипиженко Є.В., Відповідачем 1: ТОВ Агро Таб у особі ліквідатора - арбітражного керуючого Перепелиці В.В.; Відповідачем 2: ТОВ Фірма Лакс (сторони оскаржуваного Договору №2 про переведення боргу від 25.05.2020 р.);

- відповідачем-2 не наведено жодного заперечення по правовій позиції ТОВ Акрил-Груп, викладеній у позові;

- позивач відхиляє наведені Відповідачем-2 заперечення як такі, що не містять нормативно-правової аргументації та не спростовують фактичних обставин справи, викладених у позові, а саме: оспорюваний Договір №2 про переведення боргу від 25.05.2020 має характер фраудаторного правочину так як: не має економічної мети та не відповідає критеріям добросовісності та розумності; Боржник безпідставно та сумнівно зменшив розмір власних активів; Укладання Договору вбачається способом уникнення відповідальності перед кредиторами (у т.ч. враховуючи відкрите стосовно боржника виконавче провадження), а відчуження майна Боржника було здійснено без огляду на права кредиторів щодо забезпечення їхніх вимог активами Боржника; ТОВ Акрил-Груп сплачено ТОВ фірма Лакс заборгованість за ТОВ Агро Таб (ТОВ Таблетка А) у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна боржника; Договір укладено із заінтересованою особою; Боржник ТОВ Акрил-Груп безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; Сторони оспорюваного правочину діяли очевидно недобросовісно та зловживали правами стосовно кредиторів; Оспорюваний правочин є фіктивними, оскільки мали на меті не задоволення легітимних інтересів сторін правочину та досягнення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочинів, а ухилення від виконання зобов`язань перед кредиторами.

21.12.2023 ліквідатор ТОВ Акрил-Груп арбітражний керуючий Чипиженко Євгеній Віталійович сформував в системі Електронний суд відповідь на відзив ТОВ Агро Таб (а.с.99-142), в якій вказує, шо:

-Відповідачем -2 ТОВ фірма Лакс підтверджується факт проведення Позивачем розрахунку за Договором №2 про переведення боргу вiд 25.05.2020 шляхом зменшення дебiторської заборгованостi ТОВ Таблетка А на суму 767067,32 грн., збільшення заборгованості Позивача перед ТОВ фірма Лакс та подальшого проведення заліків зустрічних однорідних вимог згiдно Угод 6/н вiд 08.07.2020, 05.08.2020 (всього на суму 671255,22 грн.);

- шляхом підписання Договору №2 про переведення боргу від 25.05.2020 ТОВ Акрил-Груп (ТОВ Фармдрайв) безоплатно прийняло на себе зобов`язання ТОВ Агро Таб (ТОВ Таблетка А) перед ТОВ Фірма Лакс у розмірі 767067,32 грн. за Договором №K/92 від 01.05.2016 не будучи стороною цього договору) та розрахувалось з ТОВ Фірма Лакс на суму 671255,22 грн. шляхом зменшення суми власної дебіторської заборгованості за Договором поставки №71 від 19.02.2018 через проведення взаємозаліків (Акти зарахування зустрічних однорідних вимог від 08.07.2020, від 05.08.2020);

- щодо способу захисту: статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, статтею 20 ГК України. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2,3 ст.42 КУзПБ господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство. У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених ч.1 або 2, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Отже, вважає, що правові наслідки недійсності фраудаторного правочину, що визнається недійсним на підставі ст.42 КУзПБ визначені законом.

21.12.2023 ліквідатор ТОВ Акрил-Груп арбітражний керуючий Чипиженко Євгеній Віталійович сформував в системі Електронний суд клопотання, в якому просить суд (а.с.143-149):

1.Витребувати у Відповідача-1 ТОВ Агро Таб докази здійснення платежів за Договором № K/92 від 01.05.2016 р., укладеним з ТОВ фірма Лакс.

2. Витребувати у Відповідача-2 ТОВ Фірма Лакс:

2.1. Довідки про стан розрахунків (акт звірки), підтверджені первинним документами у т.ч., але не виключно прибуткові, видаткові накладні, ТТН, довіреності, банківські виписки, реєстр податкових накладних, акти повернення товару за Договором поставки № К/93 вiд 01.05.2016, Договором поставки № 71 вiд 19.02.2018, Договором надання послуг № 117 вiд 10.07.2017 (окремо за кожним договором за період його дії), укладеними з ТОВ Акрил-Груп (ТОВ Фармдрайв);

2.2. Письмові пояснення щодо виконання Договору № 2 про переведення боргу вiд 25.05.2020 та врахування зазначеного договору в розрахунках між ТОВ Фірма Лакс та ТОВ Акрил-Груп (ТОВ Фармдрайв);

2.3. Письмові пояснення щодо виконання Договору № 2 про переведення боргу вiд 25.05.2020 та врахування зазначеного договору в розрахунках між ТОВ Фірма Лакс та ТОВ Агро Таб (ТОВ Таблетка А).

Також, просить зазначені документи витребувати шляхом направлення на адресу Господарського суду Волинської області та ліквідатора ТОВ Акрил-Груп арбітражного керуючого Чипиженко Є.В. у зареєстрований електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС або поштову адресу: а/с 2750, м.Харків, 61064.

В обгрунтування вказує, що при здійсненні ліквідаційних заходів ТОВ Акрил-Груп встановлено наявність фінансово-господарських відносин між Позивачем та ТОВ Таблетка А - Відповідачем-1, яке на цей час має назву ТОВ Агро Таб, а також ТОВ Фірма Лакс - Відповідачем-2.

У зв`язку із відсутністю у ліквідатора ТОВ Акрил-Груп документів на підтвердження укладання та виконання зазначених договорів, ліквідатором на адресу ТОВ Фірма Лакс направлялись запити вих. №02-28/126 від 01.08.2022, вих. №02- 28/148 від 17.10.2022 та отримано відповіді (листи №48 від 25.08.2022, №56 від 09.09.2022, №57 від 14.09.2022, №76 від 03.11.2022 з додатками), з яких вбачається наступне: Між ТОВ Акрил-Груп (попередня назва ТОВ Фармдрайв) та ТОВ фірма Лакс укладено декілька господарських договорів: Договір поставки № К/93 вiд 01.05.2016 (за яким ТОВ фiрма Лакс - Постачальник), Договір поставки № 71 вiд 19.02.2018 (за яким ТОВ фiрма Лакс - Покупець), Договір надання послуг № 117 вiд 10.07.2017, Договір № 2 про переведення боргу вiд 25.05.2020 Koпiй документiв щодо прийому-передачi товарiв ТОВ фірма Лакс не надано через великий обсяг запитуваної iнформацiiї та брак технiчних можливостей (лист ТОВ фірма Лакс №48 від 25.08.2022).

Також ТОВ фірма Лакс на запит ліквідатора надано Картку клiєнта 361_1 за договором поставки № 93 вiд 01.05.2016, картку клiєнта 631 за договором поставки №71 вiд 19.02.2018, Картку клієнта по рахунку 361/2 за договором надання послуг № 117 вiд 10.07.2017 (таблиці Exel що не містять обов`язкових реквізитів первинного документа, встановлених законодавством та повної інформації щодо господарських відносин між сторонами залучені до матеріалів справи).

Окрім того, 25.05.2020 між ТОВ Таблетка А - Відповідачем -1, яке на цей час має назву ТОВ Агро Таб (Первісний боржник), ТОВ Фармдрайв - Позивачем, яке на цей час має назву ТОВ Акрил-Груп (Новий боржник) та ТОВ Фірма Лакс - Відповідачем -2 (Кредитор) укладено Договір №2 про переведення боргу. За умовами Договору Первісний боржник переводить свій борг на Нового боржника, внаслідок чого Новий боржник заміняє Первісного боржника як зобов`язану сторону за договором № K/92 від 01.05.2016 укладеним між Первісним боржником i Кредитором (п.1). За Договором Новий Боржник стає зобов`язаним здійснити замість Первісного боржника оплатити поставлений товар на суму 767067,32 грн. протягом 3 календарних днів з моменту підписання цього договору (п.2). Після отримання від ТОВ фірма Лакс копії Договору №2 про переведення боргу від 25.05.2020 та інших документів на адресу ТОВ фірма Лакс ліквідатором направлено запит вих. №02-28/148 від 17.10.2022 із вимогою щодо надання наступної інформації:

1.Чи проведено виконання Договору №2 про переведення боргу від 25.05.2020 р. між ТОВ Фірма Лакс та ТОВ Акрил-Груп (Фармдрайв), якщо так, то в який спосіб?;

2. Яким чином враховано зазначений договір в розрахунках між ТОВ Фірма Лакс та ТОВ Акрил-Груп (ТОВ Фармдрайв), у т.ч. за Договорами № К/93 від 01.05.2016, №71 від 19.02.2018, № 117 від 10.07.2017?;

3.Чи є ТОВ Акрил-Груп стороною Договору № K/92 від 01.05.2016?

Листом №76 від 03.11.2022 р. за підписом Директора ТОВ фірма Лакс повідомлено наступне:

Виконання Договору №2 про переведення боргу вiд 25.05.2020 мiж ТОВ фірма Лакс, ТОВ Фармдрайв та ТОВ Таблетка А проведено шляхом врегулювання дебiторської заборгованостi по рахунку 361.1 - збiльшення дебiторської заборгованостi ТОВ Фармдрайв на суму 767067,32 грн. та зменшення дебiторської заборгованостi ТОВ Таблетка А на суму 767067,32 грн;

Договiр №2 про переведення боргу вiд 25.05.2020 враховано в розрахунках мiж ТОВ фірма Лакс та ТОВ Фармдрайв по рахунку 361.1 - збiльшено дебiторську заборгованiсть в карточцi клiєнта ТОВ Фармдрайв, на якiй облiковувалася також заборгованiсть по Договору Поставки К/93 вiд 01.05.2016 на суму 767067,32 грн.; зменшено вищевказану дебiторську заборгованiсть на суми залiкiв однорiдних вимог в розмiрi 666728,22 грн. згiдно Угоди 6/н вiд 08.07.2020 та 4527,00 грн. згiдно Угоди 6/н вiд 05.08.2020 (всього на суму 671255,22 грн), одночасно по рахунку 631 зменшено кредиторську заборгованiсть в карточцi клiєнта ТОВ Фармдрайв, на якiй облiковувалася заборгованiсть за Договором поставки №71 вiд 19.02.2018 всього на (всього на суму 671255,22 грн.). При цьому сума заборгованостi по Договору №117 вiд 10.07.2017, яка облiковувалася на рахунку 361.2, не зазнала змiн. ТОВ Акрил-груп не є стороною Договору К/92 вiд 01.05.2016.

Отже, вважає, що Відповідачем -2 ТОВ фірма Лакс підтверджується факт проведення Позивачем розрахунку за Договором №2 про переведення боргу від 25.05.2020 на шляхом збільшення заборгованості Позивача перед ТОВ фірма Лакс та подальшого проведення заліків зустрічних однорідних вимог згідно Угод 6/н від 08.07.2020 р., 05.08.2020 (всього на суму 671255,22 грн.).

Однак, Відповідачем-1 ТОВ Агро Таб у Відзиві на позовну заяву від 13.12.2023 зазначено: Ліквідатор ТОВ Агро Таб арбітражний керуючий Перепелиця В.В. не може спростувати або підтвердити факт укладання договору Договору №2 про переведення боргу від 25.05.2020 р. та Договору №К/92 від 01.05.2016 р.. Окрім того, Відповідач-1 ТОВ Агро Таб стверджує що Позивач не надав жодного документу на підтвердження того, що Позивач здійснив будь-які платежі або інші майнові дії на виконання оскаржуваного Договору №2 про переведення боргу від 25.05.2020 р. та Договору №К-92 від 01.05.2016 р..

Навпаки, Відповідачем-2 ТОВ фірма Лакс у Відзиві на позовну заяву від 15.12.2023 заначено: Між ТОВ фірма Лакс та ТОВ Фармдрайв був укладений Договір поставки № 93/К від 02 травня 2016р. за яким ТОВ фірма Лакс поставляло Товари ТОВ Фармдрайв.

Також між ТОВ Фармдрайв та ТОВ фірма Лакс був укладений Договір поставки № 71 від 19. 02.2018 за яким ТОВ Фармдрайв поставляло ТОВ фірма Лакс Товар . Також між ТОВ фірма Лакс та ТОВ Фармдрайв був укладений Договір про надання послуг №117 від 10.07.2017 за яким ТОВ фірма Лакс надавало маркетингові послуги ТОВ Фармдрайв.

Відповідно до даних наявних у ТОВ фірма Лакс, станом на 08 липня 2020 заборгованість ТОВ Фармдрайв за договором поставки № 93/ К від 01.05.2016 перед ТОВ фірма Лакс становила - 759352,55 грн, а заборгованість ТОВ фірма Лакс за договором поставки № 71 від 19.02.2018 перед ТОВ Фармдрайв становила - 666 728,22 грн. Ці взаємні заборгованості підтверджуються стороною ТОВ Фармдрайв, в Угоді про залік взаємних однорідних вимог від 08 липня 2020 р.

Таким чином, користуючись правом наданим до ст. 601 ЦК України, з метою зменшення взаємної заборгованості ТОВ фірма Лакс та ТОВ Фармдрайв уклали Угоду про залік взаємних однорідних вимог від 08 липня 2020 на суму 666 728,22 грн., про що був складений акт про зарахування зустрічних однорідних вимог від 08 липня 2020, з посиланням саме на відповідні договори поставки № 93/К від 01.05.2016 та №71 від 19.02.2018.

Отже, після заліку однорідних вимог заборгованість ТОВ Фармдрайв за договором поставки № 93/К від 01.05.2016р. перед ТОВ фірма Лакс склала 92624,33грн. В подальшому, оскільки фінансово-господарські відносини між ТОВ фірма Лакс та ТОВ Фармдрайв тривали, станом на 05 серпня 2020р. заборгованість ТОВ Фармдрайв за договором поставки №93/ К від 01.05.2016р. перед ТОВ фірма Лакс становила - 92 624,33 грн., а заборгованість ТОВ фірма Лакс за договором поставки №71 від 19.02.2018р. перед ТОВ Фармдрайв становила - 4 527,00 грн.

Отже, відповідно до ст. 601 ЦК України, ТОВ фірма Лакс та ТОВ Фармдрайв уклали Угоду про залік взаємних однорідних вимог від 05 серпня 2020р. на суму 4 527,00 грн., про що був складений акт про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05 серпня 2020р. з посиланням на Договори поставки - № 93/К від 01.05.2016р. та № 71 від 19.02.2018р..

При цьому, як зазначено вище, Листом №76 від 03.11.2022 за підписом Директора ТОВ фірма Лакс підтверджує факт проведення розрахунків за оскаржуваним Договором.

Проте, на цей час у матеріалах справи відсутні (не надані Відповідачами) первинні документи, довідки про стан розрахунків (акти звірки) між сторонами на підставі яких проведено фактичний розрахунок за оспорюваним Договором №2 про переведення боргу від 25.05.2020 шляхом проведення заліків зустрічних однорідних вимог згідно Угод 6/н від 08.07.2020, 05.08.2020 (всього на суму 671255,22 грн.).

27.12.2023 представник ТОВ фірма Лакс сформував в системі Електронний суд наступні документи (а.с.151-171):

1.Заяву про поновлення процесуального строку, оскільки ТОВ фірма ЛАКС отримало відповідь на відзив 21.12.202, але в зв`язку із тимчасовою непрацездатністю (хворобою) представника позивача з 18.12.2023 по 26.12.2023 не мало можливості подати заперечення на відповідь на відзив. Просить поновити, визначений ухвалою про відкриття провадження від 30.11.2023 строк для подання заперечення на відповідь на відзив.

2. Заперечення (на відповідь на відзив), в яких зазначено, що у договорі про переведення боргу № 2 від 25.05.2020 та в угодах про взаємозалік однорідних вимог від 08.07.2020 та від 05.08.2020 посилання йде на зовсім різні договори з різними сторонами. Також у ТОВ фірма ЛАКС не має жодних даних про виконання Договору про переведення боргу № 2 від 25.05.2020. Так відповідно до п. 2 про переведення боргу № 2 від 25.05.2020р. Новий боржник ( тобто ТОВ ФАРМДРАЙВ (ТОВ АКРИЛ -ГРУП) стає зобов`язаним здійснити замість первісного боржника здійснити наступні обов`язки останнього, а саме оплатити поставлений товар на суму 767067, 32 грн. протягом 3-х календарних днів з моменту підписання цього договору. Жодних коштів на виконання Договору про переведення боргу № 2 від 25.05.2020 від ТОВ ФАРМДРАЙВ (ТОВ АКРИЛ ГРУП) на рахунок ТОВ фірма ЛАКС не надходило та будь які дані на виконання цього договору у ТОВ фірма ЛАКС відсутні.

28.12.2023 представник позивача сформував в системі Електронний суд пояснення по справі (а.с.172-176).

Ухвалою суду від 28.12.2024 суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №903/877/20 (903/1198/23) за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.01.2024 о 10:30 год. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Зобов`язанодо 16.01.2024 надати суду: «Агро Таб»: докази здійснення платежів за Договором № K/92 від 01.05.2016, укладеним з ТОВ фірма «Лакс»; договір №К/92 від 01.05.2016, який укладений між ТОВ Таблетка А (первісний боржник), ТОВ Фірма «Лакс» (кредитор) та ТОВ Фармдрайв(новий боржник). ТОВ Фірма «Лакс»: договір №К/92 від 01.05.2016, який укладений між ТОВ Таблетка А (первісний боржник), ТОВ Фірма «Лакс» (кредитор) та ТОВ Фармдрайв(новий боржник). Довідки про стан розрахунків (акт звірки), підтверджені первинним документами у т.ч., але не виключно прибуткові, видаткові накладні, ТТН, довіреності, банківські виписки, реєстр податкових накладних, акти повернення товару за Договором поставки № К/93 вiд 01.05.2016, Договором поставки № 71 вiд 19.02.2018, Договором надання послуг № 117 вiд 10.07.2017 (окремо за кожним договором за період його дії), укладеними з ТОВ «Акрил-Груп» (ТОВ «Фармдрайв»). Письмові пояснення щодо виконання Договору № 2 про переведення боргу вiд 25.05.2020 та врахування зазначеного договору в розрахунках між ТОВ Фірма «Лакс» та ТОВ «Акрил-Груп» (ТОВ «Фармдрайв»). Письмові пояснення щодо виконання Договору № 2 про переведення боргу вiд 25.05.2020 та врахування зазначеного договору в розрахунках між ТОВ Фірма «Лакс» та ТОВ «Агро Таб» (ТОВ «Таблетка А»). ТОВ Акрил-Груп: договір №К/92 від 01.05.2016, який укладений між ТОВ Таблетка А (первісний боржник), ТОВ Фірма «Лакс» (кредитор) та ТОВ Фармдрайв(новий боржник). Зазначені документи направити на адресу Господарського суду Волинської області та ліквідатора ТОВ «Акрил-Груп» арбітражного керуючого Чипиженко Є.В. у зареєстрований електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС або поштову адресу: а/с 2750, м.Харків, 61064. Попереджено ТОВ «Агро Таб», ТОВ «Акрил-Груп» та ТОВ Фірма «Лакс», що відповідно до ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу. Поновлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (а.с.177-181).

29.12.2023 представник ТОВ Фірми Лакс сформував в системі «Електронний суд» клопотання про визнання зловживання процесуальними правами (а.с.184-186).

Ліквідатор-арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович ТОВ Агро Таб надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій повідомив суд про неможливість виконання пп. 5.1.1., 5.1.2. п. 5.1. ухвали Господарського суду Волинської області від 28.12.2023 , оскільки зазначені документи у ліквідатора ТОВ "АГРО ТАБ" арбітражного керуючого Перепелиці Василя Володимировича відсутні (а.с.193-195) та заперечення (а.с.196-200).

16.01.2024 ліквідатор ТОВ «Акрил-Груп» арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. сформував в системі «Електронний суд» пояснення (а.с.201-207) з додатками документів.

15.05.2024 ТОВ Фірми Лакс надіслало на адресу суду лист на виконання вимог ухвали суду (а.с.208-219), яким долучив оригінал Договору № К/92 від 01.05.2016, оригінал акту про зарахування зустрічних вимог від 08.06.2020, щоо є первинним бухгалтерським документом, яким ТОВ «ФАРМДРАЙВ» підтверджує реальність та обс`яг заборгованості за договором поставки № К/93 від 01.05.2016, а ТОВ фірма «ЛАКС» підтверджує реальність та обсяг заборгованості за договором поставки № 71 від 12.02.2018р, станом на 08.06.2020. Оригінал акту про зарахування зустрічних вимог від 05.08.2020, що є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує реальність та обсяг заборгованості ТОВ «ФАРМДРАЙВ» за договором поставки №К/93 від 01.05.2016 та реальність та обсяг заборгованості ТОВ- фірми «ЛАКС» за договором поставки № 71 від 12.02.2013 станом на 05.08.2020.

Повідомив, що решту запитуваних судом документів надати не має змоги у зв`язку із тим, що такі документи були втрачені у березні місяці 2022 року під час евакуації документів ТОВ фірма «ЛАКС», у зв`язку із веденням бойових дій на Ніжинщині, зокрема на території; де фактично, розташоване Товариство. Ведення бойових дій у зазначений період підтверджується Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

23.01.2024 та 24.01.2024 ліквідатор ТОВ «Акрил-Груп» арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. сформував в системі «Електронний суд» клопотання:

1.Про письмове опитування учасника справи як свідка, в якому просить суд провести письмове опитування учасника справи Відповідача-2 ТОВ Фірма «Лакс» у особі керівника Андрієць Валентина Дмитровича, зобов`язавши надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті (а.с.220-227):

1.Чи проведено виконання Договору №2 про переведення боргу від 25.05.2020 р. між ТОВ Фірма «Лакс» та ТОВ «Акрил-Груп» (ТОВ «Фармдрайв»), якщо так, то в який спосіб?;

2.Чи проведено виконання Договору №2 про переведення боргу від 25.05.2020 р. між ТОВ Фірма «Лакс» та ТОВ «Агро Таб» (ТОВ «Таблетка А»), якщо так, то в який спосіб?;

3.Яким чином враховано Договір №2 про переведення боргу від 25.05.2020 р. в розрахунках між ТОВ Фірма «Лакс» та ТОВ «Акрил-Груп» (ТОВ «Фармдрайв»), у т.ч. за Договорами № К/93 від 01.05.2016р., №71 від 19.02.2018 р.,№ 117 від 10.07.2017р.?;

4.Чи повідомлялось ТОВ фірма «Лакс» Головне управління ДПС у Чернігівській області у період з 24.02.2022 р. і до цього часу про втрату первинних документів бухгалтерського та податкового обліку?

5. Чи автоматизоване ведення бухгалтерського та податкового обліку ТОВ фірма «Лакс» за допомогою програмного забезпечення? Попередити керівника ТОВ Фірма «Лакс» Андрієць Валентина Дмитровича про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

2. Клопотання про застосування заходів процесуального примусу (а.с.228-234), в якому просить суд у зв`язку з неподанням без поважних причин доказів, витребуваних п 5.2.2. Ухвали Господарського суду Волинської області від 28.12.2023 р. по справі №903/877/20 (903/1198/23) застосувати до ТОВ Фірма «Лакс» заходи процесуального примусу у порядку, встановленому ст.134-135 ГПК України.

Представник ТОВ Фірми Лакс сформував в системі «Електронний суд»:

1.Клопотання про відкладення розгляду справи та продовження підготовчого провадження (а.с.242-245, 262-263).

2. Заперечення на клопотання (заяву , а.с.246-249).

3.Заперечення (на відповідь на відзив), а.с.250-259).

Ліквідатор-арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович 29.01.2024 надіслав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності останнього (а.с.260-261).

В судовому засідання ліквідатор-арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. зазначив, що у разі задоволення позову ліквідаційна маса ТОВ Акрил-Груп збільшиться.

Представники відповідачів в призначене судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Водночас, ст.9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997р..

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004р., верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Водночас, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Право на звернення до господарського суду в установленому ГПК України порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (ч.ч.1, 2 ст.4 ГПК України).

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч.1 ст.2 ГПК України).

Згідно ч.1 ст.3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За правилами предметної юрисдикції господарських судів у п.8 ч.1 ст.20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Справи, передбачені п.8 ч.1 ст.20 ГПК України, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (ч.30 ст.30 цього Кодексу), тобто є справами виключної підсудності.

Таким чином, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

З цими правилами кореспондуються приписи ст.7 КУзПБ, що визначає основні засади розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Згідно ч.1, абз.1 ч.2 ст.7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 ст.7 КУзПБ встановлено правило за яким матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020р. у справі №607/6254/15-ц, від 18.02.2020р. у справі №918/335/17, від 15.06.2021р. у справі №916/585/18 (916/1051/20), постановах Верховного Суду від 30.01.2020р. у справі №921/557/15-г/10, від 06.02.2020р. у справі №910/1116/18, від 12.01.2021р. у справі №334/5073/19).

Також, системний аналіз змісту приписів ст.7 КУзПБ у сукупності із зазначеними нормами ГПК щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) приводить до висновку, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство майнових спорів, стороною яких є боржник, є універсальним та не містить виключень залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019р. у справі №918/420/16, постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021р. у справі №911/2043/20).

У постановах від 15.05.2019р. у справі №289/2217/17, від 12.06.2019р. у справі №289/233/18, від 19.06.2019р. у справах №289/718/18 та №289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21.10.2019 КУзПБ має здійснюватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

При цьому, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суди мають виходити не тільки з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень ст.163 ГПК України, а також надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021р. у справі № 916/585/18 (916/1051/20).

У розвиток наведених правових позицій у постанові від 15.06.2021рр. у справі №916/585/18 (916/1051/20) Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок за яким, якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі ст.7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Цей висновок є обов`язковим для врахування судами при застосуванні ст.7 КУзПБ, а критерій впливу спору на розмір або склад ліквідаційної маси боржника є визначальним при вирішенні питання щодо розгляду в межах справи про банкрутство спорів, стороною в яких є боржник, незалежно від суб`єктного складу сторін такого спору.

При цьому Верховний Суд у вказаній постанові зауважив, зокрема, що стаття 7 КУзПБ прямо не визначає підсудність вирішення майнового спору, сторонами якого одночасно є особи - боржники, щодо яких порушено справи про банкрутство. На час відкриття провадження у справі про банкрутство майно боржника, яке перебуває в особливому правовому режимі, за різних підстав може перебувати в інших осіб, тоді як одним із завдань судової процедури розпорядження майном у справі про банкрутство боржника є захист майна боржника, у межах якого може здійснюватися перевірка законності та підставності передачі майна боржника іншим особам, а відтак здійснюватися заходи щодо повернення майна боржнику. Оскільки ініціювання спору та вимоги у справі №908/964/21(908/2248/21) заявлені у межах виконання розпорядником майна обов`язку щодо захисту майна цього боржника (відчужувача за спірним договором), тому їх розгляд повинен здійснюватися саме в межах цієї справи про банкрутство, не зважаючи на те, що відповідач (набувач майна) теж перебуває в процедурі банкрутства.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заявлені у цій справі вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Акрил-Груп від імені та інтересах якого діє ліквідатор-арбітражний керуючий Чипиженко Євгеній Віталійович підлягають розгляду у межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Акрил-Груп відповідно до вимог ст.7 КУзПБ.

Водночас, суд зазначає, що у приписах ч.3 ст.7 КУзПБ законодавець не встановлює інших правил підсудності, а лише конкретизує механізм реалізації приписів п.8 ч.1 ст.20 ГПК України, ч.1, абз.1 ч.2 ст.7 КУзПБ установивши, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Також, суд звертає увагу на те, що ст.7 КУзПБ прямо не визначає підсудність вирішення майнового спору, сторонами якого одночасно є особи - боржники, щодо яких порушено справи про банкрутство.

Водночас, на час відкриття провадження у справі про банкрутство майно боржника, яке перебуває в особливому правовому режимі, за різних підстав може перебувати в інших осіб, тоді як одним із завдань судових процедур у справі про банкрутство боржника є захист майна боржника, у межах якого може здійснюватися перевірка законності та підставності передачі майна боржника іншим особам, а відтак здійснюватися заходи щодо повернення майна боржнику.

Оскільки ініціювання цього спору та вимоги у справі заявлені у межах захисту майна Товариства з обмеженою відповідальністю Акрил-Груп, тому їх розгляд повинен здійснюватися саме в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Акрил-Груп, не зважаючи на те, що інша сторона теж перебуває в процедурі банкрутства.

Відповідно до ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У постанові від 09.04.2019р. у справі №910/6407/18 Верховний Суд зазначив, що при визначенні підсудності спору відповідному господарському суду з урахуванням критерію територіальної юрисдикції судам належить керуватися приписами ст.ст.27 - 30 ГПК України та враховувати законодавчо встановлену заборону спорів між судами щодо підсудності.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч.7 ст.31 ГПК України).

Наведені правила застосовні до випадків розгляду майнового спору судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, оскільки суддя відповідного суду, який розглядає справу про банкрутство одноособово, діє як суд (близький за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.03.2020р. у справі №909/180/19).

Вказані висновки були сформульовані Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство 23.09.2021р. у справі № 904/4455/19.

Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, враховуючи доводи представників, суд приходить до висновку про наявність підстав для передання матеріалів справи №903/1198/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Акрил-Груп від імені та інтересах якого діє ліквідатор-арбітражний керуючий Чипиженко Євгеній Віталійович до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Таб від імені та інтересах якого діє ліквідатор-арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми Лакс про визнання недійсним правочину в межах справи №903/877/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фіто-Лек до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Таб про банкрутство, Господарському суду міста Києва, в провадженні якого перебуває справа №910/18319/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Акрил-Груп, для розгляду спору в межах цієї справи.

Керуючись ст.7 КУзПБ, ст.ст. 27, 31 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Справу №903/1198/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Акрил-Груп від імені та інтересах якого діє ліквідатор-арбітражний керуючий Чипиженко Євгеній Віталійович до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Таб від імені та інтересах якого діє ліквідатор-арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми Лакс про визнання недійсним правочину в межах справи №903/877/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фіто-Лек до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Таб про банкрутство, передати до Господарського суду міста Києва (вул. Богдана Хмельницького, 44В, м.Київ, 01054) для розгляду в межах справи №910/18319/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Акрил-Груп.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення відповідно до ч.1 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 01.02.2024.

Суддя І. О. Гарбар