СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Харків Справа № 917/361/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Плахов О.В.

при секретарі Семенові О.Є.

за участю:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю КАІС АГРО (вх. №2604П/1-18)

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.11.2023 року у справі №917/361/20, постановлену в приміщенні господарського суду Полтавської області (суддя Киричук О.А.), повний текст якої складено 16.11.2023 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КАІС АГРО, м. Харків

до Державного підприємства ПОЛТАВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ, м. Полтава

про стягнення 78 833, 87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.11.2023 року у справі №917/361/20 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю КАІС АГРО про заміну сторони її правонаступником у справі № 917/361/20.

Товариство з обмеженою відповідальністю КАІС АГРО з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.11.2023 року у справі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони правонаступником.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

На підставі п.2.1 договору купівлі-продажу та чинного законодавства, перехід права власності на об`єкт приватизації - єдиний майновий комплекс боржника відбувся 05.09.2023 року.

Хоча акту приймання-передачі об`єкта приватизації заявником не надано, станом на 05.09.2023 року (дату укладення договору купівлі-продажу), між Фондом державного майна України та ТОВ "Лім Сервіс Груп" було підписано акт-приймання передачі єдиного майнового комплексу.

Відсутні підстави вважати, що перехід права власності на майновий комплекс не відбувся у відповідності до п.2.1 договору.

ТОВ "Лім Сервіс Груп", отримавши у власність єдиний майновий комплекс боржника, враховуючи положення відповідних норм та умов договору набуло майнових прав та обов`язків такого підприємства.

Одночасно апелянт просив поновити строк на подання апеляційної скарги, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали апелянт отримав 20.11.2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 року, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023 року відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю КАІС АГРО на ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.11.2023 року у справі залишено без руху; останнє зобов`язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

18.12.2023 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків (вх.№15698), з доказами сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яку долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.12.2023 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю КАІС АГРО про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю КАІС АГРО на ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.11.2023 року у справі; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, з доказами надсилання його апелянту; призначено справу до розгляду на "24" січня 2024 року об 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; запропоновано учасникам справи свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано учасникам справи визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи; витребувано з господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/361/20.

05.01.2024 року на адресу суду з господарського суду Полтавської області надійшли матеріали справи №917/361/20 (вх.№209).

23.01.2024 року на адресу суду від ТОВ "Лім Сервіс Груп" надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№1145), які долучено до матеріалів справи, в яких останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, в обґрунтування яких вказує на те, що станом як на момент ухвалення оскаржуваної ухвали, так і станом на 19.12.2023 року - акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця ще не укладено, до покупця (ТОВ "Лім Сервіс Груп") як правонаступника ще не перейшло право власності на майновий комплекс, державна реєстрація права власності покупця на єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" не проведена; юридична особа боржник - Державне підприємство "Полтавський комбінат хлібопродуктів" на даний час не припинений як юридична особа, в ЄДРПОУ не внесено запис про перебування боржника в процесі припинення.

Представники позивача та відповідача у судове засідання, призначене в приміщенні Східного апеляційного господарського суду 24.01.2024 року не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції; розгляд справи здійснювався судом за їх відсутності; фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалу суду від 25.12.2023 року було надіслано засобами поштового зв`язку: ТОВ КАІС АГРО (№239) відправлення вручено 09.01.2024 року; Державне підприємство ПОЛТАВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ (№291); старшому державному виконавцю ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Ніколенко С.В. (№ 305).

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

У зв`язку з введенням 24.02.2022 року на території України воєнного стану, з метою дотримання розумного балансу між реалізацією права на апеляційне оскарження і принципу юридичної визначеності, копію ухвали суду апеляційної інстанції від 25.12.2023 року було надіслано на офіційну електронну адресу: старшому державному виконавцю ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Ніколенко С.В. - та отримано за цією електронною адресою: старшим державним виконавцем ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Ніколенко С.В. - , що підтверджується роздруківкою електронного листування, яка міститься у матеріалах справи.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.11.2022 року у cправі №911/1808/21, де, зокрема, вказано, що порядок використання для обміну документами електронної пошти встановлено Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в якому зазначено, що порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.

Також, процесуальні документи надсилались ТОВ КАІС АГРО та старшому державному виконавцю ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Ніколенко С.В. до електронного кабінету в системі "Електронний суд".

05.10.2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №906/184/21, від 02.11.2022 року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).

Також, інформацію про дату, час та місце розгляду справи було розміщено на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвалу суду апеляційної інстанції від 25.12.2023 року у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від учасників справи впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з заходами, встановленими особливим режимом роботи суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

ТОВ КАІС АГРО звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Державного підприємства ПОЛТАВСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ про стягнення боргу за договором купівлі-продажу № 17/10-19 від 17.10.2019 року у розмірі 78 833, 87 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.08.2020 року позов задоволено повністю; стягнуто з Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КАІС АГРО 78 833 грн. 87 коп. основного боргу, 2102грн. 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

31.08.2020 року на виконання рішення господарського суду Полтавської області у справі було видано відповідний наказ.

Товариство з обмеженою відповідальністю КАІС АГРО звернулося до господарського суду Полтавської області з заявою про заміну сторони її правонаступником у справі № 917/361/20, зокрема, боржника Державне підприємство "Полтавський комбінат хлібопродуктів" на Товариство з обмеженою відповідальністю ЛІМ СЕРВІС ГРУП.

Заяву обґрунтовано тим, що - в провадженні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 63667434 з примусового виконання наказу господарського суду у справі № 917/361/20, за яким необхідно стягнути грошові кошти з Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів () на користь ТОВ КАІС АГРО (); наказом Фонду державного майна України від 26.05.2020 року №899 "Про внесення змін до наказу ФДМУ від 28.12.2019 року №1574 Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" () включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році. Наказом Фонду державного майна України від 04.06.2020 року №957 прийнято рішення про приватизацію об`єкта державної власності - єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів"; 20.11.2020 року державним виконавцем було прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій за вказаним виконавчим провадженням; 05 вересня 2023 року між Регіональним відділенням Фонду державною майна України по Полтавській та Сумській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю ЛIM СЕРВІС ГРУП () укладено договір № 14 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів (), за результатами електронного аукціону, оформленого протоколом про результати електронного аукціону № SPE001-UA-20230712- 96169 від 02.08.2023 року, затвердженим наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях від 11.08.2023 року № 389; з пункту 1.1. договору слідує, що покупець сплатив у повному обсязі ціну продажу об`єкта приватизації, визначену за результатами електронного аукціону, яка становить 37 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 6 200 000.00 грн.; пунктом 2.1. договору визначено, що право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення договору та підписання акта приймання- передачі об`єкта приватизації, але не раніше дати отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію, якщо отримання такого дозволу вимагається законом.

Відповідно до п. 3.1. договору, покупець, який придбав об`єкт приватизації як єдиний майновий комплекс, є правонаступником його майнових прав (крім права постійною користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору та законодавства України.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що передача об`єкта приватизації покупцю здійснюється продавцем в день укладення договору, а у разі якщо законом вимагається отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію - протягом п`яти робочих днів з дня отримання продавцем завіреної копії такого дозволу від покупця.

Договір купівлі-продажу № 14 від 05 вересня 2023 року посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т. В., за реєстровим № 1896.

ТОВ КАІС АГРО посилається на те, що у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу № 14 від 05 вересня 2023 року та набуттям покупцем ТОВ ЛІМ СЕРВІС ГРУП права власності на об`єкт приватизації єдиний майновий комплекс Державне підприємство Полтавський комбінат хлібопродуктів, ТОВ ЛІМ СЕРВІС ГРУП є правонаступником майнових прав і обов`язків Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів, а тому підлягає заміні сторона боржника.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення ТОВ КАІС АГРО до господарського суду Полтавської області з заявою, в якій останній просив замінити сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 63667434 щодо примусового виконання наказу господарського суду у справі № 917/361/20 - з Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів (код СДРПОУ 00952166; адреса: 36022, місто Полтава, вул. Небесної Сотні, 6.69), на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІМ СЕРВІС ГРУП" (код СДРПОУ 44629983; 04060. місто Київ, вулиця Берлінського Максима, 9).

16.11.2023 року господарським судом Полтавської області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 3 ст. 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

У рішенні у справі "Янголенко проти України" від 10.12.2009 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Отже, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч.1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Статтею 510 ЦК України встановлено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

За змістом ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч.1 ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу, незалежно від наслідків виконання рішення суду. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження". Аналогічні правові висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 2-н-148/09; від 27.11.2019 року у справі № 496/2685/13-ц; від 19.02.2020 року у справі №2-3897/10.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 14.12.2020 року у справі №15/148-10-4045, від 02.04.2021 року у справі №34/16, від 21.05.2021 року у справі №922/1995/17, де, зокрема, вказано на те, що процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Воно є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення і перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Так, за матеріалами справи, у провадженні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 63667434 з примусового виконання наказу господарського суду у справі № 917/361/20 про стягнення грошових коштів з Державного підприємства Полтавський комбінат хлібопродуктів на користь ТОВ КАІС АГРО.

20.11.2020 року державним виконавцем було прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій за вказаним виконавчим провадженням, оскільки відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України № 957 від 04.06.2020 року прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів".

Згідно з ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки.

За змістом ч.1 ст.28 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 18.08.2023 року у справі №922/4650/21, де, зокрема, вказано на таке. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Процесуальне правонаступництво фактично слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Статтею 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання. Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 ЦК України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників. Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників. Таким чином, у разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника. У разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється.

За змістом ч.5 ст.15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Законом України № 2468-ІХ від 28.07.2022 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави, зокрема, доповнено частину п`яту статті 15 Закону України Про виконавче провадження абзацом третім наступного змісту: Після переходу в процесі приватизації права власності на єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну такого державного або комунального підприємства як сторони виконавчого провадження покупцем відповідного єдиного майнового комплексу.

Відтак, у спірних правовідносинах визначальною підставою для заміни сторони боржника - державного або комунального підприємства у виконавчому провадженні, є набуття покупцем права власності в процесі приватизації на єдиний майновий комплекс боржника.

Відповідно до протоколу про результати електронного аукціону № SPE001-UA-169 переможцем торгів єдиного майнового комплексу боржника було визнано ТОВ "Лім Сервіс Груп".

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях №381 від 08.08.2023 року прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів", шляхом викупу покупцем - юридичною особою Товариством з обмеженою відповідальністю "Лім Сервіс Груп".

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях №389 від 11.08.2023 року затверджено протокол про результати електронного аукціону № SPE001-UA-169, сформованого 02.08.2023 року, з продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" (код ЄДРПОУ 0952166), за адресою: м.Полтава, вул. Небесної Сотні,69.

05.09.2023 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лім Сервіс Груп" як покупцем було укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів", за адресою: м.Полтава, вул. Небесної Сотні,69, за результатами електронного аукціону з умовами, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1896.

Згідно з п.1.1. договору купівлі-продажу, продавець зобов`язується передати у власність покупця об`єкт малої приватизації - єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів", який розташований за адресою: Полтавська область, місто Полтава, вулиця Небесної Сотні, 69 (далі - об`єкт приватизації), а покупець зобов`язується прийняти об`єкт приватизації, виконати визначені в договорі умови.

Покупець сплатив у повному обсязі ціну продажу об`єкта приватизації, визначену за результатами електронного аукціону, яка становить 37200000,00 грн., у т.ч ПДВ 6200000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. договору об`єкт приватизації включає в себе всі його активи і пасиви згідно із фінансовою звітністю Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів".

Пунктом 1.3. договору визначено, що перелік нерухомого майна, транспортних засобів, які входять до складу об`єкта приватизації та передаються у власність покупцю, наведено у додатку № 1, № 2, що є невід`ємними частинами договору.

Відповідно до п.2.1 договору купівлі-продажу право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення договору та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації, але не раніше дати отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію, якщо отримання такого дозволу вимагається законом.

У п.3.1. договору сторони узгодили, що покупець, який придбав об`єкт приватизації як єдиний майновий комплекс є правонаступником його майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору та законодавства України.

Згідно з п.4.1. договору передача об`єкта приватизації покупцю здійснюється продавцем в день укладення цього договору, а у разі якщо законом вимагається отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію - протягом 5-ти робочих днів з дня отримання продавцем завіреної копії такого дозволу від покупця.

Передача об`єкта приватизації продавцем і прийняття його покупцем засвідчуються актом приймання-передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності) (п. 4.2. договору).

Пунктом 13.1. договору визначено, що після укладення цього договору орган, до сфери управління якого належить підприємство, єдиний майновий комплекс якого є об`єктом приватизації, приймає рішення про припинення такого підприємства у порядку, передбаченому ЦК України.

Головою комісії з припинення (ліквідатором) призначається представник покупця, який вживає передбачені законодавством заходи з припинення підприємства, єдиний майновий комплекс якого є об`єктом приватизації.

Припинення юридичної особи Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" () здійснюється не пізніше одного року з дати переходу права власності на об`єкт приватизації.

Аргументи апелянта на те, що на підставі п.2.1 договору купівлі-продажу та чинного законодавства, перехід права власності на об`єкт приватизації -єдиний майновий комплекс боржника відбувся 05.09.2023 року; хоча акту приймання-передачі об`єкта приватизації заявником не надано, станом на 05.09.2023 року (дату укладення договору купівлі-продажу), між Фондом державному майна України та ТОВ "Лім Сервіс Груп" було підписано акт-приймання передачі єдиного майнового комплексу, а тому відсутні підстави вважати, що перехід права власності на майновий комплекс не відбувся у відповідності до п.2.1 договору, оскільки ТОВ "Лім Сервіс Груп", отримавши у власність єдиний майновий комплекс боржника, враховуючи положення відповідних норм та умов договору набуло майнових прав та обов`язків такого підприємства, не приймаються, з огляду на таке.

Так, вище вказано, що у договорі купівлі продажу сторони погодили, що право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення цього договору та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації, але не раніше дати отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію, якщо отримання такого дозволу вимагається (п.2.1 договору купівлі-продажу).

Разом з цим, акту приймання-передачі об`єкта приватизації матеріали справи не містять.

Також, пунктом 13.1. договору визначено, що після укладення цього договору орган, до сфери управління якого належить підприємство, єдиний майновий комплекс якого є об`єктом приватизації, приймає рішення про припинення такого підприємства у порядку, передбаченому ЦК України. Головою комісії з припинення (ліквідатором) призначається представник покупця, який вживає передбачені законодавством заходи з припинення підприємства, єдиний майновий комплекс якого є об`єктом приватизації.

Рішення про припинення підприємства боржника у порядку, передбаченому ЦК України, матеріали справи, також, не містять.

Так само, не містять матеріали справи й довідки про державну реєстрацію права власності на єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів", яка посвідчує той факт, що до ТОВ "Лім Сервіс Груп" як до правонаступника перейшло право власності на майновий комплекс.

Разом з цим, ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Також, з інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців слідує, що Державне підприємство "Полтавський комбінат хлібопродуктів" () не перебуває у процесі припинення.

Отже, апелянтом не надано доказів, на підтвердження факту переходу права власності на майновий комплекс у відповідності з п. 2.1. договору.

Таким чином, апелянтом не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 77-79 ГПК України правонаступництва ТОВ "Лім Сервіс Груп", а саме доказів того, що юридична особа боржник - Державне підприємство "Полтавський комбінат хлібопродуктів" припинений в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), ліквідований або інших належних доказів заміни боржника в зобов`язанні.

Сам лише факт укладення між РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях та ТОВ "Лім Сервіс Груп" договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" від 05.09.2023 року не може стверджувати факту завершення процедури приватизації та про наявність достатніх підстав для висновку про правонаступництво усіх прав та обов`язків боржника та їх перехід до ТОВ "Лім Сервіс Груп".

Крім того, заявником не надано акту-приймання передачі об`єкта приватизації ТОВ "Лім Сервіс Груп" на підтвердження переходу права власності та/або довідки про державну реєстрацію права власності на єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів".

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ТОВ КАІС АГРО про заміну сторони її правонаступником.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, ч.1 ст. 275, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю КАІС АГРО залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.11.2023 року у справі №917/361/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.01.2024 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя О.В. Плахов