ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Справа № 926/4098/23

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча

секретар судового засідання Голіней Я.І.

представники сторін:

позивача: Демиденко В.А. (в режимі ВКЗ)

відповідача: не з`явився

розглянув матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансова-промислова нафтова компанія «Укртатнафта»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машзавод»

про стягнення грошових коштів в сумі 11250000,00 грн.

І. Стислий виклад позицій сторін по суті позовних вимог

Публічне акціонерне товариство «Транснаціональна фінансова-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (надалі - ПАТ «Укртатнафта») звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машзавод» (надалі - ТОВ «Машзавод») про стягнення грошових коштів в сумі 11250000,00 грн.

Вимоги позивача обґрунтовуються тим, що 16.08.2021 між ПАТ «Укртатнафта» та ТОВ «Машзавод» було укладено договір №21/1Маш, на виконання умов якого відповідач зобов`язався поставити, а позивач прийняти та оплатити товар - апарат колонного типу поз. К-601, загальною вартістю 22500000,00 грн.

Відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору, сторони погодили термін поставки товару, що складає 210 календарних днів від дати оплати товару.

Пунктом 4 специфікації сторони узгодили умови оплати товару, згідно яких позивач здійснює попередню оплату у розмірі 50% від вартості товару протягом 30 календарних днів від дати підписання договору і виставлення рахунку.

Позивач попередню оплату у розмірі 50% від вартості товару здійснив, проте в порушення умов укладеного договору відповідач товар не поставив, у зв`язку із чим позивач просить стягнути суму попередньої оплати в розмірі 11250000, 00 грн.

В письмових поясненнях відповідач зазначав, що у зв`язку із введенням на території України військового стану та відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 підприємство було змушене змінити постачальників листового прокату, днищ та внутрішніх пристроїв з українських на виробників металопрокату-нерезидентів (з Німеччини, Чехії, Польщі), які не працюють з російськими компаніями.

Відповідач повідомляв позивача про зміну постачальників та неможливість виготовлення товару в погоджені сторонами терміни, тому в подальшому звернувся до позивача листом №13-0136 від 01.07.2022 з проханням продовжити терміни виконання договірних зобов`язань до грудня 2022 - січня 2023, підписавши додаткову угоду. Проте, у відповідь на даний лист позивач не погодився на продовження строку договору, додаткову угоду не підписав.

Відповідач звертає увагу на те, що впродовж серпня - грудня 2022 року сторони не полишали спроб врегулювати спір. Відповідачем було погоджено, що за рахунок коштів, сплачених позивачем за виготовлення колони К-601 по договору № 21/1Маш від 16.08.2021 буде виготовлено сепаратор С-308 за іншим договором №МЗ3-22 від 19.09.2022 вартістю 2929680,00 грн. Відносно повернення залишку суми 8320320,00 грн сторони вели подальші переговори.

Відповідно до пункту 7.3 договору №21/Маш від 16.08.2021 доказом настання/або припинення обставин форс-мажору є документ, виданий ТПП (її відділення) або уповноваженим державним органом.

19.10.2022 прийнятий Указ Президента України №726/202, яким було введено в дію Рішення Ради національної безпеки та оборони України від 19.10.2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» яке тягне за собою неможливість здійснення подальших розрахунків за власними зобов`язання. Цей факт підтверджено сертифікатом №2600-23-4265 про форс мажорні обставини, виданим Івано Франківською торгово-промисловою палатою 17.10.2023.

У зв`язку із настанням форс мажорних обставин, які унеможливили поставку товару в установлений договором термін, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

В запереченнях на письмові пояснення, позивач не погоджується з твердженнями відповідача, оскільки між сторонами не було укладено будь-яких додаткових угод, які б підтверджували внесення змін до договору, в тому числі щодо строків поставки та ціни товару.

Позивач посилається на п. 3.6 договору, яким передбачено повернення попередньої оплати товару протягом 15 робочих днів у випадку не здійснення поставки, з моменту отримання відповідної вимоги. Проте, відповідач вимогу про повернення попередньої оплати не виконав, хоча факт її отримання не заперечує, що підтверджується листами №11/62Т від 01.08.2022 та №13-0166 від 30.08.2022.

Посилання відповідача на те, що впродовж серпня - грудня 2022 року сторони врегульовували спір та погодили виготовлення сепаратора С-308 за іншим договором в рахунок коштів сплачених позивачем за виготовлення колони К-601 не відповідають дійсності з огляду на наступне.

Копії листів, які надав відповідач від 28.09.2022, від 07.10.2022 та від 12.12.2022 з Поліщуком Володимиром не є підтвердженням ведення переговорів чи домовленості щодо врегулювання спору, оскільки дана особа не має повноважень на укладення/зміну договору чи ведення відповідних переговорів з контрагентами.

Таким чином, після листа ПАТ «Укртатнафта» №51/467 від 18.07.2022 сторони не мали жодних офіційних домовленостей щодо врегулювання спору.

Позивач звертає увагу на те, що повторно направив відповідачу вимогу щодо повернення коштів суми попередньої оплати протягом 15 днів згідно п. 3.6 договору, але дана вимога також не виконана.

Крім того позивач заперечує настання форс мажорних обставин, оскільки п. 7.3 договору врегульовано, що сторона, яка не виконала зобов`язання за цим договором у зв`язку із обставинами непереборної сили повинна негайно сповістити іншу сторону, проте відповідач під час строку дії договору ПАТ «Укртатнафта» не повідомляв про настання форс мажорних обставин.

Санкції відносно ТОВ «Машзавод», на які також посилається відповідач, введено в період прострочення виконання зобов`язань з поставки товару - 19.10.2023, у той час як останнім днем поставки було 31.05.2022.

Доданий відповідачем до матеріалів справи сертифікат ТПП стосується неможливості поставки товару, в той час як предметом спору є стягнення грошової суми попередньої оплати за договором, відтак позивач вважає, що даний сертифікат не стосується предмету спору.

ІІ. Рух справи у суді

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21.09.2023 року позовну заяву передано судді Ніколаєву М.І.

Ухвалою суду від 25.09.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 24.10.2023.

Ухвалою суду від 05.10.2023 задоволено клопотання представника позивача вх. № 4299 від 04.10.2023 про участь в судовому засіданні 24.10.2023 та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції.

24.10.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії сертифікату 2600-23-4265 від 17.10.2023 про форс мажорні обставини.

24.10.2023 від представника відповідача надійшли письмові пояснення на позов.

У судовому засіданні 24.10.2023 за клопотанням представника позивача оголошено перерву до 02.11.2023.

27.10.2023 від представника позивача надійшли заперечення на письмові пояснення.

Ухвалою суду від 02.11.2023 у зв`язку із неявкою відповідача підготовче судове засідання відкладено на 29.11.2023.

Ухвалою суду від 29.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.12.2023.

Ухвалою суду від 18.12.2023 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 16.01.2024.

У судовому засіданні 16.01.2024 оголошено перерву до 18.01.2024.

18.01.2024 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням на лікарняному.

Відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Враховуючи вищевикладене та виходячи із передбачених ГПК України строків розгляду справи по суті суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки розгляд справи вже неодноразово відкладався, а директор ТОВ «Машзавод» не був позбавлений можливості направити в судове засідання іншого представника або представляти інтереси підприємства самостійно.

Представник позивача у судовому засіданні 18.01.2024 підтримав позовні вимоги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.233 ГПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення приймаються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Після виходу з нарадчої кімнати відповідно до ст.240 ГПК України у судовому засіданні 18.01.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

III. Фактичні обставини справи, встановлені судом

16.08.2021 між ПАТ «Укртатнафта» (покупець) та ТОВ «Машзавод» (постачальник) укладено договір №21/1Маш, згідно якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар (пункт 1.1 договору).

Найменування, кількість, якість, ціна, за одиницю і вартість товару, строк та базис поставки товару, а також інші умови, що стосуються поставки товару, визначаються відповідно до специфікації на поставку товару, які є невід`ємною частиною договору. (пункт 1.2 договору).

Ціна товару вказується у відповідному додатку до даного договору (пункт 3.1 договору).

Пунктом 3.4 договору передбачено, що оплата товару здійснюється покупцем в строки та в розмірі, погоджені сторонами у відповідному додатку до договору.

Відповідно до пункту 3.4 договору оплата здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника відповідно до виставленого останнім рахунку.

Датою здійснення оплати за товар вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (пункт 3.5 договору).

Пунктом 3.6. договору передбачено, що у випадку, якщо поставка товару не буде здійснена постачальником, постачальник зобов`язаний протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з моменту отримання від покупця відповідної вимоги повернути останньому грошові кошти, сплачені покупцем за такий товар.

За невиконання або неналежне виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та даного договору (пункт 6.1. договору).

Відповідно до пункту 7.1 договору жодна із сторін не буде нести відповідальність за повне або часткове невиконання зобов`язань за цим договором, якщо таке невиконання викликано обставинами форс-мажору (обставинами непереборної сили), включаючи, але, не обмежуючись такими: повінню, пожежею, землетрусом, війною або воєнними діями або іншими, які не залежать від сторін обставинами, що виникли після укладення договору і перешкоджають належному виконанню зобов`язань сторін. якщо будь-яка з таких обставин безпосередньо спричинила невиконання зобов`язань у строки встановлені даним договором, то ці строки переносяться на час дії відповідних обставин.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що сторона, що не виконала зобов`язання за цим договором у зв`язку із обставинами непереборної сили повинна негайно сповістити іншу сторону. доказом настання та/або припинення обставин форс-мажору є документ, виданий регіональною ТПП (її відділенням) або уповноваженим державним органом.

Положення даного розділу не застосовується, якщо обставини непереборної сили настали протягом строку прострочення виконання зобов`язань стороною, яка на них посилається (пункт 7.4 договору).

Пунктом 8.9 договору встановлено строк його дії з моменту підписання сторонами до 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків та виконання гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання.

Пунктом 10.3 договору передбачено, що всі спори, що виникають при укладенні даного договору, будуть по можливості вирішуватись шляхом переговорів між сторонами. У випадку недосягнення згоди, суперечки розглядаються відповідно до діючого законодавства України).

Специфікацією на поставку товару (тендер 12132529) від 16.08.2021 додаток №1/ОЧ до договору №21/1Маш від 16.08.2021 (далі- специфікація) визначено найменування товару - «Апарат колонного типу поз. К-601 згідно з опитувальним листом №80/20 від 18.06.2020 (додаток №1.1.), СОУ МПП 71.120-217:2009, що складається з трьох частин без консервації внутрішньої поверхні, без гідравлічного випробування з змонтованими внутрішніми пристроями. Виробник: ТОВ «Машзавод»», в кількості - 1 (одна) штука та вартістю 22 500 000,00 грн. з ПДВ.»

Пунктом 4 специфікації визначено умови оплати товару:

- перший етап оплати: попередня оплата у розмірі 50% від вартості товару, зазначеної в пункті 1 даного додатку, має бути здійснена покупцем протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати підписання договору №21/1Маш від 18.08.2021, додатку №1/ОЧ від 16.08.2021 і виставлення рахунку на оплату (п.4.1);

- другий етап оплати: оплата у розмірі 50% від вартості товару, зазначеної в пункті 1 даного додатку, має бути здійснена покупцем протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати поставки товару» (п. 4.2)

Пунктом 5 специфікації передбачено, що строк поставки товару: 210 календарних днів від дати оплати товару відповідно до пункту 4.1 даного додатку №1/ОЧ від 16.08.2021.

18.08.2021 ТОВ «Машзавод» виставлено рахунок-фактуру №7021 для сплати попередньої оплати в розмірі 11 250 000,00 грн.

Листом №13-0281 від 12.08.2021 ТОВ «Машзавод» повідомило ПАТ «Укртатнафта» про поставку товару на умовах 50% попередньої оплати, 50% по факту поставки, термін поставки 210 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати.

На виконання умов укладеного договору №21/1Маш від 18.08.2021 ПАТ «Укртатнафта» платіжними інструкціями № від 20.08.2021 на суму 400 000,00 грн, № від 18.08.2021 на суму 500 000,00 грн, №67250 від 10.09.2021 на суму 1 500 000,00 грн, № від 13.09.2021 на суму 1 000 000,00 грн, № від 14.09.2021 на суму 1 000 000,00 грн, № від 15.09.2021 на суму 1 000 000,00 грн, № від 16.09.2021 на суму 1 000 000,00 грн, № від 17.09.2021 на суму 1 000 000,00 грн, № від 20.09.2021 на суму 1 000 000,00 грн, № від 25.10.2021 на суму 500 000,00 грн, № від 26.10.2021 на суму 500 000,00 грн, № від 27.10.2021 на суму 500 000,00 грн, № від 28.10.2021 на суму 1 000 000,00 грн та № від 01.11.2021 на суму 350 000,00 грн перерахувало ТОВ «Машзавод» 11 250 000,00 грн. попередньої оплати, що становить 50% від вартості товару.

Оскільки умовами договору встановлено строк поставки товару 210 календарних днів від дати попередньої оплати, а останній платіж якої було проведено 01.11.2021, то поставка товару ТОВ «Машзавод» мала відбутись до 30.05.2022.

В листі №13-0031 від 07.02.2022 ТОВ «Машзавод» повідомило ПАТ «Укртатнафта», що матеріали для виготовлення колони К-601 згідно договору №21/1 Маш від 16.08.2021 замовлені і знаходяться на стадії виготовлення, термін поставки колони К-601 будуть дотримані з можливістю дострокового відвантаження.

10.04.2022 ПАТ «Укртатнафта» звернулося з листом до ТОВ «Машзавод», в якому просило у строк до 15.04.2022 повідомити про стан справ з провадження колони К-601 за договором 21/1 МАШ від 16.08.2021.

Листом від 14.04.2022 ТОВ «Машзавод» повідомило позивача, що у зв`язку з забороною ввезення товарів з російської федерації, переоформляється договір поставки внутрішніх пристроїв. Крім того, поставка днищ на завод планується на 15.06.2022, а термін поставки листового прокату для виготовлення корпусу колони К-601 - липень серпень 2022 року. Орієнтовний термін виготовлення колони К-601 - жовтень 2022 року.

14.06.2022 ТОВ «Машзавод» звернулося листом до ПАТ «Укртатнафта» щодо погодження матеріального виконання корпусу колони К-601 09Г2С-12 +08Х13 ГОСТ 10885 на аналог SA-516 Gr/ 70N+SA 240TP 4010 S згідно SA -263 з твердістю корозійного шару не більше 210 НВ, зварні з`єднання із двошарової сталі - небільше 240 НВ.

Листом від 27.06.2022 ПАТ «Укртатнафта» погодило матеріальне виконання корпусу колони К-601.

В листі від 20.04.2022 ПАТ «Укртатнафта», враховуючи, що надана інформація ТОВ «Машзавод» свідчить про значні ризики пов`язані з термінами поставки колони К-601, просило надати вичерпну інформацію щодо постачальника двошарової сталі.

22.04.2022 ТОВ «Машзавод» повідомило ПАТ «Укртатнафта», що термін поставки планується на жовтень 2022 року.

25.05.2022, у зв`язку із зміною постачальників для виготовлення колони К-601 відповідач направив для підписання ПАТ «Укртатнафта» додаткову угоду.

01.07.2022 ТОВ «Машзавод» листом №13-0136 повідомило ПАТ «Укртатнафта», що орієнтовний термін виготовлення колони К-601 з врахування термінів поставки матеріалів - грудень 2022 року - січень 2023 року при умові здійснення оплати в липні 2022 року та просило підписати додаткову угоду з врахуванням зміни термінів поставки та вартості виготовлення.

У відповідь на вищевказаний лист ПАТ «Укртатнафта» 18.07.2022 повідомило ТОВ «Машзавод», що не погоджується з запропонованими умовами щодо ціни та строків поставки з урахуванням того, що ще в липні 2021 була перерахована попередня оплата, проте відсутня підтверджуюча інформація щодо початку виконання умов договору по виготовленню колони К-601.

Крім того, оскільки ТОВ «Машзавод» не виконало своє зобов`язання щодо поставки колони К-601, позивач на підставі пункту 3.6 договору №21/1 Маш просив повернути попередню оплату в сумі 11250000,00 грн.

В листі від 01.08.2022 ТОВ «Машзавод» звернув увагу ПАТ «Укртатнафта» на те, що ним укладено договори на закупівлю матеріалів для виготовлення вищевказаного обладнання та по деяких договорах здійснено попередню оплату, по решті, оплата перед відвантаженням. Дані матеріали замовлені саме для виготовлення вищевказаного обладнання.

Враховуючи ситуацію, що склалася в Україні, що є вкрай несприятливою для підприємств, відповідач вважав за потрібне детально обговорити та здійснити компромісне рішення щодо подальшого виконання договору №21/1 Маш.

В разі не знаходження рішення ТОВ «Машзавод» погоджувалось на розірвання договору за умови виплати компенсації за матеріали, контракти на поставку яких підписані.

У листі від 30.08.2022 ТОВ «Машзавод» зазначило, що причина відмови від поставки ПАТ «Укртатнафта» є необґрунтованою та просило провести очні переговори для вирішення всіх компромісних питань.

28.09.2022 ТОВ «Машзавод» звернулось з листом до ПАТ «Укртатнафта» в якому пропонувало суму - 2 929 680,00 грн з ПДВ зарахувати в якості 100% оплати по договору №МЗ-22/2 від 19.09.2022, а щодо залишку в сумі 8 320 320,00 грн провести подальші переговори.

В матеріалах справи наявне електронне листування від 07.10.2022 з електронної адреси «» на адресу «Поліщук В.Н. Начальник відділу» з проханням повторно розглянути редакцію додаткової угоди №1 до договору №21/1 Маш, яка раніше була обговорена.

У відповідь на вищевказаний лист 07.10.2022 «Поліщук В.Н. Начальник відділу» просив погодити додатковий договір №1 від 19.09.2022 до договору №21/1 Маш від 16.08.2021стосовно повернення коштів в сумі 11 250 000,00 грн.

12.12.2022 «Поліщук В.Н. Начальник відділу» надіслав на електронну адресу «» листа з проханням повідомити стосовно дати фактичного початку виготовлення сепаратора С-308 ТОВ «Машзавод» у відповідності з підписаним договором та проханням повідомити коли планується підписатись протокол взаємозаліку.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження повноваження Поліщук В.Н. на укладення/зміну договору чи ведення переговорів з відповідачем чи іншими контрагентами.

28.07.2023 ПАТ «Укртатнафта» звернулося з вимогою до ТОВ «Машзавод», в якій повідомило, що станом на 28.07.2023 поставка апарату колонного типу поз. К-601 не виконана і строк дії договору №21/1 Маш закінчився 31.12.2022, але закінчення строку дії договору не звільняє відповідача від виконання своїх зобов`язань.

Оскільки поставка апарату колонного типу поз. К-601 не була здійснена та у відповідності з пунктом 3.6 договору №21/1 Маш від 16.08.2021, ПАТ «Укртатнафта» просило протягом 15 робочих днів з моменту отримання ТОВ «Машзавод» вимоги повернути грошові кошти в розмірі 11 250 000,00 грн. попередньої оплати сплаченої за товар.

Вищевказана вимога отримана відповідачем, проте станом на день вирішення спору не виконана, сплачені в якості попередньої оплати гроші позивачу не повернуті.

В матеріалах справи наявний сертифікат Івано-Франківської торгово-промислової палати від 17.10.2023 №2600-23-4265 про форс-мажорні обставини, виданий ТОВ «Машзавод», яким засвідчено, що Указом Президента України №726/2022 від 19.10.2022 було введено в дію Рішення Ради національної безпеки та оборони України від 19.10.2022 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних та інших обмежуальних заходів (санкцій)». У результаті чого щодо ТОВ «Машзавод» було введено: 1) обмеження торговельних операцій (повне пирипинення); 2) запобігання виведенню капіталів за межами України; 3) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; 4) припинення дії торгівельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони; 5) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності.

У вищевказаному сертифікаті зазначено, що Указ Президента України №726/2022 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 19.10.2022 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» унеможливив ТОВ «Машзавод» виконання зобов`язання здійснити поставку покупцеві товару у термін до 29.05.2022, а саме апарат колонного типу поз К-601 за договором 21/1 Маш від 16.01.2021 укладеного з ПАТ «Укртатнафта». Дія форс-мажорних обставин настала 19.10.2022.

IV. Позиція суду по суті спору

Стаття 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України (ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

До спірних правовідносин застосовуються положення чинного законодавства про поставку та купівлю-продаж.

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Пункт 3.1. договору передбачено, що ціна товару вказується у відповідному додатку до даного договору.

У свою чергу пунктом 4.1. специфікації передбачено, що перший етап оплати - попередня оплата у розмірі 50% від вартості товару, зазначеної в пункті 1 даного додатку, має бути здійснена покупцем протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати підписання договору №21/1Маш від 18.08.2021 р., додатку №1/ОЧ від 16.08.2021 р. і виставлення рахунку на оплату.

Відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру №7021 від 18.08.2021 для сплати попередньої оплати в розмірі 11 250 000,00 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов договору №21/1Маш від 18.08.2021 позивач сплатив ТОВ «Машзавод» 11 250 000,00 грн. попередньої оплати, що становить 50% від вартості товару.

Враховуючи, що останній платіж було проведено 01.11.2021, строк поставки товару згідно умов договору - до 30.05.2022.

Відповідач свої зобов`язання щодо поставки товару не виконав, товар позивачу не поставив як у встановлений договором строк, так і станом на момент вирішення спору.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.02.2019 у справі №909/524/18 та від 27.08.2019 у справі №911/1958/18.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.11.2020 у справі №910/9739/19.

Таким чином, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогами від 18.07.2022 та від 28.07.2023 про повернення 11250000,00 грн. попередньої оплати у встановлений договором 15-ти денний строк.

В силу приписів ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували поставку позивачу узгодженого товару або повернення ним грошових коштів, як і не надав доказів наявності будь-яких правових підстав для утримання коштів позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку повернути попередню оплату.

Враховуючи, що позивач здійснив попередню оплату товару, проте у встановлений договором строк відповідач товар не поставив, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 11250 000,00 грн. боргу, у зв`язку з чим позов слід задовольнити.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини

Відповідно до пункту 7.1 договору жодна із сторін не буде нести відповідальність за повне або часткове невиконання зобов`язань за цим договором, якщо таке невиконання викликано обставинами форс-мажору (обставинами непереборної сили), включаючи, але, не обмежуючись такими: повінню, пожежею, землетрусом, війною або воєнними діями або іншими, які не залежать від сторін обставинами, що виникли після укладення договору і перешкоджають належному виконанню зобов`язань сторін. якщо будь-яка з таких обставин безпосередньо спричинила невиконання зобов`язань у строки встановлені даним договором, то ці строки переносяться на час дії відповідних обставин.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що сторона, що не виконала зобов`язання за цим договором у зв`язку із обставинами непереборної сили повинна негайно сповістити іншу сторону. доказом настання та/або припинення обставин форс-мажору є документ, виданий регіональною ТПП (її відділенням) або уповноваженим державним органом.

Положення даного розділу не застосовується, якщо обставини непереборної сили настали протягом строку прострочення виконання зобов`язань стороною, яка на них посилається (пункт 7.4. договору).

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини 1 статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

За змістом частини 2 статті 218 ГК України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Частина 2 статті 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 ЦК України, 218 ГК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 904/6463/14 (3-216гс15)).

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема, викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною 1 цієї статті встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 зазначив, що сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати (пункт 75).

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних.

Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Саме таких висновків дотримується колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, у постанові від 09.11.2021 у справі № 913/20/21, у постанові від 04.10.2022 у справі № 927/25/21.

Судом не заперечується настання обставин непереборної сили з 19.10.2022, що вбачається із наданого відповідачем сертифікату № 2600-23-4265 Івано-Франківської Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 17.10.2023.

Втім, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що такі форс-мажорні обставини існували станом на передбачену договором дату поставки - 30.05.2022.

Суд зазначає, що в сертифікаті № 2600-23-4265 Івано-Франківської Торгово-промислової палати зазначено про неможливість з 19.10.2022 виконати зобов`язання по договору №21/1 МАШ від 16.08.2021, які 30.05.2022 вже б мали бути виконані, а сам сертифікат виданий тільки 17.10.2023, тобто, уже після порушення відповідачем строків поставки товару.

В той час, положеннями п. 7.2 та 7.3 договору сторонами було погоджено, що сторона, яка не може виконати у строк зобов`язання внаслідок обставин настання непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3 днів з моменту їх настання повідомити про це іншу сторону, а доказом настання таких обставин є сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами.

Втім, доказів такого повідомлення в матеріалах справи не міститься, оскільки, як було встановлено судом, сертифікат № 2600-23-4265 Івано-Франківської Торгово-промислової палати щодо дії форс-мажорних обставин був виданий 17.10.2023, тобто після порушення відповідачем строку поставки товару.

Суд погоджується з доводами позивача, що посилання на форс-мажор не може звільніти відповідача від відповідальності за невиконання умов договору, оскільки обставини непереборної сили настали протягом строку прострочення виконання зобов`язань стороною, що передбачено п. 7.4 договору

V. Розподіл судових витрат

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні з позовною заявою до суду сплачено судовий збір у розмірі 135 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № від 13.09.2023.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір у розмірі 135 000,00 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 12, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Машзавод» (58023, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Прутська, 16, код 30045061) на користь Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансова-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (39610, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3, код 001520,00 грн та 135000,00 грн судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 26.01.2024

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.І. Ніколаєв