РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 м. КиївСправа № 910/17117/23

За позовом: підприємства з іноземними інвестиціями "ІТРАКО";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ТРАФАРЕТНОГО ДРУКУ";

про: стягнення 81.632,33 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Підприємство з іноземними інвестиціями "ІТРАКО" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ТРАФАРЕТНОГО ДРУКУ" (далі - відповідач) про стягнення 81.632,33 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 03.06.2015 № УС/ДП-15-43, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 81.632,33 грн., з яких: 53.550,67 грн. - основна заборгованість, 2.915,00 грн. - 3 % річних та 25.166,66 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/17117/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки від 03.06.2015 № УС/ДП-15-43 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується поставляти відповідачу поліграфічні матеріали (далі - товар), а відповідач зобов`язується приймати та вчасно оплачувати товар, що поставляється в терміни та на умовах, визначених даним договором (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору, визначено, що оплата товару проводиться відповідачем у гривнях на розрахунковий рахунок позивача протягом чотирнадцяти календарних днів із дня поставки товару в порядку визначеному пунктами 3.2, 3.3 цього Договору.

Додатковою угодою від 25.04.2021 № 2 до Договору, пункт 3.1 Договору викладений в наступній редакції: "оплата товару проводиться відповідачем у гривнях на розрахунковий рахунок позивача протягом тридцяти календарних днів із дня поставки товару в порядку визначеному пунктами 3.2., 3.3 цього договору".

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, передав у власність відповідача товар на загальну суму 320.759,17 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 30.11.2021 № UA00007163 на суму 12.429,40 грн.;

- від 30.11.2021 № UA00007164 на суму 44.524,56 грн.;

- від 30.11.2021 № UA00007216 на суму 3.025,78 грн.;

- від 09.12.2021 № UA00007423 на суму 3.619,98 грн.;

- від 28.12.2021 № UA00007832 на суму 74.671,07 грн.;

- від 28.01.2022 № UA00000437 на суму 3.399,72 грн.;

- від 21.02.2022 № UA00000741 на суму 6.785,06 грн.;

- від 26.04.2022 № UA00001243 на суму 45.470,10 грн.;

- від 01.06.2022 № UA00001754 на суму 53.665,68 грн.;

- від 01.06.2022 № UA00001800 на суму 2.866,70 грн.;

- від 05.07.2022 № UA00002303 на суму 43.923,60 грн.;

- від 15.07.2022 № UA00002557 на суму 20.458,86 грн.;

- від 15.07.2022 № UA00002556 на суму 3.707,42 грн.;

- від 15.07.2022 № UA00002559 на суму 2.211,24 грн.

Проте, оплата за отриманий товар за Договором відповідачем здійснена частково, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 53.550,67 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 2.915,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 25.166,66 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 53.550,67 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 53.550,67 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 2.915,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 25.166,66 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ТРАФАРЕТНОГО ДРУКУ" (Україна, 03115, м. Київ, вулиця Феодори Пушиної, будинок 19, квартира 48, ідентифікаційний код: 37675486) на користь підприємства з іноземними інвестиціями "ІТРАКО" (Україна, 04080, м. Київ, вулиця Вікентія Хвойки, будинок 18/14, корпус 2, ідентифікаційний код: 24930652) основну заборгованість в сумі 53.550 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 67 коп., 3 % річних в сумі 2.915 (дві тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 00 коп., інфляційні втрати в сумі 25.166 (двадцять п`ять тисяч сто шістдесят шість) грн. 66 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац