ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 рокуСправа № 912/2307/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІНДСТРЕМ" (вул. Віскозна, буд. 8, м. Київ, 02094)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФУДС-СЕРВІС" (вул. Євгена Тельнова, буд. 8, м. Кропивницький, 25030)

про стягнення 112 172,94 грн,

секретар судового засідання - Безчасна Н.Г.

представники сторін:

від позивача - Ратушняк П.В. адвокат, ордер серія АА № 1324693;

від відповідача - участі не брав;

у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІНДСТРЕМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФУДС-СЕРВІС" про стягнення 112 172,94 грн, у тому числі, основну заборгованість в розмірі 13 131,02 грн; 3 % річних в розмірі 109,55 грн; інфляційних втрат в розмірі 74,78 грн; пеню у розмірі 1 425,38 грн; штрафну компенсація у розмірі вартості наданих послуг згідно з даним договором за 12 місяців (на підставі п. 13.3 Договору) у розмірі 83 175,36 грн; компенсацію вартості втрачених виробів в розмірі 14 256,85 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІНДСТРЕМ" зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору про послуги з обслуговування наданого в користування робочого одягу №1540 від 26.05.2020, у частині оплати за користування робочим одягом, з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФУДС-СЕРВІС" підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою від 11.12.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 28.12.2023.

28.12.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 25.01.2024.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Судом вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначене судове засідання - ухвала-повідомлення суду від 28.12.2023 направлено на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Євгена Тельнова, буд. 8, м. Кропивницький, 25030.

Зазначена ухвала направлена рекомендованим листом з повідомленням з позначкою "Судова повістка".

Крім того, органом поштового зв`язку повернуто на адресу суду конверт з вкладенням (ухвала про відкриття провадження у справі від 11.12.2023) з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99-2 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Згідно з п.46 даної Доповіді:

"Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Зворотна дія [юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб`єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи]. На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципу judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику "приватного правосуддя", що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності.

Поряд з цим, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, з метою не затягування розгляду справи, та не порушення права позивача на справедливий розгляд справи у продовж розумного строку, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто його власною волею.

Господарський суд бере до уваги, що відповідач мав можливість отримати інформацію по справі, що розглядається, на сторінці Господарського суду Кіровоградської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://kr.arbitr.gov.ua, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відзив на позов відповідач не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу в судовому засіданні 25.01.2024 за відсутності представників відповідача.

У судовому засіданні 25.01.2024 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

12.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІНДСТРЕМ" (далі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОФУДС-СЕРВІС" (далі -Замовник) укладений Договір про послуги з обслуговування наданого в користування робочого одягу № 540 (далі - Договір) (а.с. 12-14), відповідно до п. 2.1. якого Замовник отримує від Виконавця у тимчасове оплатне користування робочий одяг, причому Виконавець зобов`язується доставляти, прати та обслуговувати наданий робочий одяг та забезпечувати заміну зношеного робочого одягу, що використовувався за його прямим призначенням.

Сторони погодили, що цей Договір за своєю суттю є змішаним договором у розумінні ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України та до нього застосовуються положення законодавства щодо оренди (окрім лізингу) та положення щодо надання послуг (п. 2.3. Договору).

Робочий одяг надається Замовнику в користування згідно з попередньо узгодженою пропозицією та визначений у Листі примірки, що додається (Додаток 1). Нові Замовники до початку обслуговування отримують у письмовому вигляді всі необхідні інструкції, список контактних осіб та матеріали, необхідні для нормальної організації обслуговування. Кожний працівник Замовника використовує лише індивідуально закріплені за ним та промарковані особистими даними одиниці робочого одягу. Перед першою доставкою робочого одягу Виконавець проводить примірку одягу, в ході якої остаточно визначається кількість необхідного одягу та розміри. Перша доставка одягу підтверджується підписами Сторін. За кожну замовлену одиницю одягу стягується разовий сервісний збір згідно з Додатком 2 до даного Договору (п. 3.1. та п. 3.2. Договору).

Сторони окремо погоджують будь-які зміни щодо кількості виробів протягом дії даного Договору. Всі зміни в кількості наданих виробів згідно з даним Договором оформлюються на основі письмової заявки з підписом та печаткою або замовлення, розміщеного Замовником на відповідному он-лайн ресурсі Виконавця - системі eLindstrom за адресою https:/.lindstrom.fi. Виконавець надає унікальний логін та пароль Замовнику для його авторизації та ідентифікації у системі eLindstrom, тому Сторони цим погоджують, що Одяг, замовлення на який розміщено у системі eLindstrom вважається належним чином оформленим замовленням Одягу від імені Замовника. Виконавець підтверджує замовлення, розміщене у системі eLindstrom протягом 7 робочих днів з дати його розміщення Замовником. Оплаті за обслуговування підлягають всі замовлені вироби (п. 3.3. Договору).

Підставою для розрахунків за даним Договором є загальна кількість предметів Одягу, які Виконавець надав в користування Замовнику, відповідно до Листа примірки (Додаток 1) та/або замовлення, розміщеного та підтвердженого у системі eLindstrom (п. 3.4. Договору).

Кількість одягу, що використовується згідно з даним Договором може бути або збільшена шляхом розміщення додаткового замовлення, або зменшена згідно з Договором шляхом оформлення повернення Виконавцю одягу, що перебував у використанні Замовника (п. 6.1. Договору).

Якщо робочий одяг, що повертається, був підданий безповоротнім змінам за запитом Замовника та/або подальше використання даного одягу неможливе через знос, або одяг було втрачено та не повернуто Виконавцю, Замовник виплачує Виконавцю компенсацію згідно з переліком цін, вказаним у Додатку 2 до даного Договору з урахуванням строку використання одягу (Додаток 3). Рішення про відшкодування робочого одягу приймається Виконавцем (п. 6.5. Договору).

В разі значного зносу робочого одягу та неможливості його подальшого використання або якщо робочий одяг під час його використання було втрачено Замовником, а також якщо одяг, що повертається, був виготовлений по індивідуальним міркам, останній відшкодовує вартість такого робочого одягу згідно з переліком цін, вказаним у Додатку 2, а строк користування одягом використовується як критерій відшкодування (додаток 3). Рішення про відшкодування одягу приймається Виконавцем (п. 9.1. та п. 9.2. Договору).

Сума оплати згідно з даним Договором визначається кількістю наданого в користування одягу та ціною його обслуговування, вказаною у Додатку 2. Ненадання Замовником робочого одягу для обслуговування не може бути приводом для зміни суми рахунку. Сторони домовились про те, що ціни за даним Договором підлягають щорічній автоматичній індексації на рівень офіційно опублікованої інфляції в Україні за минулий календарний рік, починаючи з другого року співпраці. Нові ціни не вимагають підписання ніяких додаткових угод та вступають в дію автоматично. Всі ціни вказані в гривнях та не включають податок на додану вартість та інші податкові відрахування. Періодичність виставляння рахунків складає чотири (4) тижні. Виставлені рахунки відсилаються засобами електронного зв`язку на електронну адресу особи Замовника відповідальної за оплату наданих послуг: ______________. Разом із рахунком, Замовнику направляються податкова накладна та акт виконаних робіт, який підтверджує надання послуг за цим Договором. Сторони визнають, що Акти складені в електронному вигляді та підписані електронними цифровими підписами є первинними документами, які підтверджують факт надання послуг за Договором. Адреса електронної пошти Замовника для обміну електронними документами: __________________. Адреса електронної пошти Виконавця для обміну електронними документами: (п. 10.1. - 10.5. Договору).

Послуги вважаються наданими в повному обсязі та без зауважень, якщо протягом 2-х тижнів з моменту відправлення рахунку, податкової накладної та акту, що підтверджує надання послуг, Замовник не пред`явив жодних письмових претензій щодо якості наданих Послуг (п. 10.6. Договору).

Оплата за надані Послуги здійснюється Замовником в гривнях шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Термін оплати наданих Послуг - 14 днів із дати виставлення рахунку. У випадку неналежного виконання Замовником умов оплати, Виконавець має право діяти згідно з чинним законодавством України. У разі протермінування оплати Замовником наданих Виконавцем послуг, Виконавець має право призупинити обслуговування наданого в користування одягу до моменту отримання оплати. При цьому вартість послуг за цим договором на період зупинки обслуговування нараховується в повному обсязі і не підлягає коригуванню. У випадку порушення строків оплати послуг Виконавець має право отримати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення (п. 10.7. - 10.9. Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання. Дія договору може бути припинена Замовником в будь-який момент шляхом письмового повідомлення за дванадцять (12) місяців. По закінченню цього терміну Замовник викуповує у Виконавця весь робочий одяг, що перебуває на той момент у використанні Замовника за цінами, вказаними у Додатку 2 з урахуванням тривалості використання кожної одиниці одягу згідно з Додатком 3 до даного Договору. Надалі Замовник може поводитися з викупленим одягом на свій розсуд. Візки, мішки для транспортування, шафи та інше подібне обладнання та вироби повинні бути повернуті Виконавцю (п. 12.1. та п. 12.2. Договору).

Виконавець має право розірвати Договір в односторонньому порядку, без попереднього повідомлення у випадку, якщо Замовник систематично не сплачує рахунки у відведений строк. В такому випадку Виконавець має право на отримання від Замовника компенсації на суму вартості послуг згідно з даним Договором за дванадцять (12) місяців. Робочий одяг в такому випадку залишається власністю Виконавця (п. 13.3. Договору).

Додатки та додаткові угоди до даного Договору є його невід`ємною частиною і вступають в силу з моменту їх підписання. Додаток 1 - Лист примірки, Додаток 2 - Ціни та інші виплати за обслуговування наданого в користування робочого одягу, Додаток 3 - Принципи компенсації вартості та викупу, Додаток 4 - Замовлення логотипу, Додаток 5 - Перелік цін на роботи з модифікацій одягу, Додаткова угода № 7 - Угода про використання шаф, Додаткова угода № 9 - Угода про використання утепленого робочого одягу (п. 16. Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Відповідно до Додатку 1 до Договору - Лист примірки та акта прийому/передачі одягу в користування від 25.06.2020 підписаних між сторонами позивачем забезпечено робочим одягом працівників відповідача в кількості 225 вироби різних розмірів (а.с. 18-19).

У Додатку 2 до Договору визначено Ціни та інші виплати за обслуговування наданого в користування робочого одягу (а.с. 14 об.).

Додатком 3 до Договору визначено - Принципи компенсації вартості та викупу (а.с. 15).

У Додатках 4 та 5 до Договору визначено Замовлення логотипу та Перелік цін на роботи з модифікацій одягу (а.с. 15 об., 16).

Позивачем до позовної заяви додано Акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 260226 від 17.07.2023, рахунок № 260226 від 17.07.2023 на суму 6 800,78 грн та Акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 263439 від 14.08.2023, рахунок № 263439 від 14.08.2023 на суму 6 330,24 грн (а.с. 21-26).

Акти надіслано відповідачу за допомогою системи М.Е.Dос, які підписані з боку Позивача електронним цифровим підписом та електронною цифровою печаткою. Та повторно надсилалися засобами поштового зв`язку - разом з претензіями та повідомленням про дострокове розірвання договору.

У зв`язку з тривалим простроченням по оплаті рахунків, позивач надсилав відповідачу поштою повідомлення про дострокове розірвання Договору вих. П-3259 від 09.11.2022 (а.с. 82-87) та претензії вих. № П-3112 від 01.08.2023 (а.с. 67), П-3161 від 29.08.2023 (а.с. 67 об), П- 3233 від 29.09.2023 (а.с. 72), до яких додавалися (повторно) акти і рахунки.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, позивач належним чином виконував зобов`язання по Договору, проте відповідач всупереч положенням Договору і чинного законодавства не здійснив оплату за надані і прийняті без зауважень послуги, що й стало підставою для звернення позивача з даним позовом.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зі змісту укладеного між сторонами Договору слідує, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання договору про надання послуг.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Так, судом встановлено, що позивач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за договором, зі сторони відповідача зауваження до наданих послуг, отриманих Актів відсутні. Оплата за надані послуги по виставленим рахункам на загальну суму 13 131,02 грн не здійснена, тому з врахуванням встановленого, позов в частині стягнення з відповідача 13 131,02 грн суми основного боргу підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення 3 % річних в розмірі 109,55 грн та інфляційних втрат в розмірі 74,78 грн суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 10.5 Договору періодичність виставляння рахунків складає чотири (4) тижні. Виставлені рахунки відсилаються засобами електронного зв`язку на електронну адресу особи Замовника відповідальної за оплату наданих послуг: ______________.

Відповідно до п. 10.7 Договору оплата за надані послуги виконується Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця в українських гривнях. Строк оплати наданих послуг -14 календарних днів із дати виставлення рахунку. У разі неналежного виконання Замовником умов оплати, Виконавець має право діяти згідно з чинним законодавством України.

Суд зауважує, що у тексті Договору відсутня адреса електронної пошти Замовника.

На підтвердження направлення рахунків, позивач надає роздруківки про направлення електронною поштою спірних рахунків на адресу електронної пошти: , в той час коли зазначена адреса у Договорі відсутня.

Отже, позивачем не надано доказів виставлення рахунків відповідачу на адресу електронної пошти.

Таким чином, доказом виставлення рахунків та отримання їх відповідачем є:

- рахунок № 260226 від 17.07.2023 на суму 6 800,78 грн отриманий відповідачем 23.08.2023 (а.с. 65 об.) разом з претензією № 44 від 01.08.2023, а тому термін оплати по зазначеному рахунку до 06.09.2023 включно;

- рахунок № 263439 від 14.08.2023 на суму 6 330,24 грн отриманий відповідачем 07.09.2023 (а.с. 70) разом з претензією № П-3161 від 29.08.2023, а тому термін оплати по зазначеному рахунку до 21.09.2023 включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного договору та чинного законодавства з урахуванням доведеності позивачем факту прострочення боржника.

Враховуючи неправильний період визначення заборгованості судом здійснено власний розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат:

- рахунок № 260226 від 17.07.2023 на суму 6 800,78 грн у період з 07.09.2023 по 23.11.2023 3 % річних складають 43,60 грн, інфляційні втрати 123,13 грн;

- рахунок № 263439 від 14.08.2023 на суму 6 330,24 грн у період з 22.09.2023 по 23.11.2023 3 % річних складають 32,78 грн, інфляційні втрати 82,55 грн.

Таким чином сума 3 % річних, які підлягають задоволенню складає 76,38 грн.

Оскільки сума інфляційних втрат, встановлена судом (205,68 грн) є більшою ніж сума заявлена до стягнення (74,78 грн), задоволенню підлягають інфляційні втрати в межах заявлених вимог, а саме: 74,78 грн.

Стосовно стягнення пені в розмірі 1 425,38 грн суд зазначає таке.

Законодавством передбачено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України). Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема, штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

У відповідності до п. 10.9 Договору у випадку порушення строків оплати послуг виконавець має право отримати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення.

Суд зазначає, що у даному пункті Договору сторонами не визначено базу нарахування пені (наприклад: від суми заборгованості, від суми Договору тощо), що виключає можливість нарахування та стягнення за Договором пені.

Крім цього, як зазначає позивач, через систематичне прострочення відповідачем оплати наданих послуг, позивачем на підставі п. 13.3 Договору було розірвано Договір в односторонньому порядку та нараховано відповідачу до сплати компенсацію на суму вартості послуг за 12 місяців у розмірі 83 175,36 грн.

Згідно з п. 13.4 Договору сторони встановили розмір компенсації у визначеній грошовій сумі, яка дорівнює сумі вартості Послуг за Договором за 12 місяців. Відповідно до п. 10.5. Договору, періодичність виставлення рахунків складає 4 (чотири) тижні. Тому за 12 місяців по Договору було виставлено 13 рахунків. Ціна послуг визначається на підставі п. 10.1. Договору відповідно до кількості наданого в користування одягу та ціни його обслуговування, що вказана в Додатку 2.

При цьому, судом встановлено, що про факт розірвання Договору відповідача повідомлено, - Повідомленням про дострокове розірвання договору вих. № П-3259 від 09.11.2023 (а.с. 82), до якого також було додано Рахунок на оплату суми компенсації за 12 місяців (№ 571 від 09.11.2023 (а.с. 86)), а також Рахунок на компенсацію втраченого одягу (№ 573 від 09.11.2023 (а.с. 86 об.)).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, за змістом наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Таким чином, на підставі п. 13.3 Договору, ст. 525, 611, 651 ЦК України, ст. 188 ГК України позивач розірвав Договір в односторонньому порядку.

Позивач зазначає про розірвання Договору з 08.11.2023, в той же час повідомлення про розірвання Договору позивач отримав лише 17.11.2023 (а.с. 114), а тому Договір є розірваний в односторонньому порядку з 18.11.2023.

Для долучення до матеріалів справи позивачем надано копії рахунків, за якими розраховано компенсацію за 12 місяців на суму 83 175,36 грн (а.с. 31-43).

Розрахунок компенсації було здійснено шляхом додавання сум рахунків за надані послуги за 12 місяців по Договору.

З матеріалів справи слідує, що відповідач протягом 3 місяців систематично прострочував оплату послуг позивача та у встановлений Договором строк не оплатив виставлені позивачем рахунки за надані послуги.

Доказів зворотного відповідач суду не надав. Так само у справі відсутні документи, які б свідчили про наявність у відповідача зауважень до якості та обсягу наданих позивачем у вказаний період послуг.

Аналізуючи погоджену сторонами договірну відповідальність, суд враховує, що в силу приписів ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Таким чином, уклавши договір, сторони передбачили відповідальність замовника (обов`язок відповідача компенсувати суму вартості послуг згідно з даним договором за 12 місяців) з урахуванням принципу свободи договору.

За таких обставин, оскільки відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст. 76, 77 ГПК України не спростовано факту порушення умов Договору в частині своєчасної оплати рахунків, враховуючи, що позивач реалізував своє право на розірвання договору в односторонньому порядку, доводи позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача компенсації суми вартості послуг за 12 місяців на підставі п. 13.3 Договору є обґрунтованими.

Відповідно до п. 6.5 Договору якщо робочий одяг, що повертається, був підданий безповоротнім змінам за запитом Замовника та/або подальше використання цього одягу неможливе через знос, або одяг було втрачено та не повернуто Виконавцю, Замовник виплачує Виконавцю компенсацію згідно з переліком цін, вказаних у Додатку 2 до даного Договору з урахуванням строку використання Одягу (Додаток 3). Рішення про відшкодування робочого одягу приймається Виконавцем. Згідно з п. 9.1 Договору в разі значного зносу робочого одягу та неможливості його подальшого використання або якщо робочий одяг під час його використання було втрачено Замовником, а також якщо одяг, що повертається, був виготовлений по індивідуальним міркам, останній відшкодовує вартість такого робочого одягу згідно з переліком цін, вказаних у Додатку 2, а строк користування одягом використовується як критерій відшкодування (Додаток 3).

Принципи компенсації вартості одягу передбачені у Додатку 3 до Договору. Однією з підстав для компенсації вартості одягу, передбаченою п. 3 Принципів компенсації вартості (Додаток 3), є "втрата виробів, що перебували у розпорядженні Замовника" (п. 4). Відповідно до Принципів компенсації вартості (Додаток 3), компенсація вартості залежить від строку служби виробів; сума компенсації залежить від строку служби кожної конкретної одиниці одягу (п. 4). Отже з урахуванням п. 6.5, п. 9.1 Договору та Додатків 2, 3 до Договору, розмір компенсації неповерненого (втраченого) Замовником одягу складає 14 256,85 грн (а.с. 87 об).

З урахуванням того, що на дату подання позову переданий відповідачу одяг так і не був повернений позивачу, не зважаючи на те, що позивач вимагав повернути одяг у Повідомленні про розірвання Договору, заявлені вимоги про стягнення компенсації вартості одягу в сумі 14 256,85 грн є обґрунтованими та такими, що не спростовані відповідачем, а отже підлягають задоволенню в цій частині.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т. ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування заявлених позовних вимог.

Разом з тим заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" вимоги підтверджуються матеріалами справи, а тому позов підлягає задоволенню частково, а саме: основна заборгованість в розмірі 13 131,02 грн; 3 % річних в розмірі 76,38 грн; інфляційні втрати в розмірі 74,78 грн; штрафна компенсація в розмірі вартості наданих послуг згідно з даним договором за 12 місяців (на підставі п. 13.3 Договору) у розмірі 83 175,36 грн; компенсацію вартості втрачених виробів в розмірі 14 256,85 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФУДС-СЕРВІС" (вул. Євгена Тельнова, буд. 8, м. Кропивницький, 25030, ідентифікаційний код 42189931) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІНДСТРЕМ" (вул. Віскозна, буд. 8, м. Київ, 02094, ідентифікаційний код 34355058) основну заборгованість в розмірі 13 131,02 грн; 3 % річних в розмірі 76,38 грн; інфляційних втрат в розмірі 74,78 грн; штрафну компенсацію в розмірі вартості наданих послуг згідно з даним договором за 12 місяців (на підставі п. 13.3 Договору) у розмірі 83 175,36 грн; компенсацію вартості втрачених виробів в розмірі 14 256,85 грн, а також 2 649,11 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суд звертає увагу учасників справи про обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України.

Копії рішення направити позивачу через систему "Електронний суд" та відповідачу (вул. Євгена Тельнова, буд. 8, м. Кропивницький, 25030).

Повне рішення складено 30.01.2024.

Суддя М.С. Глушков