ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 908/174/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кондратова І. Д.,

за участю секретаря судового засідання - Долгополової Ю. А.,

представників учасників справи:

позивача - Шолудько В. І.,

відповідача - Булдигіна М. С.,

третьої особи на стороні позивача - Шолудько С. В.,

третьої особи на стороні відповідача - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Запорізької області

у складі судді Азізбекян Т. А.

від 11.05.-12.05.2021 та

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Мороз В. Ф., Коваль Л. А., Чередко А. Є.

від 20.07.2023

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі відділення 188/07 Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів співвласників ОСББ, стягнення моральної шкоди,

Розпорядженням в. о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду № 32.2-01/112 від 18.01.2024 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 908/174/20 у зв`язку із запланованою відпусткою судді Вронської Г. О.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2024 для розгляду справи № 908/174/20 визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у наступному складі: головуючий - Губенко Н. М., судді: Бакуліна С. В., Кондратова І. Д.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" про:

- визнання неправомірними дій щодо ненадання прийнятих рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" та затверджених цими рішеннями документів за період з 12.09.2017 по день ухвалення рішення суду;

- зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" надати ОСОБА_1 рішення загальних зборів та затверджені цими рішеннями документи, прийняті за період з 12.09.2017 по день ухвалення рішення суду, припинення зловживання своїми правами;

- визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", затверджених протоколом № 4 від 30.01.2018;

- визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", затверджених протоколом № 6 від 28.08.2018;

- визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", затверджених протоколом № 7 від 12.02.2019;

- стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн;

- визнання дій Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" щодо виключення помешкання ОСОБА_1 від постачання електричної енергії - протиправними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на прохання позивача надати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" від 30.01.2018 та затверджені цими рішеннями документи відповідач повідомив, що станом на дату звернення відсутні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_1 є власником житлового приміщення, розташованого в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначив, що з часу створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" до 12.09.2017 він був головою правління, голосував на загальних зборах. Власниками квартири №84 є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Рішення загальних зборів ухвалені з чисельними порушеннями Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" в частині дотримання порядку скликання і проведення зборів, порядку голосування, підрахунку голосів та прийняття рішень. Щодо рішення загальних зборів, які оформлені протоколом від 30.01.2018 №4: загальна кількість співвласників будинку становить 182, а у зборах прийняли участь 33 особи; щодо рішення загальних зборів, які оформлені протоколом від 12.02.2018 №7: загальна кількість співвласників будинку 175 осіб, у зборах прийняли участь 35 осіб, а в опитуванні - 94 особи; кількість співвласників будинку не встановлена; із змісту протоколу №4 вбачається, що було порушено статтю 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та положення статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016"; всі оскаржувані рішення є неналежними за формою та змістом, оскільки не відповідають вимогам нормативних актів; приміщення, яке належить позивачу на праві спільної сумісної власності, відповідач протиправно відключив від електропостачання та нарахував штраф за самовільне користування загальним майном; дії відповідача заподіяли позивачу моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях.

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_4 житловою площею 28,6 кв. м, загальною площею 51,49 кв. м.

30.01.2018 загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" прийняли рішення, оформлені протоколом №4:

1) обрати головою зборів ОСОБА_4 , секретарем зборів ОСОБА_5 ;

2) затвердити фінансовий план правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за 2017 рік;

3) встановити щомісячний платіж за управління будинком та прибудинковою територією на 2018 рік згідно з кошторисом у розмірі 5,20 грн за квадратний метр житлового або нежитлового приміщення (голосували як за Питання №1);

4) силами за рахунок Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку полагодити та привести до ладу освітлення в тамбурах, згідно з вимогами Запоріжобленерго (освітлення в тамбурах повинно здійснюватися через загально будинкову електричну мережу; облік освітлення тамбурів квартир повинен здійснюватися через загальний електричний лічильник будинку) (голосували як за питання №2);

5) виключити зі складу правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСОБА_6 - власника квартири №70 , згідно із заявою, що надійшла від неї, а також обрати до складу правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСОБА_7 - власника квартири №97 (голосували як за питання №3);

6) співвласникам кожної окремої квартири/приміщення, які входять до складу будинку, визначити одну особу від квартири/приміщення, яка буде приймати участь у загальних зборах та голосувати за прийняття окремих рішень на цих зборах; повноваження визначеній особі надаються шляхом видачі відповідних довіреностей, виданих від інших співвласників квартири/приміщення; від кожної окремої квартири / приміщення на загальних зборах буде враховуватися один голос; загальна кількість голосів в об`єднанні буде дорівнювати 105 (голосували як за питання №4).

На момент проведення загальних зборів 30.01.2018 загальна кількість співвласників будинку - 182 особи, загальна кількість співвласників, які проголосували на зборах - 129 осіб.

28.08.2018 загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" рішенням, оформленим протоколом №6, затвердили порядок дій щодо роботи з боржниками Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку:

1) у разі виникнення простроченої більше ніж за два місяці заборгованості співвласника за управління будинком та прибудинковою територією співвласник вважається боржником; правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку запрошує боржника на найближче засідання правління для з`ясування причин щодо виникнення заборгованості та визначення шляхів її погашення;

2) у разі, якщо боржник не з`являється на засідання правління та не погашає прострочену заборгованість за управління будинком та прибудинковою територією, правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку має право прийняття рішення щодо обмеження доступу до приміщення боржника до загальнобудинкових мереж, а саме, електричної мережі та каналізаційної мережі;

3) правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку зобов`язане в термін за 30 календарних днів повідомити боржника про обмеження доступу його приміщення до загальнобудинкових мереж шляхом надсилання на адресу боржника або його приміщення, розташованого у будинку, яким управляє Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, рекомендованого листа; якщо боржник не отримав надісланого листа у термін 30 календарних днів, він вважається повідомленим;

4) відновлення доступу до приміщення боржника до загальнобудинкових мереж відбувається після повного погашення простроченої заборгованості за рахунок боржника;

5) за самовільне відновлення доступу приміщення боржника до загальнобудинкових мереж без сплати простроченої заборгованості боржник сплачує штраф у розмірі річного платежу за управління будинком та прибудинковою територією, що був нарахований на його приміщення.

Загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку на момент проведення загальних зборів - 182 особи, у зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники будинку в кількості 29 осіб, які становлять 15,93% від загальної кількості співвласників будинку, у письмовому опитуванні взяли участь особисто та / або через представників співвласники будинку в кількості 92 осіб, які становлять 50,55% від загальної кількості співвласників будинку.

12.02.2019 загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" прийняли рішення, оформлені протоколом №7:

1) затвердити щомісячний платіж за управління будинком і прибудинковою територією на 2019 рік згідно з запропонованим кошторисом у розмірі 5,50 грн за квадратний метр житлового або нежитлового приміщення, яким володіє власник;

2) надати згоду на участь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку у проведенні капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку на умовах спільного фінансування у 2019 році;

3) затвердити порядок роботи з боржниками Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку:

- у разі виникнення простроченої більше ніж за два місяці заборгованості співвласника за управління будинком та прибудинковою територією співвласник вважається боржником; правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку запрошує боржника на найближче засідання правління для з`ясування причин щодо виникнення заборгованості та визначення шляхів її погашення;

- у разі, якщо боржник не з`являється на засідання правління та не погашає прострочену заборгованість за управління будинком та прибудинковою територією, правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку має право прийняття рішення щодо обмеження доступу до приміщення боржника до загальнобудинкових мереж, а саме, електричної мережі та каналізаційної мережі, ліфтами, поштовими скриньками, обмежити паркування автомобілів боржника на земельній ділянці будинку тощо;

- правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку має право не надавати боржнику довідки, відповіді на листи, а також обмежити доступ до документації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку;

- правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку зобов`язане в термін за 30 календарних днів повідомити боржника про обмеження доступу його приміщення до загальнобудинкових мереж шляхом надсилання на адресу боржника або його приміщення, розташованого у будинку, яким управляє Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, рекомендованого листа; якщо боржник не отримав надісланого листа у термін 30 календарних днів, він вважається повідомленим;

- скасування обмеження боржника у користуванні загальним майном відбувається після повного погашення простроченої заборгованості; у разі обмеження у користування внутрішньобудинковою електричною мережею та каналізаційною мережею скасування обмеження проводиться робітниками Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за рахунок боржника;

- за самовільне відновлення доступу до приміщення боржника, до загальнобудинкових мереж без сплати простроченої заборгованості боржник сплачує штраф у розмірі річного платежу за управління будинком та прибудинковою територією, що був нарахований на його приміщення;

4) затвердити фінансовий звіт правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за 2018 рік.

Загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку на момент проведення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" - 175 осіб, загальна площа всіх квартир - 5 974,32 кв. м, у зборах прийняли участь особисто та/або через своїх представників співвласники багатоквартирного будинку в кількості 35 осіб, які становлять 20% від загальної кількості співвласників будинку, у письмовому опитуванні взяли особисто та/або через представників співвласники будинку в кількості 94 осіб, які становлять 52,00% від загальної кількості співвласників будинку.

12.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до виконавчого органу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" з проханням надати під розписку рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" від 30.01.2018 та затверджені цим рішенням документи для ознайомлення та зняття копій.

19.02.2018 правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" направило відповідь позивачу з повідомленням що згідно зі статутом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" співвласником є особа - власник житлового чи нежитлового приміщення, розташованого в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 19.02.2018 в розпорядженні правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" відсутні документи, які підтверджують, що ОСОБА_1 є власником житлового або нежитлового приміщення, розташованого в будинку за цією адресою.

17.12.2019 позивач звернувся до виконавчого органу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" з питання реалізації права на зняття показань та перевірки схоронності вузла комерційного обліку теплової енергії, встановленого в будинку №22 .

21.12.2018 на ім`я ОСОБА_1 надійшла вимога про сплату простроченої заборгованості з платежу за управління будинком та при будинкової території в сумі 2 273,28 грн.

3. Короткий зміст судових рішень

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.05.-12.05.2021 у справі № 908/174/20 позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" щодо ненадання співвласнику будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 прийнятих рішень загальних зборів та затверджених цими рішеннями документів у період з 12.09.2017 неправомірними. Зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" надати ОСОБА_1 рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" та затверджені цими рішеннями документи, прийняті у період з 12.09.2017. Визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" від 28.08.2018, оформлені протоколом № 6, в частині питання 2 порядку денного, пунктів 2, 4, 5. Визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" від 12.02.2019, оформлені протоколом № 7, в частині питання 3 порядку денного, пунктів 2, 3, 5, 6. Позовні вимоги в частині визнання дій Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" щодо відключення помешкання ОСОБА_1 від постачання електричної енергії протиправними, залишено без розгляду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою від 27.04.2022 Центральний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.-12.05.2021 у справі № 908/174/20.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:

- відмова відповідача надати позивачу можливість ознайомитись з усіма рішеннями співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", які ухвалені у період з 12.09.2017, та зробити з них відповідні копії є порушенням вимог Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" в частині реалізації права позивача на участь в управлінні багатоквартирним будинком;

- доводи позивача щодо незаконності та скасування рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" від 30.01.2018, які викладені в протоколі №4, є безпідставними з огляду на наявність доказів обізнаності співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" про проведення вказаних загальних зборів та прийняття рішень більшістю співвласників;

- обґрунтованими є доводи про неправомірність рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", викладених в протоколі від 28.08.2018 №6, в частині питання №2 порядку денного; вказані рішення незаконні в силу статті 60 Закону України "Про ринок електричної енергії" та положень статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016";

- частково обґрунтованими є вимоги про визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", які викладені в протоколі від 12.02.2019 №7, оскільки пропозиція відповідача з питання №3 порядку денного щодо права Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" не надавати боржнику довідок, відповідей на листи та обмеження доступу до документації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", є порушенням прав та інтересів співвласників багатоквартирного будинку, а незначні порушення, які відбулися, не можуть вплинути на легітимність проведених зборів;

- вимоги про стягнення моральної шкоди не доведені належними та допустимими доказами;

- вимога про визнання протиправними дій Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" щодо відключення помешкання позивача від постачання електричної енергії підлягає залишенню без розгляду через відсутність доказів, на підставі яких можливо її розглянути.

Додатковою постановою від 24.05.2022 у справі № 908/174/20 Центральний апеляційний господарський суд присудив до стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 300,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.08.2022 у справі № 908/174/20 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" (зареєстровану в канцелярії Господарського суду Запорізької області 17.05.2021) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу задоволено: присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" 7 700,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Також, додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.08.2022 у справі № 908/174/20 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" (зареєстровану в канцелярії Господарського суду Запорізької області 17.05.2021) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу задоволено: присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" 2 800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.09.2022 у справі № 908/174/20 присуджено до стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" на користь ОСОБА_1 14 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою від 18.01.2023 Верховний Суд (Кібенко О. Р. - головуючий суддя, судді: Бакуліна С. В., Стратієнко Л. В.) скасував постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2022 та додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2022 у справі № 908/174/20. Справу № 908/174/20 направив на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що позивач не був повідомлений судом апеляційної інстанції про час та місце судового засідання відповідно до вимог статті 120 Господарського процесуального кодексу України. Наведене, згідно із пунктом 5 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України є безумовною підставою для скасування постанови апеляційного господарського суду з направленням справи на новий розгляд. Скасування первісного судового рішення за результатом розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 є самостійною підставою для скасування додаткового судового рішення.

За результатом нового розгляду, постановою від 20.07.2023 Центральний апеляційний господарський суд змінив рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.-12.05.2021 у справі № 908/174/20 в частині задоволення позовних вимог, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.-12.05.2021 у справі № 908/174/20 в частині залишення без розгляду позовних вимог про визнання дій Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" щодо відключення помешкання ОСОБА_1 від постачання електричної енергії протиправними, відмови в іншій частині заявлених позовних вимог та розподілу судового збору - скасував. Ухвалив в цій частині нове рішення, яким визнав недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" від 30.01.2018, оформлені протоколом № 4 в частині питання 6 порядку денного. Закрив провадження в частині позовних вимог про визнання дій Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" щодо відключення помешкання ОСОБА_1 від постачання електричної енергії протиправними та стягнення пов`язаної з цим моральної шкоди. У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовив. Скасував додаткові рішення Господарського суду Запорізької області від 15.08.2022 у справі № 908/174/20. Присудив до стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 10 510,00 грн. Присудив до стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. Присудив до стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що:

- матеріалами справи підтверджено, що кв. АДРЕСА_4 придбана дружиною позивача - ОСОБА_2 в період шлюбу з позивачем, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 та договором купівлі-продажу від 18.11.2003. Отже, вказана квартира є сумісною власністю подружжя в силу приписів статті 368 Цивільного кодексу України та статті 60 Сімейного кодексу України. Відповідачем не спростовано того, що позивач є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: кв. АДРЕСА_4 , в якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016". Як співвласник ОСББ "Олімпієць 2016", позивач має право брати участь в управлінні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" у порядку, визначеному Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність об`єднання. Враховуючи викладені обставини, відповідач повинен надати можливість позивачу ознайомитись з усіма рішеннями співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", які прийняті у період з 12.09.2017 і можливість зробити відповідні копії документів. Відмови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" надати співвласнику багатоквартирного будинку ОСОБА_1 рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» є порушенням вимог статті 167 Господарського кодексу України та статті 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в частині реалізації права вказаної фізичної особи на участь в управлінні багатоквартирним будинком, ознайомлення з протоколами загальних зборів, отриманням з них виписок; одержання в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання. За таких умов, вказані дії відповідача є неправомірними, а тому позовна вимога про зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» надати ОСОБА_1 рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" за період з 12.09.2017 правомірно задоволена судом першої інстанції, проте судом не було конкретизовано, які конкретно норми закону порушив відповідач та які конкретно права позивача;

- матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про проведення 30.01.2018 загальних зборів та порядок денний відповідно до вимог частин 3, 4 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", тобто має місце порушення його прав як співвласника будинку на участь в його управлінні та в діяльності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Явка більше як половини співвласників на збори не підтверджує обставин належного повідомлення позивача про ці збори, адже згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Посилання суду на те, що на зборах була присутня і приймала участь у голосуванні ОСОБА_2 , яка є співвласником квартири № 84 , що свідчить про обізнаність співвласників цієї квартири з питання дати та місця проведення загальних зборів - є необґрунтованими, адже Законом вимагається повідомлення кожного співвласника, незалежно від їх кількості в кожному окремому приміщенні або квартирі. Отже, у даному випадку наявне порушення порядку повідомлення ОСОБА_1 як співвласника багатоквартирного будинку про проведення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016". У своїй позовній заяві підставами для оскарження рішень загальних зборів ОСОБА_1 визначив порушення підрахунку голосів, необхідних для прийняття рішень на загальних зборах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", посилаючись на невстановлення судом обставин дійсної кількості співвласників багатоквартирного будинку. Стосовно цього колегія суддів зазначає, що виходячи із змісту протоколу № 4 від 30.01.2018, вбачається, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку на день проведення зборів становила 182 особи. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.06.2023 запропоновано Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" та ОСОБА_1 надати суду у строк до 13.07.2023 докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а саме: щодо кількості співвласників житлових та нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 станом на день прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів (для чого суду можуть бути надані: реєстр співвласників будинку, витяги, інформаційні довідки з реєстрів: Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, копії правовстановлюючих документів, тощо). Відповідачем було надано суду копії: - Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна № 60720798; - заяв окремих власників квартир в будинку АДРЕСА_1 щодо відмови в наданні третім особам інформації та розголошення персональних даних щодо підстав набуття ними права власності на квартири та правовстановлюючі документи; - Реєстру співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Від позивача на виконання вимог ухвали суду від 29.06.2023 надійшли пояснення, проте позивачем не було надано відповідних доказів. Відповідно до стандартів доказування, більш вірогідними видаються обставини щодо дійсної загальної кількості співвласників багатоквартирного будинку на день проведення зборів - 182 особи, про що зазначено у протоколі та як стверджує відповідач, а тому, з розумною обачністю можна зробити висновок про недоведеність зазначених ОСОБА_1 обставин щодо іншої кількості співвласників та відсутності кворуму при прийнятті оскаржуваного рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016". При цьому зміна кількості голосів в подальшому (в динаміці) проведених зборів за різні періоди, зумовлена значним періодом часу, що минув між зборами, зміною власників квартир/приміщень внаслідок операцій з відчуження майна, спадкування тощо. Згідно із переліком голосів до протоколу № 4 від 30.01.2018, у голосуванні з питань порядку денного, прийняли участь співвласники у загальній кількості - 129 осіб, що відповідає порядку голосування, встановленому вимогами Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», тобто за прийняті рішення проголосувало більше половини або 2/3 від загальної кількості усіх співвласників. Відтак, аргументи позивача щодо незаконного прийняття рішення зборами співвласників з питання шостого порядку денного не можуть бути підставою для визнання рішення зборів співвласників, оформлених протоколом № 4 від 30.01.2018 недійсними саме з цих підстав, оскільки за вказане рішення проголосувала більшість співвласників будинку. Водночас, апеляційний суд враховує доводи позивача (скаржника), наведені ним в позовній заяві та апеляційній скарзі, а саме: з правової позиції позивача вбачається, що він не погоджується саме з прийнятим рішенням по питанню шостому порядку денного. Вважає, що воно за своїм змістом суперечить вимогам Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Тобто, скаржник не погоджується не з порядком прийняття рішення з даного питання, а зі змістом питання. Судом встановлено, що на порядок денний поставлені декілька питань, зокрема питання 6 - визначення кількості голосів на зборах від однієї квартири/приміщення. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Закон визначає, що статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах, проте статутом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" не передбачено іншого порядку визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах, а встановлено, що кожний співвласник (його представник) під час голосування має один голос, незалежно від площі та кількості квартир та нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. За таких обставин, визначення на загальних зборах, що від кожної окремої квартири/приміщення на загальних зборах буде враховуватися лише один голос, тобто загальна кількість голосів в об`єднанні становитиме 105, не відповідає вимогам Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статуту відповідача в частині порядку голосування та підрахунку голосів. Враховуючи вищезазначене, доводи скаржника у відповідній частині апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та є обґрунтованими, відтак наявні достатні правові підстави для скасування оскаржуваного рішення у відповідній частині та прийняття нового - про визнання недійсними рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» з питання порядку денного № 6, оформлених протоколом № 4 від 30.01.2018;

- відповідно до положень статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» та Закону України «Про ринок електричної енергії» стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території можливо лише в судовому порядку. Матеріали справи не містять інформації на момент прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів щодо звернення відповідача як юридичної особи з позовом до суду про стягнення з співвласника ОСОБА_1 суми заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, не надані докази щодо попередження співвласника про існуючу ситуацію, відсутнє письмове запрошення на засідання правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016". Фактично, пропозиція з питання 2 порядку денного, яка була поставлена на голосування 28.08.2018 (рішення оформлені протоколом № 6), в частині пунктів 2, 4, 5 - є перевищенням повноважень Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" щодо заходів відносно боржників. Вказане питання, при умові попередження співвласника, необхідно вирішувати в судовому порядку шляхом подання позовів про стягнення відповідної заборгованості з боржника. За таких обставин, апеляційний суд вбачає наявність правових підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» від 28.08.2018, оформлені протоколом № 6, в частині пунктів 2, 4, 5 питання 2 порядку денного, як такі, що прийняті без урахування положень статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" та Закону України «Про ринок електричної енергії». В чому полягають порушення з прийняття рішення по 1 питанню порядку денного зборів, ОСОБА_1 не зазначає, а судом такі не встановлені. При цьому суд виходить з меж диспозитивності господарського судочинства (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України), в яких судовий процес обмежений підставами позову, які позивач визначає самостійно. Відтак, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання недійсними рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» від 28.08.2018, оформлені протоколом № 6, в іншій частині питань (пунктів питань) порядку денного;

- відповідно до положень статті 60 Закону України «Про ринок електричної енергії» відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку. Відповідно до положень статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» та Закону України «Про ринок електричної енергії», стягнення заборгованості за утримання будинку та при будинкової території можливо лише в судовому порядку. Фактично, пропозиція з питання 3 порядку денного, яка була поставлена на голосування 12.02.2019 (рішення оформлені протоколом № 7), в частині пунктів 2, 3, 5, 6 - є перевищенням повноважень правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» щодо заходів відносно боржників. Вказане питання, при умові попередження співвласника, необхідно вирішувати в судовому порядку шляхом подання позовів про стягнення відповідної заборгованості з боржника. Заходи, можливість вжиття яких щодо боржників було затверджено загальними зборами співвласників об`єднання, порушують права та інтереси співвласників на користування майном, що перебуває у спільній власності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» (комунікаціями будинку, тощо). Крім того, правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» не є власником приміщень загального користування об`єднання, а виконує адміністративні функції, покладені на нього співвласниками багатоквартирного будинку. Безумовно, заходи, які були запропоновані питанням 3 порядку денного за протоколом № 7, обмежують права та інтереси співвласників багатоквартирного будинку у не встановлений Законом спосіб. Правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» не має права обмежувати співвласників в реалізації їх права на отримання довідок, відповідей на листи - запити, документації, яка приймається на загальних зборах співвласників та затверджується ними, що є порушенням статті 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в частині реалізації права співвласника на участь в управлінні багатоквартирним будинком, ознайомлення з протоколами загальних зборів, отриманням з них виписок; одержання в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання. Рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016», що були проведені 12.02.2019 за місцезнаходженням: м. Запоріжжя, вулиця Олімпійська, будинок 22 та оформлені протоколом № 7, правильно визнані судом першої інстанції недійсними в частині пунктів 2, 3, 5, 6 питання порядку денного № 3, як такі, що прийняті без урахування положень статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» та Закону України «Про ринок електричної енергії». Водночас, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання недійсними рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» від 12.02.2019, оформлені протоколом № 7, в іншій частині питань (пунктів питань) порядку денного, оскільки порушень при порядку голосування за прийняті на зборах рішення з питань 1, 2, 4 порядку денного оскаржуваних зборів допущено не було, позивачем не доведено порушення його прав та яких саме прийнятими рішеннями з зазначених питань, а також приймаючи до уваги необхідність дотримання балансу між інтересами всіх співвласників;

- позивач просив суд визнати дії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» щодо відключення помешкання позивача від постачання електричної енергії - протиправними. Розглядаючи позовні вимог в цій частині, суд першої інстанції зазначив, що заявником на підтвердження вказаної позовної вимоги не надано жодного документального доказу, що позбавляє суд можливості розглянути вказану позовну вимогу по суті. За приписами статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази. Оскільки документальні докази на підтвердження факту відключення помешкання позивача від постачання електричної енергії суду не надані, позовні вимоги в цій частині слід залишити без розгляду. Однак апеляційний господарський суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, оскільки дії відповідача щодо відключення помешкання позивача від постачання електричної енергії вчинені не у передбачений законом спосіб, а спір, пов`язаний з визнанням їх протиправними - не є спором, що виник з корпоративних відносин. З огляду на зміст позовних вимог в цій частині позову, характер спірних правовідносин, а також враховуючи суб`єктний склад учасників справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.-12.05.2021 в частині залишення без розгляду позову про визнання дій Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» щодо відключення помешкання позивача від постачання електричної енергії протиправними та закриття провадження у справі № 908/174/20, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи касаційної скарги. Доводи інших учасників справи

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.-12.05.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2023 у справі № 908/174/20, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

На виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України та ухвали Верховного Суду від 28.09.2023 скаржник уточнив підставу касаційного оскарженні судових рішень у справі № 908/174/20, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначив, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини 9 статті 6 та частини 14 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Крім того, ОСОБА_1 викладає обставини справи та перелік правових норм, які, на його думку, неправильно застосовані/порушені судами першої та апеляційної інстанцій, з подальшим посиланням на наявність випадків, передбачених пунктом 3 та 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

03.12.2023 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" подало відзив на касаційну скаргу з клопотанням про продовження строку для подання відзиву.

Дане клопотання мотивовано тим, що відповідачу для складання відзиву на касаційну скаргу необхідно більше час, ніж зазначено в ухвалі Верховного Суду 13.11.2023.

Вирішуючи питання про прийняття відзиву на касаційну скаргу, Верховний Суд зазначає, що касаційне провадження у цій справі відкрито ухвалою Верховного Суду від 13.11.2023, якою встановлено строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 01.12.2023.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України поновленим може бути процесуальний строк, встановлений законом. За приписами частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням викладеного та оскільки зазначене клопотання подане відповідачем поза межами встановленого судом строку (до 01.12.2023) і було подано разом з відзивом, який надіслано до Суду 03.12.2023, Верховний Суд не вбачає підстав для його задоволення. За таких обставин відзив Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" на касаційну скаргу, відповідно до частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України, залишається без розгляду як такий, що поданий після закінчення встановленого судом процесуального строку.

ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу, в якому зазначає, що повністю підтримує касаційну скаргу.

Поданий ОСОБА_2 відзив на касаційну скаргу не може бути прийнятий до розгляду разом із касаційною скаргою, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів частини 2 статті 295 Господарського процесуального кодексу України відзив на касаційну скаргу має містити, зокрема, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

Згідно із статтею 297 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право приєднатися до касаційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До касаційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (частина перша). До заяви про приєднання до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору та докази направлення заяви іншим учасникам справи (частина третя).

Оскільки поданий відзив на касаційну скаргу не містить обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, а містить вимогу про скасування судових рішень, із зазначенням підстав для такого скасування, отже, за своєю суттю є приєднанням до касаційної скарги, однак до відзиву на касаційну скаргу не додано документів про сплату судового збору, а Господарський процесуальний кодекс України не містить положень щодо надання строку для усунення недоліків стосовно приєднання до касаційної скарги, тому поданий ОСОБА_2 відзив на касаційну скаргу залишається без розгляду (такі висновки щодо застосування статей 295, 297 Господарського процесуального кодексу України викладено у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 916/875/20, від 09.05.2023 у справі № 910/158/22, від 11.04.2023 у справі № 924/793/21, від 25.01.2023 у справі № 903/933/21).

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали клопотання, в якому просять Верховний Суд перевірити повноваження представників відповідача та надати оцінку доказам, які підтверджують їх повноваження.

5. Розгляд клопотань

12.12.2023 електронною поштою на адресу Суду від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" - адвоката Фофанова Ярослава Леонідовича надійшло клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про залишення його без розгляду з огляду на наступне.

Згідно із частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України передбачені права та обов`язки учасників справи, зокрема ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частинами 5 та 6 вищевказаної норми встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За змістом розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3200-IX, зміни, що вносяться зазначеним Законом до Господарського процесуального кодексу України, вводяться в дію 18.10.2023, крім змін до підпунктів 17.3, 17.15 підпункту 17, підпункти 19.1, 19.2 підпункту 19 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, введення в дію яких відбулося одночасно з набранням Законом № 3200-IX чинності.

Згідно з частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до абзацу 1 частини п`ятої, частин шостої та восьмої статті 6 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Законів України від 29.06.2023 № 3200-IX та від 19.10.2023 № 3424-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи") суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат. Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" - адвокат Фофанов Ярослав Леонідович надіслав клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу саме на електронну пошту суду касаційної інстанції. До неї додано роздруківку результату перевірки електронного цифрового підпису, проте такий підпис вчинено без використання підсистем "Електронний суд" та "Електронний кабінет".

Отже, враховуючи положення статті 6 Господарського процесуального кодексу України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами не позбавляє особу права на подання документів до суду в паперовій формі, проте саме в електронній формі особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, якщо інше не передбачено Господарського процесуального кодексу України.

Тож альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через підсистему "Електронний кабінет".

В такий спосіб надсилання процесуальних документів до Верховного Суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Таким чином, представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" - адвокат Фофанов Ярослав Леонідович при обранні ним можливості подання документу до Суду в електронному вигляді не було дотримано вимог щодо форми заяви та порядку її подання.

Статтею 170 Господарського процесуального кодексу України передбачені загальні вимоги до форми і змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 170 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 29.06.2023 № 3200-IX) будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до частини 2 вказаної норми письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Враховуючи те, що представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" - адвокат Фофанов Ярослав Леонідович подав клопотання не з використання вказаного сервісу, таке клопотання не може вважатися таким, що підписане у встановленому законом порядку.

Крім того, у клопотанні зазначено, що у Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" відсутній електронний кабінет.

Відповідно до частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" - адвокат Фофанова Ярослава Леонідовича про розподіл витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду, на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на адресу Суду надійшло клопотання, в якому останні просили Суд перевірити повноваження голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" Іванової О. А. та інших представників відповідача та надати оцінку доказам, які підтверджують їх повноваження.

16.01.2024, у судовому засіданні, Судом запропоновано представнику відповідача надати письмові пояснення на зазначене клопотання.

22.01.2024 через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" - адвоката Фофанова Я. Л. надійшли письмові пояснення на клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і письмові пояснення відповідача на зазначене клопотання, колегією суддів встановлено, що:

- повноваження голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" Іванової О. А. підтверджуються рішенням загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", оформленим протоколом № 13 від 28.11.2022; рішенням правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", оформленим протоколом № 75 від 28.11.2022; відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- повноваження представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" - адвоката Фофанова Я. Л. підтверджується ордером серії ЗП № 048237;

- повноваження представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" - адвоката Булдигіної М. С. підтверджується ордером серії № 1082990.

6. Позиція Верховного Суду

Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Згідно із статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) відкрито провадження у справі, належним позивачем.

Особа, яка звертається до суду з позовом, реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право та/або охоронюваний законом інтерес порушене особою, до якої пред`явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права/інтересу. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Подібний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 05.12.2018 у справі №916/1813/16, від 19.09.2019 у справі №924/831/17, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 15.06.2022 у справі №916/700/21, від 22.09.2022 у справі №924/1146/21.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Статтею 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень.

Згідно із статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Згідно із статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Частинами 1 та 4 статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом. До компетенції правління, зокрема, відноситься скликання та організація проведення загальних зборів співвласників або зборів представників, призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення.

Згідно із частиною 4 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Звертаючись із позовом до суду, позивач обґрунтовував свої вимоги зокрема тим, що його не було повідомлено, у передбачений законом та статутом відповідача спосіб, про загальні збори.

Суд апеляційної інстанції встановив, що зазначені доводи позивача знайшли своє підтвердження.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції враховано, що порушення порядку повідомлення позивача під час скликання та проведення загальних зборів відповідача не призводить до обов`язкового визнання недійсним рішення таких зборів. Розглядаючи спір про визнання недійсними рішень загальних зборів з підстав порушень, допущених під час скликання та проведення загальних зборів, суд повинен встановити порушення прав позивача оспорюваним рішенням загальних зборів (такі ж висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №924/1146/21).

Верховний Суд, у постанові від 15.06.2022 у справі №908/2289/20, зазначив про те, що інтереси окремого власника можуть не збігатись з інтересами інших співвласників будинку, тому вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту суди мають враховувати баланс інтересів усіх співвласників та самого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та уникати зайвого втручання в питання діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

У своїй позовній заяві підставами для оскарження рішень загальних зборів ОСОБА_1 зазначив відсутність необхідної кількості голосів співвласників під час прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідно до частини 12 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах (частина 13 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників (частина 14 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими (частина 15 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти") (частина 16 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

У постанові Верховного Суду від 18.04.2023 у справі № 916/3278/21 зазначено, що частинами 15, 16 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що скільки б співвласників не прийшло на загальні збори - загальні збори є правомочними і голосування проводиться, та у разі якщо кількості голосів присутніх співвласників на загальних зборах недостатньо для прийняття рішення "за" або "проти", встановленої частиною 14 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. При цьому результати голосування з усіх питань порядку денного загальних зборів співвласників визначаються одночасно (за наслідком складення підсумку голосів співвласників, які брали участь в зборах, з тими співвласниками, які проголосували шляхом письмового опитування).

Надаючи оцінку доводам позивача щодо відсутності необхідної кількості голосів співвласників під час прийняття оскаржуваних рішень, апеляційний господарський суд виходив з наступного.

Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 Господарського процесуального кодексу України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

Згідно із статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Допустимість доказів за статтею 77 Господарського процесуального кодексу України полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (статті 78 Господарського процесуального кодексу України).

Слід наголосити, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (відповідні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, на які посилається скаржник).

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу № 4 від 30.01.2018, яким оформлено рішення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016", загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку на день проведення зборів становила 182 особи.

Апеляційним господарським судом також встановлено, що 30.01.2018 у голосуванні з питань порядку денного, прийняли участь співвласники у загальній кількості - 129 осіб, що відповідає порядку голосування, встановленому вимогами Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», тобто за прийняті рішення проголосувало більше половини усіх співвласників.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що 28.08.2018 проведені загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць - 2016», прийняті рішення оформлені протоколом № 6. За даними протоколу загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку - 182 особи, у зборах взяли участь особисто та /або через представників співвласники будинку в кількості - 29 осіб, які становлять 15,93 % від загальної кількості співвласників будинку, у письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники будинку в кількості 92 особи, які становлять 50,55% від загальної кількості співвласників будинку.

За змістом протоколу № 7 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» від 12.02.2019, загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку - 175 осіб, загальна площа всіх квартир - 5 974,32 кв.м., у зборах прийняли участь особисто та/або через своїх представників співвласники багатоквартирного будинку в кількості - 35 осіб, які становлять - 20 % від загальної кількості співвласників будинку, у письмовому опитуванні взяли особисто та/або через представників співвласники будинку в кількості - 94 осіб, які становлять - 52,00% від загальної кількості співвласників будинку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.06.2023 зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" та ОСОБА_1 надати суду у строк до 13.07.2023 докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а саме: щодо кількості співвласників житлових та нежитлових приміщень в будинку № 22 по вул. Олімпійська в м. Запоріжжя станом на день прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів (для чого суду можуть бути надані: реєстр співвласників будинку, витяги, інформаційні довідки з реєстрів: Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, копії правовстановлюючих документів, тощо).

Відповідачем було надано суду копії: - Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна № 60720798; - заяв окремих власників квартир в будинку АДРЕСА_1 щодо відмови в наданні третім особам інформації та розголошення персональних даних щодо підстав набуття ними права власності на квартири та правовстановлюючі документи; - Реєстру співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Разом з тим позивачем на виконання вимог ухвали суду від 29.06.2023 не було надано відповідних доказів.

Враховуючи наведену вище сутність принципу змагальності сторін та стандарту доказування вірогідності доказів, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності позивачем обставин відсутності необхідної кількості голосів співвласників під час прийняття оскаржуваних рішень.

В свою чергу, касаційна скарга за своїм змістом фактично зводиться до незгоди з наданою судом апеляційної інстанції оцінкою встановлених обставин справи щодо наявності необхідної кількості голосів співвласників під час прийняття оскаржуваних рішень, а доводи скаржника щодо неправильного застосування судом положень частини 9 статті 6 та частини 14 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" фактично стосуються необхідності переоцінки доказів, тобто зводяться до заперечення обставин, встановлених судами попередніх інстанцій під час розгляду справи, та перегляду вже здійсненої оцінки доказів у справі.

Саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій, оскільки згідно з імперативними приписами статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, додатково перевіряти докази.

При цьому Суд зазначає, що судом апеляційної інстанції правильно застосовано положення частини 9 статті 6 та частини 14 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Таким чином, скаржником не доведено необхідності у формуванні висновку Верховного Суду щодо застосування наведених ним положень частини 9 статті 6 та частини 14 статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" у спірних правовідносинах.

Щодо доводів скаржника про порушення судом апеляційної інстанції положень статті 231 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів зазначає наступне.

У частині 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Крім того, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Отже, позовні вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), підлягає розгляду в господарському суді, якщо такі вимоги є похідними від спору, що виник з корпоративних відносин.

Задоволення похідної вимоги прямо залежить від задоволення іншої позовної вимоги. Така вимога не може бути самостійною.

Згідно із статтею 20 Цивільного процесуального кодексу України та статтею 21 Господарського процесуального кодексу України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цими кодексами.

Суд апеляційної інстанції при розгляді даного спору щодо вимог про визнання дій Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016" щодо виключення помешкання Шолудька Володимира Івановича від постачання електричної енергії - протиправними та стягнення пов`язаної з цим моральної шкоди, дійшов висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду в господарських судах.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, з чим погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, що дії відповідача щодо відключення помешкання позивача від постачання електричної енергії вчинені у не передбачений законом спосіб, а спір, пов`язаний з визнанням їх протиправними - не є спором, що виник з корпоративних відносин, та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підтвердження свого висновку суд апеляційної інстанції послався на постанови Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 766/22228/17, від 03.02.2022 у справі № 520/8072/16-ц, від 31.10.2022 у справі № 755/19009/20, в яких Верховний Суд переглядав судові рішення з подібною категорією спорів співвласників, членів юридичної особи щодо оскарження дій об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, юридичних осіб, пов`язаних з самовільним відключенням споживача від електроживлення.

Разом з тим апеляційним господарським судом обґрунтовано зазначено, що серед підстав, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на відшкодування моральної шкоди, зазначено, зокрема відключення позивача від електропостачання. Однак оскільки провадження в частині позовних вимог про визнання дій об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімпієць 2016» щодо відключення помешкання позивача від постачання електричної енергії протиправними було закрито у зв`язку із тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, то й похідні вимоги про стягнення моральної шкоди, спричиненої такими діями (деліктом) також не можуть бути розглянуті господарським судом, а мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства за правилами, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України.

Колегія суддів також враховує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові роз`яснив позивачеві, відповідно до вимог частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи, а саме місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства за правилами, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Наведена норма підлягає застосуванню, якщо предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Аналогічна правова позиція щодо розмежування господарської та цивільної юрисдикції наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що у цій справі судом апеляційної інстанції вірно застосовано положення пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а доводи касаційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду.

Щодо касаційного оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів відзначає таке.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Разом із тим за приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, неналежні докази та недопустимі докази - це різні поняття. Така правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №910/13647/19.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Отже, недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Відповідно тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі №922/2319/20, від 16.02.2021 у справі №913/502/19, від 13.08.2020 у справі №916/1168/17, від 16.03.2021 у справі №905/1232/19.

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи.

Водночас в силу приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте наведені у касаційній скарзі доводи у цій частині фактично стосуються не ухвалення судом судового рішення на підставі недопустимих доказів (скаржник не доводить, які саме документи одержані з порушенням закону та не можуть підтверджувати ті чи інші обставини), а необхідності їх переоцінки, тобто зводяться до заперечення обставин, встановлених судами попередніх інстанцій під час розгляду справи, та перегляду вже здійсненої оцінки доказів у справі, у той час як відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, про те, що суд апеляційної інстанції прийняв докази з порушенням положень статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі докази не були надіслані позивачу, відхиляються колегією суддів з огляду на те, що скаржник не зазначає, які саме докази були прийняті судом апеляційної інстанції та не надіслані йому. Водночас з матеріалів справи вбачається, що під час нового розгляду даної справи судом апеляційної інстанції відповідачем до суду було подано відзив на апеляційну скаргу (т. 5 а. с. 161-183) та письмові пояснення з додатками (т. 5 а. с. 216-266), до яких додано докази їх надсилання позивачу.

Крім того, аргументи скаржника про те, що суди проігнорували його клопотання процесуального характеру про виключення доказів не знайшли свого підтвердження, оскільки судом апеляційної інстанції було розглянуто дане клопотання та відхилено з тих підстав, що докази, які просить виключити позивач подані відповідачем і лише він відповідно до частини 11 статті 80 Господарського процесуального кодексу України може просити їх виключити.

Щодо посилання скаржника у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції не навів розрахунок судових витрат, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із підпунктами б), в) пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись наведеними нормами апеляційний господарський суд частково скасувавши рішення суду першої інстанції та прийнявши нове рішення, здійснив перерозподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог (задоволено 5 позовних вимог немайнового характеру). При цьому апеляційний господарський суд у постанові зазначив як розмір ставки судового збору, який застосовується, так і надав оцінку заявленим позивачем та відповідачем витратам на професійну правничу допомогу. Водночас Суд звертає увагу скаржника, що статтею 124 Господарського процесуального кодексу України саме на сторони покладено обов`язок подати до суду розрахунок судових витрат, які вони понесли і які вони очікують понести у зв`язку із розглядом справи, а суд керуючись положеннями статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України їх розподіляє.

Всі інші доводи касаційної скарги також не спростовують висновків, викладених у постанові суду апеляційної інстанції.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що скаржник у касаційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції повністю, при цьому не зазначає, які норми матеріального чи процесуального права судами порушено в частині задоволених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Крім того, колегія суддів враховує, що в касаційній скарзі скаржник посилається на статтю 302 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду є оскарження учасником судового рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції., при цьому касаційна скарга не містить клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та не містить обґрунтувань передбачених частиною 6 статті 302 Господарського процесуального кодексу України.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції без змін через відсутність передбачених процесуальним законом підстав для її скасування.

8. Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2023 у справі № 908/174/20 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді С. В. Бакуліна

І. Д. Кондратова