СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Харків Справа № 922/5140/14

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Терещенко О.І.

за участі секретаря судового засідання Соляник Н.В.

за участю представників сторін:

прокурор Ткаченко К.О.

Східного міжрегіонального управління юстиції Губська О.А.

Фонду державного майна України - Євич О.П.

ДП «Конярство України» - Нестеришин Т.С.

представники інших учасників справи не з`явились

розглянувши апеляційні скарги ДП «Конярство України» (2422Х/1) та Харківської обласної прокуратури (2486Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.10.2023 у справі № 922/5140/14

за заявою Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України", м. Київ

до Державного підприємства "Лозівський кінний завод №124", с. Кінне Лозівського району Харківської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.10.2023 у справі № 922/5140/14 закрито провадження з розгляду клопотання ДП "Конярство України" про заміну учасника справи його правонаступником (вх. № 11282 від 05.05.2023).

ДП «Конярство України» із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 26.10.2023 у справі № 922/5140/14. Повернути справу до господарського суду Харківської області для продовження розгляду клопотання ДП «Конярство України» про заміну учасника справи на його правонаступника.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що постановлена у справі про банкрутство ухвала суду про результати розгляду клопотання про заміну сторони її правонаступником не може вважатися рішенням суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому відсутні підстави для закриття провадження з розгляду клопотання ДП "Конярство України" про заміну учасника справи його правонаступником на підставі п. 2 ч. 1 ст.175 та п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Одночасно апелянт звернувся із клопотанням про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що зазначений строк було пропущено через те, що у судовому засіданні 26.10.2023 проголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали, а з повним текстом вказаної ухвали ДП «Конярство України» ознайомилося лише 04.11.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (повний текст ухвали було оприлюднено в ЄДРСР 02.11.2023), просить його поновити.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 клопотання апелянта про поновлення строку на подання апеляційної скарги задоволено, строк на подання апеляційної скарги поновлено, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «Конярство України» (2422Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.10.2023 у справі № 922/5140/14 та призначено справу до розгляду на 24.01.2024.

Харківська обласна прокуратура також із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилась та звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 26.10.2023 у справі № 922/5140/14 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати за подання апеляційної скарги просить відшкодувати на користь Харківської обласної прокуратори за рахунок боржника.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що спірне судове рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального (ст. ст. 2, 11, 175, 236, п. 3 ч. 1 ст. 231, 280 ГПК України) та матеріального (ч.4. 1,5 ст. 104, ч.4. 2,3 ст. 107 ЦК України, ч. 8 ст. 4, абз.11 п.11 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань») права, застосуванням закону, який не підлягав застосуванню, що призвело до неправильного вирішення цієї справи.

Одночасно апелянт звернувся із клопотанням про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що зазначений строк було пропущено через несвоєчасне отримання апелянтом копії оскаржуваного рішення, а саме, в зв`язку з тим, що повний текст оскаржуваної ухвали був отриманий апелянтом 06.11.2023, що підтверджується роздруківкою с офіційного сайту АТ «Укрпошта».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 клопотання апелянта про поновлення строку на подання апеляційної скарги задоволено, строк на подання апеляційної скарги поновлено, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури (2486Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.10.2023 у справі № 922/5140/14, об`єднано апеляційні скарги ДП «Конярство України» та Харківської обласної прокуратури на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.10.2023 у справі № 922/5140/14 в одне апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 24.01.2024.

В судове засідання, призначене на 24.01.2024, з`явився прокурор та представники Східного міжрегіонального управління юстиції, Фонду державного майна України, ДП «Конярство України», представники інших учасників справи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження були надіслані до електронних кабінетів всіх учасників справи, які мають електронні кабінети, та отримані ними відповідно 1912.2023 та 21..12.2023.

Лозівський міськрайонний центр зайнятості та ДП «Лозівський кінний завод» в порушення вимог ст. 6 ГПК України не зареєстрували електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, тому апеляційним судом було направлено зазначені ухвали про відкриття апеляційного провадження поштовою кореспонденцією та отримані ними у відповідності до відомостей з офіційного сайту АТ «Укрпошта».

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.02.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Лозівський кінний завод № 124", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядника майна боржника та призначено попереднє засідання.

24.04.2015 до суду від розпорядника майна ДП "Лозівський кінний завод № 124" надійшло клопотання (вх. № 16675) про правонаступництво обов`язків боржника перед кредиторами на загальних підставах господарських відносин, передбачених цивільним законодавством та визнання ДП "Конярство України" правонаступником ДП "Лозівський кінний завод № 124" в процедурі банкрутства.

Ухвалою суду від 27.05.2021 (суддя Кононова О.В.) відмовлено в задоволенні клопотання розпорядника майна ДП "Лозівський кінний завод № 124" (вх. № 16675 від 24.04.2015) про застосування правонаступництва обов`язків боржника перед кредиторами на загальних підставах та визнання ДП "Конярство України" правонаступником ДП "Лозівський кінний завод № 124".

Ухвалою суду від 27.05.2015 в попередньому засіданні суду затверджено реєстр вимог кредиторів ДП "Лозівський кінний завод № 124".

Ухвалою суду від 19.06.2018 призначено розпорядником майна ДП "Лозівський кінний завод № 124" арбітражного керуючого Гнатченка П.М.

До суду від Державного підприємства "Лозівський кінний завод № 124" надійшло клопотання (вх. № 15111 від 12.05.2017), в якому боржник просив здійснити заміну боржника на його правонаступника Державне підприємство "Конярство України".

Ухвалою суду від 07.11.2017 відмовлено в задоволенні клопотання розпорядника майна ДП "Лозівський кінний завод № 124" (вх. № 15111 від 12.05.2017) про застосування правонаступництва та визнанні ДП "Конярство України" правонаступником ДП "Лозівський кінний завод № 124".

13.01.2021 до суду надійшло клопотання Державного підприємства "Конярство України" (вх. № 671), в якому заявник просив суд замінити у справі № 922/5140/14 державне підприємство "Лозівський кінний завод № 124" його правонаступником - державним підприємством "Конярство України".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства "Конярство України" (вх. № 671 від 13.01.2021) про заміну учасника справи його правонаступником.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою суду Державне підприємство "Конярство України" звернулося з апеляційною скаргою, за наслідком розгляду якої постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 апеляційну скаргу державного підприємства "Конярство України" на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2021 у справі № 922/5140/14 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 11.02.2021 у справі №922/5140/14 залишено без змін.

Постанова Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 не оскаржувалася.

05.05.2023 до суду від ДП "Конярство України" надійшло клопотання про заміну учасника справи його правонаступником (вх. № 11282), в якому заявник просить суд замінити у справі державне підприємство "Лозівський кінний завод № 124" на правонаступника - державне підприємство "Конярство України" та у випадку заміни - закрити провадження у справі.

В обґрунтування поданого клопотання ДП "Конярство України" посилається на наступне те, що 01.02.2011 Міністерством аграрної політики України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.12.2010 № 2305-р "Деякі питання розвитку конярства" видано наказ № 33 "Про реорганізацію державних підприємств, діяльність яких пов`язана з розвитком конярства", яким наказано реорганізувати, зокрема, ДП "Лозівський кінний завод № 124" шляхом приєднання до ДП "Конярство України" та створити на базі майна реорганізованих державних підприємств відокремлені підрозділи (філії) без прав юридичної особи.

Відповідно до п. 2 вищезазначеного наказу ДП "Конярство України" визнано правонаступником майнових прав і обов`язків реорганізованих державних підприємств, зокрема ДП "Лозівський кінний завод № 124".

11.08.2011 комісією з реорганізації підписано передавальний акт, затверджений Міністерством аграрної політики та продовольства України", на підставі якого ДП "Лозівський кінний завод № 124" передало, а ДП "Конярство України" прийняло усе майно, майнові та немайнові права та обов`язки ДП "Лозівський кінний завод №124".

Заявник з посиланням на ст. 52 ГПК України, ст. 104 ЦК України, ст. 56 ГК України просить здійснити процесуальне правонаступництво.

Також заявник посилається на положення статті 107 ЦК України, якими закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення. Заявник вважає, що положеннями статті 104 та 107 ЦК України не визначений момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється у зв`язку з реорганізацією. Такий момент не може пов`язуватися із внесенням запису до державного реєстру про припинення реорганізованої юридичної особи. При реорганізації у формі приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків, оскільки правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.

Також на підтвердження своєї позиції заявник посилається на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц, від 04.11.2020 у справі № 922/817/18, від 22.12.2020 у справі №452/3299/16-ц, від 13.01.2023 у справі №909/760/17, від 01.12.2022 у справі №917/436/21, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17.

Крім того, заявник зазначає про те, що ухвалою господарського суду міста Києва від 15.10.2015 порушено провадження у справі № 910/21682/15 про банкрутство ДП "Конярство України", тому, на думку заявника, у разі заміни державного підприємства "Лозівський кінний завод №124" на державне підприємство "Конярство України" буде наявна підстава для закриття провадження у даній справі, передбачена п. 3 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Додатково на підтвердження своєї позиції заявник посилається на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.11.2022 у справі № 917/409/18, залишену без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2023.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.10.2023 у справі № 922/5140/14 закрите провадження з розгляду клопотання ДП «Конярство України» про заміну учасника справи його правонаступником (вх. № 11282 від 05.05.2023).

Вказана ухвала мотивована тим, що «з огляду на наявність ухвали господарського суду Харківської області від 11.02.2021, залишеної без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2021, постановленої за наслідками розгляду тотожного клопотання ДП "Конярство України" про заміну учасника справи його правонаступником, суд доходить висновку про закриття провадження з розгляду клопотання ДП "Конярство України" про заміну учасника справи його правонаступником, поданого до суду 05.05.2023». Правовими підставами для такого судового рішення стали п. 3 ч. 1 ст. 231 та п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження з розгляду клопотання ДП «Конярство України» про заміну учасника справи його правонаступником з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, метою цих норм законодавець визначив, у тому числі, недопущення надання різних висновків і тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин і запобігання поданню нового позову з тим же предметом, з тих самих підстав і між тими ж сторонами як засобу, спрямованого на перегляд висновків судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Тобто з буквального тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України (в контексті його застосування за п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України) може бути закрите лише провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Водночас, у спірній ситуації не було окремої справи між ДП «Конярство України» та ДП «Лозівський кінний завод № 124» чи іншими особами.

В провадженні господарського суду наявна справа № 922/5140/14 за заявою Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України» про визнання банкрутом Державного підприємства «Лозівський кінний завод № 124» (), в якій було заявлено клопотання про заміну учасника справи його правонаступником.

Стаття 52 ГПК України, яка є загальною нормою та регулює загальні умови процесуального правонаступництва, в тому числі, за відсутності спеціального регулювання у Кодексі України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), й у справах про банкрутство, або будь-яка інша норма ГПК України або КУзПБ не передбачає відкриття окремого провадження (справи) у випадку розгляду питання про процесуальне правонаступництво (незалежно від того, чи про це є клопотання учасникам справи чи заінтересованої особи, чи це є ініціативою суду).

Тому питання процесуального правонаступництва розглядаються та вирішуються в межах справи (провадження) у справі про банкрутство. Окреме провадження у цьому випадку не відкривається. Тобто у такому випадку окрема судова справа у спорі між сторонами як така відсутня.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України (в контексті його застосування за п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України) свідчить про те, що для закриття провадження у справі повинні збігатися (бути повністю тотожними) сторони, предмет і підстави.

Предмет і підстави є категоріями, які характерні для позовного провадження і ГПК України оперує цими поняттями саме в контексті позовного провадження.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Сторонами позовного провадження є позивач і відповідач (ст. 45 ГПК України).

Тобто закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав може бути здійснене саме у позовному провадженні.

Клопотання ж про заміну сторони правонаступником взагалі не відповідає гіпотезі наведених норм (ст.ст. 175, 231 ГПК України), оскільки не містить самостійного предмету та підстав, а містить лише обґрунтування необхідності вчинення певної процесуальної дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що постановлена у справі про банкрутство ухвала суду про результати розгляду клопотання про заміну сторони її правонаступником не може вважатися рішенням суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тому в даній ситуації розгляд клопотання ДП «Конярство України» про заміну сторони його правонаступником безвідносно до наявності вирішеного схожого чи несхожого клопотання заміну сторони його правонаступником не міг бути закритий на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України у взаємозв`язку з п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Крім того, колегія суддів також звертає увагу на той факт, що клопотання від 13.01.2021 та від 05.05.2023 не можна вважати тотожними. Так, клопотання від 13.01.2021 подавалося до моменту передання прав і обов`язків, в тому числі зобов`язань перед кредиторами у даній справі, до ДП «Конярство України». Наступне ж клопотання, провадження за яким було закрито, було подане вже на час переходу прав і обов`язків до нового боржника, ДП «Конярство України».

В аспекті зазначеного колегія суддів також вважає за доцільне застосувати до спірних правовідносин принцип розумності (п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України). Так, висновок суду про неможливість розгляду повторних клопотань повністю унеможливлює заміну первісного боржника новим боржником. Таким чином, в разі неподання аналогічного клопотання іншим учасником справи про банкрутство (а це є правом, реалізацію якого передбачити неможливо), сама процедура банкрутства втрачає сенс, оскільки первісний боржник не має активів і не залишив у себе обов`язків перед кредиторами. Очевидно, що така правова ситуація не має права на існування.

Підсумовуючи, колегія суддів зазначає, що твердження, викладені в апеляційних скаргах, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, тоді як господарським судом при прийнятті ухвали невірно застосовано положення процесуального законодавства, у зв`язку з чим, прийнята ним ухвала підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 269, 271, 275, 277, 280 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ДП «Конярство України» (2422Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.10.2023 у справі № 922/5140/14 задовольнити.

Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури (2486Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.10.2023 у справі № 922/5140/14 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 26.10.2023 у справі № 922/5140/14 скасувати.

Справу № 922/5140/14 направити до господарського суду Харківської області для розгляду клопотання Державного підприємства «Конярство України» про заміну учасника справи його правонаступником та закриття провадження у справі про банкрутство № 922/5140/14 (вх. № 11282 від 05.05.2023).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 30.01.2024.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.І. Терещенко