СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Харків Справа № 922/1160/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В. ,

при секретарі судового засідання Погребняк А.М.,

за участі представників сторін:

від позивача, Бенденжук Л.О.,

від відповідача, Барабицька Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу розглянувши апеляційну скаргу Харківська міська рада, за вх. №1855 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 15.08.23 (повний текст складено 21.08.23, суддя І.П. Жигалкін ) у справі № 922/1160/23

за позовом Харківська міська рада

до ТОВ "Род-Ник Інвест", м.Київ ,

про стягнення коштів та розірвання договору

та за зустрічним позовом

за позовом ТОВ "Род-Ник Інвест", м.Київ ,

до Харківська міська рада,

про визнання укладеної додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

29.03.2023 Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОД-НИК ІНВЕСТ» в якій просило:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОД-НИК ІНВЕСТ" суму у розмірі 68 932,35 грн (де: 16962,73 грн - заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Морозова, 15 у м. Харкові відповідно до договору оренди від 06.08.2001 №170/01 за період з 23.06.2021 по 28.02.2022; 51969,62 грн - пені відповідно до п. 5.1 договору від 06.08.2001 №170/01);

- розірвати з Товариством з обмеженою відповідальністю "РОД-НИК ІНВЕСТ" договір оренди від 06.08.2001 №170/01 земельної ділянки площею 0,1167га з кадастровим номером :04:001:0054 по вул. Морозова у м. Харкові та також покласти судові витрати на Відповідача.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «РОД-НИК ІНВЕСТ» звернулося до Харківської міської ради з зустрічним позовом, в якому просила визнати укладеною додаткову угоду від 23.06.2021 між Товариства з обмеженою відповідальністю "Род-Ник Інвест" (орендар) та Харківської міської ради (орендодавець) до договору оренди землі на тих самих умовах, які були викладені в договорі оренди спірної земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0054, площею 0,1167 га у м. Харків, по вул. Морозова, 15 укладеного між Харківською міською радою та ПВКФ "Шанс".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.08.23 у справі №922/1160/23 у задоволенні первісного позову відмовлено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено .

Рішення обґрунтовано недовченістю позовних вимог.

Не погодившись частково з ухваленим судовим рішенням, Харківська міська рада звернулася до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою в якій просила:

- Рішення Господарського суду Харківської області від 19.07.2023 у справі №922/1160/23 змінити. Скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОД-НИК ІНВЕСТ» про стягнення 68932,35 грн та розірвання договору. Ухвалити нове рішення, яким провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОД-НИК ІНВЕСТ» заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 4735,15 грн та пені у розмірі 6 961,90 грн закрити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОД-НИК ІНВЕСТ» 12227,58 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул.Морозова,15 у м.Харкові відповідно до договору оренди від 06.08.2001 за період з 23.06.2021 по 28.02.2022.

- Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОД-НИК ІНВЕСТ» на користь Харківської міської ради 45007,72 грн пені за несвоєчасну сплату орендної плати відповідно до п.5.1. договору від 03.08.2001 № 170/01 ( зареєстрованого 06.08.2001)

- Розірвати з Товариством з обмеженою відповідальністю «РОД-НИК ІНВЕСТ» договір оренди землі від 03.08.2021 ( дата реєстрації 06.08.2001 р.) площею 0,1167 га з кадастровим номером :04:001:0054 по вул. Морозова, 15 у м.Харкові.

- В іншій частині рішення по справі просила залишити без змін.

Також просить стягнути з відповідача судовий збір за звернення до суду першої інстанції у розмірі 5368 грн та за звернення до апеляційної інстанції у розмірі 8052 грн.

Крім того, просила суд визнати причини пропуску строку для подачі доказів поважними та прийняти новий доказ: копію уточнюючої електронної декларації зі сплати земельного податку за 2021 рік від 31.03.2023, копію уточнюючої електронної декларації зі сплати земельного податку за 2022 рік від 31.03.2023, копію листа ГУ ДПС у Харківській області № 14717/5/20-40-04-02-12 від 11.08.2023, копію листа ГУ ДПС у Харківській області № 15047/5/20-40-04-02-12 від 16.08.2023.

Вважає, що рішення по справі прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування усіх обставин справи.

Звертає увагу суду, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором оренди землі та у стягнені пені, взагалі не обґрунтував підстави такої відмови. Крім того, наполягає на наявність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки відповідачем систематично не сплачувалася орендна плата. Оплата відповідачем орендної плати у розмірі, значно меншому, та пені відбулася тільки після звернення позивача до суду з позовом, а тому в цій частині необхідно було закрити провадження у справі, а не відмовляти у позові.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 р. у справі №922/1160/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 15.08.23 у справі №922/1160/23 . Встановлено учасникам справи строк до 23.10.2023 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи. Витребувано матеріали справи №922/1160/23 з Господарського суду Харківської області.

Відповідно до приписів частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану було продовжено.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Відповідно до приписів статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку який встановлено у статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

02.10.2023 р. від відповідача на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення по справі залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 р. у справі №922/1160/23 розгляд справи призначено на 30.11.2023 р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.11.2023 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 11.12.2023 р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 25.01.2024 р. ( з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19.12.2023 р.)

13.12.2023 р. від відповідача по справі через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення по справі.

У судових засіданнях приймали участь представники позивача та відповідача, які підтримали свої вимоги та заперечення.

Згідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю-доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, додаткові письмові пояснення, заслухавши представників сторін, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.02.2001 року № 265 приватній виробничо-комерційній фірмі «Шанс» надано у тимчасове платне користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,1167 га за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 15, для експлуатації стаціонарної АГЗС строком до 01.12.2025.

03.08.2001 року між Харківською міською радою та приватною виробничо-комерційною фірмою «Шанс» укладено договір оренди землі, який зареєстровано у виконавчому комітеті Харківської міської ради в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 06 серпня 2001 року за номером 170/01

У пункті 1.1. Договору оренди зазначено, що Орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.02.2001 р. № 265 надає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування на умовах оренди земельну ділянку за адресою: місто Харків, вул. Морозова, 15 загальною площею 0,1167га.

Земельна ділянка надається у тимчасове платне користування на умовах оренди до 01.12.2025 р. для експлуатації стаціонарної АГЗС. ( п.1.2 Договору)

Відповідно до п. 2.1 Договору оренди землі плата за землю вноситься орендарем щомісячно у вигляді орендної плати у грошовій формі у розмірі 389,97 грн до 31.12.2001, а з 01.01.2002 у розмірі 572,80 грн не пізніше п`ятнадцятого числа наступного місяця.

Пунктом 3.2.2 Договору оренди передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату; проводити звірку платежів по орендній платі щоквартально не пізніше 20 числа першого місяця наступного кварталу. При наявності заборгованості в десятиденний строк погасити її; виконувати обов`язки, передбачені Законом України «Про оренду землі» та іншими нормативними правовими актами.

Відповідно до пункту 4.5 Договору оренди землі від 03.08.2001 ( дата реєстрації 06.08.2001) при переході права власності або права користування на будівлі і споруди, що розташовані на орендованій земельній ділянці до іншої юридичної чи фізичної особи, а також при реєстрації юридичної особи орендаря, права і обов`язки сторін діють в повному обсязі, згідно цього договору до припинення його дії.

Судом першої інстанції встановлено, що на земельній ділянці розташовано нерухоме майно.

Як зазначив позивач у позовній заяві з посиланням на інформацію, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно станом від 06.03.2023 № 324924316 (далі Реєстр від 06.03.2023 № 324924316) право власності на нерухоме майно, яке розташоване на земельної ділянці, за адресою м.Харків, вул.Морозова, 15 було зареєстровано:

- з 29.05.2003 по 18.07.2010 - за ПВКФ «Шанс» на підставі Свідоцтва про право власності

- з 19.07.2010 по 20.05.2021 - за ДП «ЕКСПОГАЗ». СП У ФОРМІ ТОВ «ЕКСПОГАЗ» ()

- з 21.05.2021 по 22.06.2021 - за ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» () на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 21.05.2021 №685;

- з 23.06.2021 по теперішній час - за ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» () на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.06.2021 № 1093.

Відповідно до Реєстру від 06.03.2023 № 324924316 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0054 площею 0,1167 га за адресою: м. Харків, вул. Морозова,15 зареєстроване з 23.04.2014.

Відповідно до даних вищезазначеного Реєстру, 17.02.2023 державним реєстратором Первомайської міської ради Харківської області Лозовською М.М. внесені зміни до іншого речового права. Видалено орендаря Приватне виробничо-комерційна фірма «Шанс» та додано орендаря ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОД-НИК ІНВЕСТ».

Позивач зазначає, що розірвання договору оренди землі до набуття іншими юридичними особами права власності на нерухоме майно розташоване на земельній ділянці не відбулось. Власники нерухомого майна , яке розташоване на земельній ділянці по вул. Морозова, 15 м.Харків, відмовлялось в добровільному порядку від земельної ділянки, договір оренди розірвано не було.

Згідно з п. 1.2 Договору оренди землі від 03.08.2001 ( дата реєстрації 06.08.2001)за №170/01, договір укладено строком до 01.12.2025.

На підставі викладеного, позивач вважає, що 19.07.2010 у ПВКФ "Шанс" автоматично припинилось, а у СП ТОВ «ЕКСПОГАЗ» автоматично виникло право користування (оренди) спірною земельною ділянкою.

21.05.2021 у СП ТОВ «ЕКСПОГАЗ» автоматично припинилось, а у ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» автоматично виникло право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0054.

В подальшому, на підставі укладеного договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.06.2021 № 1093 у ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» автоматично припинилась , а у ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» автоматично виникло право користування (оренди) спірною земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0054 площею 0,1167 га за адресою: м.Харків, вул. Морозова, 15.

Таким чином, Договір оренди землі від 03.08.2001 ( дата реєстрації 06.08.2001) укладений між Харківською міською радою та ПВКФ «Шанс» не припинив в цілому свою дію після відчуження майна розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0054, а відбулась заміна у зобов`язані.

Зокрема, 23 червня 2021 року у ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» автоматично виникло право користування (оренди) спірною земельною ділянкою.

Враховуючи вказане, позивач наполягає на тому, що за період з 23 червня 2021 року по 28 лютого 2022 року ТОВ «РОД- НИК ІНВЕСТ», відповідно до умов договору оренди землі від 06.08.2001, повинно було сплатити орендну плату у розмірі 36393,05грн.

Згідно з листом ГУ ДПС у Харківській області № 3857/5/20-40-04-02-12 від 16.03.2023 ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» задекларовано земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0054 у період з 23.06.2021 по 28.02.2022 у сумі 19430,32 грн.

А отже, за розрахунками позивача, розмір заборгованості зі сплати орендної плати, яку повинно було сплатити ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» за період з 23.06.2021 по 28.02.2022 складає 16 962,73 грн.

Таким чином, на думку позивача спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача 16962,73 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Морозова, 15 у м. Харкові відповідно до договору оренди від 06.08.2001 № 170/01 за період з 23.06.2021 по 28.02.2022, 51969,62 грн пені відповідно до п. 5.1 договору від 06.08.2001 №170/01, а також розірвати з Товариством з обмеженою відповідальністю «РОД-НИК ІНВЕСТ» договір оренди землі від 03.08.2001 № 170/01 ( дата реєстрації 06.08.2001) земельної ділянки площею 0,1167га з кадастровим номером :04:001:0054 по вул.Морозова у м. Харкові.

У свою чергу, ТОВ "Род-Ник Інвест" звернулося до суду із зустрічним позовом у даній справі до ХМР, в якому зазначено наступне.

3 23.06.2021 року ГОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» набуло відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі право власності об об`єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці кадастровий номер :04:001:0054, площею 0,1167 га у м. Харків, по вул. Морозова, 15. Набуття юридичними особами приватного права чи фізичними особами у визначеному законодавством порядку права приватної власності на будівлі, створює правові наслідки для переходу прав на земельну ділянку до власника об`єкта нерухомості, розташованого на ній, відповідно до положень статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України саме в силу правочину з придбання майна та автоматичного переходу права користування земельною ділянкою відповідно до принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Цим зумовлюється право власника такого об`єкта нерухомості вимагати оформлення у встановленому порядку свого права користування відповідною земельною ділянкою.

При набутті права власності на вищезазначений об`єкт та у відповідності до Інформації з Державного земельного кадастру на право власності та речові права на земельну ділянку від 07.06.2021 року право оренди земельної ділянки зареєстровано за Приватною виробничо-комерційною фірмою «ШАНС». Характеристика земельної ділянки землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення., цільове призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, площа - 0,1167 га з кадастровим номером :04:001:0054.

Проте, через специфічність цільового призначення земельної ділянки «для експлуатації обслуговування стаціонарної АГЗС» без оформлення права користування у формі додаткової угоди та реєстрації такого права, Товариство було позбавлено можливості користування земельною ділянкою за цільовим призначенням у період з 23.06.2021 року по 28.02.2023.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що перехід права оренди має бути належним чином оформлений Харківською міською радою і заміна сторони у зобов`язанні має відбуватися відповідно до закону (цивільного кодексу України), а саме шляхом укладення додаткової угоди до певного договору оренди земельної ділянки з реєстрацією права оренди земельної ділянки за набувачем власності.

Також позивач за зустрічним позовом вказує, що ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» не мало можливості виконати вимоги норм чинного законодавства з ліцензування без оформлення документів на право користування земельною ділянкою - саме додаткової угоди до договору оренди. ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» неодноразово просив первісного Позивача оформити право користування земельною ділянкою та орендні правовідносини, виконав всі вимоги по наданню документів, заяв, підписано було і саму додаткову угоду з боку Товариства у 2021 році.

Відповідач за зустрічним позовом ( позивач за первісним позовом) своєю бездіяльністю перешкоджає здійсненню господарської діяльності Товариства. У відповідях на запити Харківською міською радою було вказано, що «Департаментом проводиться робота щодо укладання додаткових угод про заміну сторони договору № 170/01 від 06.08.2001 року земельної ділянки площею 0,1167га з кадастровим номером :04:001:0054 по вул. Морозова, 15 у м. Харкові)» та що «про результати роботи ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» буде проінформовано окремим листом. Однак, замість інформації «по результатам проведеної роботи» окремим листом, Товариством було отримано позовні заяви про розірвання самого договору оренди за вказаною земельною ділянкою та стягнення орендної плати.

ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» зауважує, що обставини зволікання або ухилення щодо укладення додаткової угоди договору оренди, зловживання своїми правами, у період з 23.06.2021 року по теперішній час матеріалами первісного позову не підтверджена. Тобто первісний позивач просто зловживає своїм правом, бо з одного боку не здійснює дії по оформленню права користування земельною ділянкою Товариства, чим перешкоджає користуванню земельною ділянкою відповідно до цільового призначення та реалізації права власності на нерухоме майно, а з іншого вимагає сплати орендної плати за земельну ділянку.

Враховуючи викладені обставини, ТОВ "РОД-НИК ІНВЕСТ" у зустрічному позові просить визнати укладеною додаткову угоду від 23.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю РОД-НИК IНВЕСТ (ОРЕНДАР) та Харківською міською радою (ОРЕНДОДАВЕЦЬ) до договору оренди землі на тих самих умовах, які були викладені в договорі оренди спірної земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0054, площею 0,1167га у м. Харків, по вул. Морозова,15 укладеного між Харківською міською радою та ПВКФ «ШАНС».

Як зазначалося вище, рішенням по справі у задоволенні первісного та зустрічного позову було відмовлено.

Оскільки позивач, оскаржує рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/1160/23 лише в частині відмови у задоволенні первісного позову, суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає це рішення лише в оскаржуваній частині.

Як убачається з матеріалів справи, предметом первісного позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення орендної плати за договором оренди за користування земельною ділянкою у спірний період та пені, нарахованої відповідно до п. 5.1. договору у зв`язку з простроченням сплати орендних платежів, а також вимога про розірвання договору оренди у зв`язку з істотним порушенням відповідачем зобов`язань щодо оплати орендної плати.

Згідно з приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Стаття 14 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі).

Тобто, підставою для виникнення зобов`язання щодо сплати орендної плати за земельну ділянку є договір оренди.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Подібна за змістом правова норма закріплена і у статті 377 Цивільного кодексу України.

З моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, на якій розташована будівля.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості, розташованого на ній.

При цьому набуття новим власником нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, права користування або права власності на таку земельну ділянку, жодним чином не ставиться в залежність від підстав набуття права власності на майно (договір купівлі-продажу або інший правочин).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 18.12.2019 у справі №263/6022/16-ц, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене. Згідно із зазначеним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.

Перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою ( пункт 7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16).

Як встановлено судом першої інстанції 19.07.2010 у ПВКФ "Шанс" автоматично припинилось, а у СП ТОВ «ЕКСПОГАЗ» автоматично виникало право користування (оренди) спірною земельною ділянкою.

21.05.2021 у СП ТОВ «ЕКСПОГАЗ» автоматично припинилось, а у ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» автоматично виникало право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0054.

В подальшому, на підставі укладеного договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.06.2021 № 1093 у ТОВ «ГАЗТРОН-Україна» автоматично припинилась , а у ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» автоматично виникало право користування (оренди) спірною земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0054 площею 0,1167 га за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 15.

Таким чином, внаслідок неодноразового відчуження об`єкту нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0054 площею 0,1167 га за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 15, договір оренди землі від 03.08.2001 (зареєстрований 06.08.2001), укладений між Харківською міською радою та ПВКФ "Шанс", не припиняв свою дію в цілому, а відбувалася заміна сторони в зобов`язанні, а саме орендаря.

Судом першої інстанції встановлено, що з моменту набуття власності на нерухоме майно ТОВ "РОД-НИК ІНВЕСТ" набуло також право оренди спірною земельною ділянкою, а також обов`язок зі сплати орендної плати в розмірі та на умовах, передбачених умовами договору.

Відповідно до приписів статті 2 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 №161-XIV, який діяв на час укладення договору оренди, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, цим Законом, Цивільним кодексом України, іншими законами України, постановами, виданими Кабінетом Міністрів України, у випадках, передбачених цим Законом, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV (в редакції станом на момент укладення договору оренди) орендна плата за земельну ділянку - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за угодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі" (у вказаній редакції) умови договору оренди про розмір орендної плати можуть переглядатися за згодою сторін. У разі збільшення відповідно до законів України розміру земельного податку орендодавець має право вимагати збільшення орендної плати, якщо інше не передбачено умовами договору оренди.

У пункті 2.1 Договору сторони погодили, що плата за землю вноситься орендарем щомісячно у вигляді орендної плати у грошовій формі у розмірі 572,80 грн не пізніше п`ятнадцятого числа наступного місяця.

Комплексний аналіз умов п. 2.1. договору свідчить про те, що плата за землю вноситься орендарем у вигляді орендної плати у фіксованому розмірі , що відповідало положенням законодавства, діючим станом на момент укладення договору оренди.

При цьому будь-яких умов щодо необхідності сплачувати орендну з урахуванням індексу інфляції сторонами не було погоджено. Договір оренди землі таких умов не містить.

Відповідно до приписів п. 2.2 Договору, орендна плата за землю збільшується при зміні розміру земельного податку відповідно до Законів України, при цьому сторони укладають додаткову угоду, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Таким чином, укладеним між сторонами договором оренди передбачено механізм зміни розміру орендної плати виключно шляхом укладення відповідної додаткової угоди, що повністю відповідало умовам статей 19, 21 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV.)

У подальшому, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про оренду землі" від 02.10.2003 №1211-IV Закон України "Про оренду землі" викладено у новій редакції.

Зокрема, частиною 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону №1211-IV від 02.10.2003) передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Закон України "Про оренду землі" від 06.10.1998 №161-XIV, Земельний кодекс України від 13.03.1992, Цивільний кодекс Української РСР, будь-які інші нормативно-правові акти, які діяли станом на момент укладення договору оренди землі - не передбачали обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції.

Частиною 5 статті 14 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 №161 -XIV передбачено, що умови договору оренди земельної ділянки діють у випадках, коли після набрання договором чинності законами України встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені договором, крім випадків, визначених статтею 21 цього Закону, а також випадків, визначених законами України, якщо вони підвищують рівень захисту прав орендарів, орендодавців, третіх осіб.

Орендні правовідносини між сторонами у цій справі виникли на підставі договору оренди землі від 03.08.2001 ( дата реєстрації 06.08.2001), укладеного до набуття чинності вказаним Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про оренду землі" від 02.10.2003 року № 1211-IV, а тому, в силу положень статті 58 Конституції України, частини 2 статті 5 Цивільного кодексу України щодо дії нормативно-правових актів у часі, цей закон не має зворотної дії до правовідносин, пов`язаних з виконанням договору оренди землі від 03.08.2001, укладеного між Харківською міською радою та ПВКФ "Шанс".

А тому, на правовідносини сторін, не поширюється норма абз. 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про оренду землі" від 02.10.2003 №1211-IV, за якою обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Подібні за змістом висновки щодо неможливості зворотної дії закону до договору оренди землі зроблені Верховним Судом у постанові від 16.04.2019 по справі №905/1315/18.

Виходячи із змісту абз. 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону від 02.10.2003 №1211-IV) обчислення розміру орендної плати за землю має здійснюватися з урахуванням індексів інфляції, крім випадків, якщо інший порядок обчислення розміру орендної плати не передбачено договором оренди.

В даному випадку, п.п. 2.1 та 2.2 Договору оренди передбачено саме інший порядок обчислення орендної плати, а саме у фіксованому розмірі, який з 01.01.2002 складає 572,80грн. При цьому розмір орендної плати, за умовами цього договору, може збільшуватися при зміні розміру земельного податку відповідно до Законів України шляхом укладення додаткової угоди.

У той же час, в матеріалах справи відсутні як докази укладення між сторонами додаткових угод як про збільшення розміру орендної плати у зв`язку із зміною розміру земельного податку, так і додаткових угод, які б встановлювали обов`язок орендаря сплачувати орендну плату з урахуванням індексів інфляції.

Колегія суддів зазначає, що підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України).

За змістом частини 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" Податковим кодексом України регулюються виключно строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тоді як всі інші питання, зокрема, розмір, умови нарахування та внесення орендної плати за землю, порядок та підстави зміни такого розміру, встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, про що також зазначено в п. 288.4 ст. 288 цього Кодексу (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №925/258/17, від 31.10.2021 у справі 910/14176/20).

Згідно з п.п. 288.1 - 288.3 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

При цьому розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 ПК України).

Згідно із частиною 5 статті 5 Закону України "Про оцінку земель" та статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Закону України "Про оцінку земель" та Закону України "Про оренду землі" дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19, від 31.10.2021 у справі 910/14176/20.

З моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами та у подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору (такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 1917/1188/2012 (№ 826/1291/17) (провадження №11-1317апп18)).

Частинами 1 - 3 статті 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

З огляду на вищевикладене, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

З огляду на встановлені судом обставини досягнення сторонами згоди з усіх умов договору та його підписання, з 06.08.2001 ( дата реєстрації Договору оренди) орендодавцем та орендарем розпочато виконання взятих на себе узгоджених зобов`язань за договором, зокрема, орендодавець передав в користування орендарю земельну ділянку, а орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю орендну плату саме на умовах договору.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, з огляду на що, укладаючи договір оренди земельної ділянки та закріплюючи за ПВКФ "Шанс" обов`язок зі сплати орендної плати, сторони погодили фіксований розмір орендної плати з 01.01.2002 - 572,80 грн без урахування індексу інфляції, що не суперечило положенням діючого на той час Закону України "Про оренду землі".

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України, статтею 30 Закону України "Про оренду землі" визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, у письмовій формі, шляхом укладення додаткової угоди, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Серед підстав для внесення змін до договору можуть бути, зокрема, зміна умови про розмір та розрахунок орендної плати.

При цьому, зміна законодавства, яке визначає порядок обчислення та розмір орендної плати, у тому числі встановлює необхідність індексації орендної плати, автоматично не змінює умови договору, а є лише підставою для перегляду розміру орендної плати та внесення відповідних змін до договору оренди.

Судова колегія зазначає, що ані законом, ані умовами укладеного між сторонами договору оренди не передбачено обов`язку орендаря сплачувати орендну палату саме з урахуванням індексу інфляції у зв`язку зі зміною законодавства, зокрема Закону України "Про оренду землі", без попереднього внесення відповідних змін до договору оренди.

Судова колегія також наголошує, що ані положенням законодавства, які діяли станом на момент укладення договору оренди землі у 2001 році, ані діючим станом на цей час законодавством не передбачено положень про зміну розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, у тому числі необхідність сплати орендної палати з урахуванням індексу інфляції, саме з моменту прийняття таких змін у Законі України "Про оренду землі", а лише надається право сторонами правовідносин згодом ініціювати внесення відповідних змін до договору.

Ініціювати внесення змін може як орендодавець, так і орендар в будь-який момент.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що після внесення змін до законодавства Харківська міська рада зверталась до орендаря з пропозиціями про внесення змін до договору оренди, зокрема щодо включення умови про необхідність індексації орендної плати, або ж до господарського суду з позовними вимогами про визнання укладеною додаткової угоди у відповідній редакції в судовому порядку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, до моменту внесення змін до договору оренди, як добровільно за згодою сторін, так і за рішенням суду, орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату в розмірі, передбаченому чинним договором оренди.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що розмір орендної плати за умовами договору оренди землі від 03.08.2001 ( дата реєстрації 06.08.2001 р.) має обраховуватись без урахування індексу інфляції, а зміна розміру орендної плати, обумовлена інфляційними процесами, повинна відбуватися шляхом укладанням між сторонами додаткових угод.

З огляду на викладене, судова колегія відхиляє посилання Харківської міської ради щодо обов`язку ТОВ "РОД-НИК ІВЕСТ" сплачувати орендну плату з урахуванням індексів інфляції, а тому розрахунок заявленої до стягнення у первісному позові суми заборгованості з орендної плати є необґрунтованим.

З огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення первісного позову в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 16962,73 грн оскільки вказана сума боргу виникла саме внаслідок неправомірного збільшення розміру орендної плати на індекс інфляції.

Як убачається з умов Договору, відповідач повинен був сплатити позивачу за період з 23.06.2021 по лютий 2023 р.- 4735, 15 грн, а саме: з 23.06.2021 по 01.07.2021 152,75 грн; за липень 2021 572,80 грн; за серпень 2021 -572,80грн; за вересень 2021- 572,80 грн, за жовтень 2021 -572,80 грн, за листопад 2021- 572,80 грн; за грудень 2021 572,80 грн; за січень 2022 572,80 грн, за лютий 2022 572,80 грн.

Оскільки в матеріалах справи, докази сплати орендної плати відповідачем позивачу у строки, визначені Договором оренди землі відсутні, відповідач повинен був сплатити пеню за порушення строків внесення орендної плати у сумі 6961,90 грн, а саме: за червень 2021 286,58 грн; за липень 2021 1018,24 грн; за серпень 2021 964,92 грн; за вересень 2021- 913,32 грн, за жовтень 2021 - 860 грн, за листопад 2021- 808,40 грн; за грудень 2021 755,08 грн; за січень 2022 701,76 грн, за лютий 2022 653,60 грн.

До матеріалів справи додано копії платіжних інструкцій, згідно яких відповідач сплатив 30.03.2023 р. орендну плату за договором оренди земельної ділянки у розмірі 4735, 15 грн та пеню у розмірі 6961,90 грн

Сплата відбулася після надсилання позивачем позовної заяви від 22.03.2023 р. до господарського суду Харківської області та після отримання судом цієї позовної заяви. Позовна заява була отримана судом 29.03.2023р про що свідчить відбиток штампу канцелярії.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи, який фактично розпочинається з моменту подання позову.

Виходячи з мети закріплення даної норми, визначальним для розмежування підстави для відмови в задоволенні позову та закриття провадження у справі є саме момент подання позову, фактично день звернення кредитора до господарського суду з позовною заявою.

Таким чином, за умови сплати боржником заборгованості до дня подання кредитором позовної заяви до господарського суду в ході розгляду справи такі позовні вимоги особи визнаються безпідставним та суд відмовляє в їх задоволенні. Поряд з цим за умови сплати боржником заборгованості в день подання або в інші дні після фактичної реалізації кредитором такого звернення, спірні матеріальні правовідношення між сторонами вважаються припиненими, а провадження в частині такого спору підлягає закриттю судом на підставі п. 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України

Оскільки заборгованість з орендної плати та пеня була сплачена ТОВ "РОД-НИК ІВЕСТ" після подання кредитором позовної заяви до Господарського суду Харківської області , тобто в процесі розгляду справи, суд першої інстанції повинен був закрити провадження у відповідній частині позовних вимог на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, а не відмовляти у задоволенні позову.

Зазначене свідчить про помилкове незастосування Господарським судом Харківської області пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, а відтак необхідності скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОД-НИК ІНВЕСТ" на користь Харківської міської ради заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 4735, 15 грн за користування земельною ділянкою по вул. Морозова , 15 у м. Харкові відповідно до договору оренди від 03.08.2001 ( дата реєстрації 06.08.2001) за період з 23.06.2021 по 28.02.2022, та пені у розмірі 6961,90 грн з прийняттям в цій частині нового рішення про закриття провадження.

Аргументи Харківської міської ради щодо проведення орендарем оплати в неналежному розміру з огляду на подання Товариством з обмеженою відповідальністю "РОД-НИК ІНВЕСТ" копії уточнюючої електронної декларації зі сплати земельного податку за 2021 рік від 31.03.2023, копії уточнюючої електронної декларації зі сплати земельного податку за 2022 рік від 31.03.2023, є безпідставними, оскільки зазначені обставини стосуються сфери виконання особою податкових зобов`язань, та з огляду на обставини спору не впливають на висновок суду щодо виконання орендарем зобов`язання щодо проведення оплати за користування земельною ділянкою.

Щодо позовних вимог первісного позову в частині розірвання з Товариством з обмеженою відповідальністю "РОД-НИК ІНВЕСТ" договору оренди землі від 03.08.2001 (дата реєстрації 06.08.2001) земельної ділянки площею 0,1167 га з кадастровим номером :04:001:0054 по вул. Морозова 15 у м. Харкові, колегія суддів зазначає про таке.

У відповідності до приписів статті 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Стаття 32 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про оренду землі" Орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

В той же час, статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При цьому, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, встановлених зазначеною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В той же час, судом першої інстанції не встановлено обставин, які є підставами для розірвання договору оренди землі.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не ухилявся від виконання своїх обов`язків щодо внесення орендної плати та вживав всіх необхідних заходів щодо документального оформлення права користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:001:0054, площею 0,1167га у м Харків, по вул. Морозова, 15, зокрема, сплачував земельний податок, а після державної реєстрації права оренди сплатив орендну плату та пеню в повному обсязі, виходячи саме з умов договору.

Крім того, Судова колегія зазначає наступне.

За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. (Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23).

Позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати.

Як встановлено судом першої інстанції на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомості, і саме для його розміщення позивач виділяв цю земельну ділянку. Об`єкт нерухомості є власністю відповідача. Право власності на об`єкт нерухомості набуте на законних підставах, а саме на підставі договору купівлі-продажу. На цей час право власності зареєстровано саме за відповідачем.

Згідно вимог Закону України «Про оренду землі», Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України з моменту придбання особою об`єкта нерухомості, у набувача виникає право на оренду земельної ділянки на якій вона розміщена. Зазначені вище закони визначають також обов`язковість укладання такого договору.

За таких обставин, задоволення позовних вимог позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки не призведе до поновлення прав територіальної громади м. Харкова, оскільки остання не зможе передати зазначену земельну ділянку іншій юридичній особі, так як саме відповідач є особою, яка в силу приписів статті 377 Цивільного кодексу України має право на її оренду, а отже, така вимога не є ефективним способом захисту прав територіальної громади міста.

Тобто позивачем, в даному випадку, обрано не є ефективний спосіб захисту права, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні цієї позовної вимоги.

З огляду на вище викладене, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги Харківської міської ради, у зв`язку з чим апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду Харківської області від 15.08.2023 р. у справі N922/1160/23 скасуванню в частині відмови в задоволенні первісного позову Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Род-Ник Інвест" про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 4735, 15 грн за користування земельною ділянкою по вул. Морозова, 15 у м. Харкові відповідно до договору оренди від 03.08.2001 ( дата реєстрації 06.08.2001) за період з 23.06.2021 по 28.02.2022 та пені у розмірі 6961,90 грн, з прийняттям в цій частині нового рішення про закриття провадження.

Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 13, 74, 76-79, 126, 129, 269, п.2 ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Харківської міської ради, за вх. №1855 Х/1, на рішення господарського суду Харківської області від 15.08.2023 у справі № 922/1160/23 задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 15.08.2023 у справі №922/1160/23 скасувати в частині відмови в задоволенні первісного позову Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Род-Ник Інвест", про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 4735,15 грн. та пені за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 6961,90 грн.

3.Ухвалити, в цій частині, нове рішення, яким провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Род-Ник Інвест» заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 4735,15 грн. та пені за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 6961,90 грн. закрити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.02.24.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов