ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

29 січня 2024 року м. ХарківСправа № 922/4736/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

без виклику представників сторін

розглянувши клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Пащенко Оксани Геннадіївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Фізичної особи-підприємця Виноградової Юлії Вадимівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )
про стягнення 726 502,37грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 441 500,00грн основного боргу, 53 706,26грн збитків від інфляції, 15 815,61грн 3% річних, 215 480,80грн пені. Судові витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу позивач просить суд покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення № 01/07/20 від 01.07.2020 в частині здійснення своєчасної орендної плати з посиланням на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Попередній (орієнтовний) розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу за розгляд справи у господарському суді першої інстанції складає приблизну суму 33 000,00грн та складається з фіксованого гонорару 30 000,00грн та додатково - оплата участі у судових засіданнях з розрахунку 3 000,00грн за одне судове засідання, а також компенсація витрат на проїзд в судові засідання.

Рішенням суду від 11.01.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Виноградової Юлії Вадимівни на користь Фізичної особи-підприємця Пащенко Оксани Геннадіївни - 441 500,00грн основного боргу, 15 815,61грн 3% річних, 86 465,52грн пені, 38 403,94грн збитків від інфляції та 8 732,78грн судового збору.

На адресу суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання, в якому заявник просить поновити строк для подання доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу, ухвалити додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача - судові витрати на професійну правничу допомогу адвокату Сутковому Андрію Миколайовичу у розмірі 32 424,54грн.

Клопотання позивача в частині поновлення строку на подання доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу мотивовано тим, що оскільки суд вирішив розглянути справу без участі сторін та 11.01.2024 ухвалив рішення у справі, позивач та його представник були позбавлені можливості зробити заяву та подати докази витрат на правову допомогу витрат до ухвалення рішення у справі.

Крім того, як зазначає позивач, про рішення, яке було ухвалено 11.01.2024 представник позивача дізнався тільки 13.01.2024, отримавши на електронну пошту повідомлення про направлення до його кабінету в системі "Електронний суд" копії судового рішення у справі, а позивач взагалі не має кабінету в системі "Електронний суд" та судового рішення у справі поштою чи будь-яким іншим шляхом не отримував.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без розгляду, з огляду на наступне.

За приписами ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином докази, які стосуються розміру судових витрат, подаються у суворо визначені кодексом строки: до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за наявності відповідної заяви, зробленої раніше винесення рішення, а саме - до закінчення судових дебатів у справі.

При цьому строк розгляду справи у спрощеному позовному провадженні чітко визначений законом, зокрема, ч.1 ст.248 ГПК України (не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі).

Відповідно до ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.119 ГПК України).

Суд зазначає, що подаючи відповідне клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів, заявник повинен вказати на існування певних причин, які зумовили прострочення подання таких доказів, за наслідками оцінки яких суд вправі поновити вказаний процесуальний строк.

За приписами ст.ст.74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення пропущеного процесуального строку позивач посилається на те, що він та його представник були позбавлені можливості зробити заяву та подати докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до ухвалення рішення у справі, оскільки суд вирішив розглянути справу без участі сторін.

Суд не приймає ці доводи, оскільки розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження не звільняє сторони від їх права та обов`язку подання необхідних доказів та заяв у строки, встановлені законом.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.252 ГПК України).

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.2 ст.252 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст.252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, для розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження також встановлюються процесуальні строки для вчинення певних процесуальних дій.

На виконання вимог ст.124 ГПК України позивачем у позовній заяві був наведений попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи.

Позивач повинен був бути обізнаний про відкриття провадження у справі за поданим ним позовом. Також, про відповідний факт свідчить ознайомлення його представника з матеріалами справи 04.12.2023. Оскільки провадження у справі було відкрито 13.11.2023, позивач, відповідно до ч.3 ст.252 ГПК України, мав право вчинити відповідні процесуальні дії протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 13.12.2023 включно.

Таким чином, у позивача було достатньо часу для подання до суду заяви про надання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч.8 ст.129 ГПК України, чого останнім зроблено не було.

Що стосується посилання позивача на те, що представником позивача рішення було отримано 13.01.2024, а позивачем дане рішення взагалі не отримано, суд зазначає, що подання заяви про надання доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч.8 ст.129 ГПК України взагалі не залежить від моменту отримання ним рішення по справі, оскільки, як вже було зазначено судом, обов`язковою умовою подання до суду доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу після винесення рішення по справі є факт звернення з відповідною заявою про це до моменту винесення рішення.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення було направлено судом на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві.

Крім того, рішення по справі 13.01.2024 доставлено до Електронного кабінету представника позивача Суткового Андрія Миколайовича, що підтверджується довідкою суду про доставку електронного листа.

Представником позивача адвокатом Сутковим А.М. заяву про вирішення питання про судові витрати направлено через систему "Електронний суд" лише 19.01.2024, тобто поза межами встановленого ч.8 ст.129 ГПК України строку.

Суд зазначає, що ні позивачем, ні його представником не було надано доказів на підтвердження підстав неможливості звернутися з відповідною заявою в межах процесуального строку, як і не було доведено наявності особливих та непереборних обставин, що перешкодили вчинити відповідні процесуальні дії.

Позивач був обізнаний про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та повинен бути обізнаний про строки розгляду відповідних справ за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Судом вбачається, що пропуск строку на подання до суду доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із відповідною заявою, могла і повинна була уникнути під час звернення до суду.

Крім того, всі суб`єкти господарювання поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення принципу рівності сторін, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, з огляду на наведені позивачем в обґрунтування поновлення процесуального строку обставини, суд дійшов висновку про те, що вони не є поважними та не можуть бути визнані судом як виключні та поважні для поновлення відповідного строку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не було подано заяви про надання доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у строк, встановлений ч.8 ст.129 ГПК України, і причини пропуску такого строку суд не визнає поважними. Отже заява про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає, у зв`язку з чим клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат залишається без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 118, 119, 126, 129, 221, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку відмовити.

Клопотання Фізичної особи-підприємця Пащенко Оксани Геннадіївни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (проголошення) суддею та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 29.01.2024.

Суддя Т.А. Лавренюк

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.