ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.01.2024 Справа № 908/186/24
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали позовної заяви вих. № б/н, сформована підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 23.01.2024, (вх. № 203/08-07/24 від 24.01.2024)
про стягнення 169738,73 грн.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2024 справу № 908/186/24 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з п. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Статтями 162 та 164 ГПК України встановлено вимоги щодо предмета спору, їх обґрунтування та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Предметом позову, як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.
Так, при задоволенні позову в резолютивній частині позову вказуються, зокрема, розмір сум, що підлягають стягненню (основної заборгованості за матеріальні цінності, виконані роботи та надані послуги), неустойки, штрафу, пені та збитків, тобто визначається правова природа відповідних сум.
Позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку сум, що заявлені до стягнення. Зокрема, розрахунок наданий до позовної заяви не містить посилань на первинні документи бухгалтерського обліку щодо виникнення основної суми заборгованості. Із розрахунку пені не вбачається за який період здійснено нарахування пені (з …. по … по кожному періоду окремо).
Виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов`язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.
Відповідно до пункту 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Позовна заява це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. З аналізу норм чинного в Україні законодавства, а також положень доктрини права вбачається, що елементами позову, які є його структурними складовими та визначають його зміст є предмет та підстави позову.
Частиною 2 ст. 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 14 ГПК України)
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частинами 1 і 2 ст. 91 ГПК України унормовано, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За приписами ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Виходячи з положень наведених статей, до позовної заяви мають бути додані докази, які підтверджують певні юридичні факти з викладенням їх суті. Зазначені обставини необхідно не лише зазначити, а й обґрунтувати відповідним чином, що випливає зі змісту ст. 74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У позовній заяві має міститися обґрунтований розрахунок суми, що стягується, який складається із зазначенням застосованих методів, періодів нарахування, тощо.
Позов у даній справі пред`явлено з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-141/1 від 01.08.2012 в частині своєчасних і повних розрахунків, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних конструкцій і матеріалів» (Власник мереж) та Публічним акціонерним товариством «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» (Користувач).
В позовній заяві позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» є новою назвою Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних конструкцій і матеріалів».
Проте, до позовних матеріалів не надано жодного документу у підтвердження цього факту.
Отже, суд не може пересвідчитися у наявності у позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК») права на звернення до суду з позовними вимогами, які випливають з договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-141/1 від 01.08.2012.
При цьому, позивачем не визначено періоду заборгованості, не надано суду первинних документів бухгалтерського обліку в підтвердження розміру заборгованості (основного боргу).
В п. 7.3 договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-141/1 від 01.08.2012 зазначено, що за підсумками розрахункового періоду Власник мереж у термін до 5 числа місяця наступного за розрахунковим направляє Користувачу рахунок.
Відповідно до п. 7.4 договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-141/1 від 01.08.2012 оплата Користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільно використання здійснюється платіжним дорученням на підстав виставленого Власником мереж рахунка та оформленого «Акта прийому-здачі наданих послуг» у термін, що не перевищує 20 днів з дня отримання документів, зазначених п. 7.3 договору.
Жодних рахунків та актів прийому-здачі наданих послуг за спірний період з доказами їх направлення або вручення відповідачу, як то передбачено умовами договору, позивачем до позву не надано.
Так само, позивачем до позову не надано всіх додатків до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-141/1 від 01.08.2012.
При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та, в окремих випадках, рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.
Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.
Отже, на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позивачем до позовної заяви не надано належних письмових доказів.
Відповідно до ст. 76 ГПК України належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 80 ГПК України встановлено якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Таким чином, позивачем не додержано вимоги чинного процесуального законодавства щодо надання суду всіх письмових доказів у підтвердження викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що є порушенням п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.
Крім того, пунктом 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Проте, така вказівка в позовній заяві не може оцінюватися судом як надання суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Таким чином, судом встановлено, що в порушення вищевказаних вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивачем ні в позовній заяві, ні в додатках до неї не надано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Вищевказане свідчить, що позовну заяву подано без додержання усіх вимог, викладених у статті 162 ГПК України.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення без руху позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК», м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», м. Запоріжжя про стягнення 169738,73 грн. заборгованості за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-141/1 від 01.08.2012 та надання позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків терміном не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали, шляхом оформлення позовної заяви відповідно до вимог п., п. 3, 5, 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, а саме: надати суду повний документально підтверджений розрахунок сум заявлених до стягнення (окремо по основному боргу, окремо по пені із визначенням періодів нарахувань); докази у підтвердження того, що ТОВ «Запорізький ДБК» є новою назвою ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій і матеріалів» (правоустановчі документи, тощо); надати суду належним чином посвідчені копії рахунків та актів прийому-здачі наданих послуг за спірний період з доказами їх направлення або вручення відповідачу; надати суду належним чином посвідчені копії всіх додатків до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-141/1 від 01.08.2012; подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Всі зазначені докази надати до суду у вказаний вище строк.
Частинами 3 та 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Керуючись ст., ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК», м. Запоріжжя строк для усунення недоліків позовної заяви терміном не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали, шляхом оформлення позовної заяви відповідно до вимог п., п. 3, 5, 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, а саме:
- надати суду повний документально підтверджений розрахунок сум заявлених до стягнення (окремо по основному боргу, окремо по пені із визначенням періодів нарахувань);
- докази у підтвердження того, що ТОВ «Запорізький ДБК» є новою назвою ТОВ «Завод залізобетонних конструкцій і матеріалів» (правоустановчі документи, тощо);
- надати суду належним чином посвідчені копії рахунків та актів прийому-здачі наданих послуг за спірний період з доказами їх направлення або вручення відповідачу;
- надати суду належним чином посвідчені копії всіх додатків до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-141/1 від 01.08.2012;
- подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Всі зазначені докази надати до суду у вказаний вище строк та направити іншим учасникам справи (докази у підтвердження чого надати суду).
3. Суд роз`яснює позивачу, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
5. Ухвала підписана 29.01.2024.
6. Копію даної ухвали направити позивачу.

Суддя Н.Г.Зінченко