ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" січня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4100/23

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Ігнатишеної А.О.,

за участю представників сторін:

позивача: Реу Р.В. - за ордером ВН№1295140 від 13.11.2023,

відповідача: Фінєєв Д.С. - згідно витягу з ЄДРЮО, ФОП та ГФ,

розглянувши справу №916/4100/23 за позовом Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, e-mail: , ) до Фізичної особи-підприємця Пономарьова Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 132666,00грн штрафу та пені,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, вирішені судом заяви, клопотання сторін, вчинені судом процесуальні дії у справі:

Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №65/55-р/к від 12.10.2021 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №31-02/2021 визнано дії ФОП Пономарьова М.М., у вигляді встановлення та застосування цін/тарифів за послуги з транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальні майданчики (стоянки) на території Одеської області в радіусі до 100 км від спеціальних майданчиків (стоянок) для тимчасового затримання транспортних засобів за адресами Одеська обл., м. Арциз, вул. Транспортна, 2-Б та Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27 у період з 08.01.2020 по 31.12.2020 без економічного обґрунтування порушення, передбаченого п. 2 ст.50, п. 1 ч. 2 ст.13 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальні майданчики (стоянки), шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку; накладено на відповідача штраф у розмірі 66 333,00грн. Так, позивач відмічає, що підприємець повинен був сплатити штраф за рішенням №65/55-р/к від 12.10.2021 до 22.12.202. Натомість, ФОП Пономарьов М.М. не погоджуючись із рішенням №65/55-р/к від 12.10.2021 згідно ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» оскаржив дане рішення до Господарського суду Одеської області. За результатом розгляду справи Господарським судом Одеської області прийнято рішення від 13.06.2022 у справі №916/3913/21, яким відмовлено у задоволенні позову ФОП Пономарьову М.М. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі №916/3913/21 залишено без задоволення апеляційну скаргу ФОП Пономарьова М.М. та рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2021 у справі №916/3913/21 залишено без змін. Постановою Верховного суду від 24.01.2023 у справі №916/3913/21 касаційну скаргу ФОП Пономарьова М.М. залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі №916/3913/21 залишено без змін. Таким чином, рішення №65/55-р/к від 12.10.2021 є чинним та підлягає ФОП Пономарьовим М.М. виконанню.

Позивач звертає увагу суду, що відповідно до ч. 8 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, однак, на момент подачі позову відповідач не надав позивачу відповідних доказів про сплату штрафу у розмірі 66333,0грн за постановленим рішенням №65/55-р/к від 12.10.2021, у звязку з чим у Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України наявні всі законні підстави для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з ФОП Пономарьова М.М. штрафу та пені у розмірі 132666,00грн.

Також позивач відмічає, що згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» абз. 3 - 5 ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися та на виконання ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню за періоди з 14.06.2022 по 31.07.2022, з 28.09.2022 по 07.12.2022, з 25.01.2023 по 10.09.2023 на загальну суму 66333,00грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь.

Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 23.10.2023 за вх.№37606/23, де вказує, що у зв`язку із веденням Указом Президента України від 24.02.2022 за №964/2022 військового стану починаючи з 24.02.2022 ФОП Пономарьов М.М. почав отримувати значно менше доходу, окрім того відповідач матеріально допомагає Збройним силам України, тому, не мав можливості своєчасно сплатити суму штрафу, яку не відмовляється виплатити. Однак, з викладених підстав вважає причину пропуску строку на сплату накладеного штрафу за рішенням №65/55-р/к від 12.10.2021 поважною. Звідси, ФОП Пономарьов М.М. просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

27.10.2023 за вх.№38501/21 позивачем подано до справи відповідь на відзив, де, крім раніше викладеного, зазначено, що обов`язок сплати штрафу у ФОП Пономарьова М.М. виник 22.10.2021, а закінчився 22.12.2021, тобто ще до дня введення в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 за №964/2022. При цьому, позивач відмічає, що сам факт оскарження рішення органу Антимонопольного комітету не звільняє від обов`язку сплати штрафу у визначений ч. 3 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» строк, а є підставою для зупинення нарахування пені і тільки на період розгляду (перегляду) справи господарським судом за таким оскарженням.

У запереченні на відповідь на відзив від 12.12.2023 за вх.№44679/23 відповідач підтримав раніше викладену позицію у відзиві на позову заяву та просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Ухвалою суду від 25.09.2023 відкрито провадження у справі №916/4100/23, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 27.09.2023 постановлено розглядати справу №916/4100/23 в порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження по справі та призначено підготовче засідання суду на 23.10.2023 р. о 12:30.

У судовому засіданні 23.10.23 було оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 13.11.2023 о 12:00.

У судовому засіданні 13.11.2023 було оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 11.12.2023 о 10:40.

Ухвалою суду від 11.12.2023 відкладено розгляд справи на 27.12.2023 о 11:00.

Ухвалою суду від 27.12.2023 закрито підготовче провадження по справі №916/4100/23, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 29.01.2023 о 11год.50хв.

Ухвалою суду від 23.01.2024 задоволено заяву представника Фізичної особи-підприємця Пономарьова Миколи Миколайовича - адвоката Реу Р.В. від 22.01.2024 за вх.№2550/24 про участь у судовому засіданні 29.01.2024 о 11:50 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

Рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від №65/55-р/к 12.10.2021 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №31-02/2021 (далі-рішення №65/55-р/к від 12.10.2021) визнано, що ФОП Пономарьов М.М. на ринку надання послуг з транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальні майданчики (стоянки) на території Одеської області в радіусі до 100 км від спеціальних майданчиків (стоянок) для тимчасово затриманих транспортних засобів за адресами Одеська обл., м. Арциз, вул. Транспортна, 2-Б та Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27 займав монопольне (домінуюче) становище, як такий, що не мав жодного конкурента у період з 08.01.2020 по 31.12.2020; визнано дії ФОП Пономарьова М.М., у вигляді встановлення та застосування цін/тарифів за послуги з транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальні майданчики (стоянки) на території Одеської області в радіусі до 100 км від спеціальних майданчиків (стоянок) для тимчасово затриманих транспортних засобів за адресами Одеська обл., м. Арциз, вул. Транспортна, 2-Б та Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27 у період з 08.01.2020 по 31.12.2020 без економічного обґрунтування порушенням передбаченим п. 2 ст. 50, п. 1 ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з транспортування тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальні майданчики (стоянки), шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку. За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції зазначеного у п. 2 резолютивної частини цього рішення: накладено на ФОП Пономарьова М.М. штраф у розмірі 66 333,00грн; зобов`язано ФОП Пономарьова М.М. протягом трьох місяців з дня отримання цього рішення припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції зазначеного у п. 2 резолютивної частини рішення.

Листом Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.10.2021 №65-02/4005 повідомлено ФОП Пономарьова М.М. про направлення рішення №65/55-р/к від 12.10.2021 на виконання вимог ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції». Згідно ч. 8 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» копію платіжного доручення щодо сплати штрафу ФОП Пономарьов М.М. зобов`язаний був надати до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у п`ятиденний строк з дня його сплати. Поряд із цим, позивачем також подано докази відправки даного листа на поштову адресу відповідача.

Ухвалою суду від 21.12.2021 прийнято до розгляду позовну заяву ФОП Пономарьова М.М. до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування рішення №65/55-р/к від 12.10.2021 та відкрито провадження у справі №916/3913/21.

Рішенням від 13.06.2022 у справі №916/3913/21 відмовлено у задоволені позову ФОП Пономарьова М.М. до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування рішення №65/55-р/к від 12.10.2021.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 апеляційну скаргу ФОП Пономарьова Миколи Миколайовича залишено без задоволення; рішення господарського суду Одеської області від 13.06.2022 у справі № 916/3913/21 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 24.01.2023 касаційну скаргу ФОП Пономарьова М.М. залишено без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 13.06.2022 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі №916/3913/21 - без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, їх мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку; монополізація - досягнення суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, підтримання або посилення цього становища.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Як визначено у ст.5 Закону України "Про захист економічної конкуренції", узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання, об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання.

Положення п.1 ч.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначають, що антиконкурентні узгоджені дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті. За порушення, передбачені: пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, як встановлено судом вище, рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від №65/55-р/к 12.10.2021 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №31-02/2021 накладено на ФОП Пономарьова М.М. штраф у розмірі 66 333,00грн. Відповідач скористався правом на оскарження рішення від №65/55-р/к 12.10.2021 до суду, однак, рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2022 у справі №916/3913/21, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 та постановою Верховного суду від 24.01.2023 у задоволенні позову ФОП Пономарьова М.М. до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування рішення №65/55-р/к від 12.10.2021 відмовлено повністю.

Відповідачем в процесі розгляду даної справи не подано до суду докази оплати штрафу та належних доказів на підтвердження поважності пропущення строку на сплату штрафу за рішенням №65/55-р/к від 12.10.2021.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні матеріали справи, приймаючи до уваги те, що відповідачем не здійснено оплату штрафу в строк, що встановлений вимогами ч.3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не доведено поважність пропущення строку сплати штрафу, судом підлягає задоволенню заявлена позовна вимога Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з ФОП Пономарьова М.М. штрафу у розмірі 66 333,00грн.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 56 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 66333,00грн за періоди з 14.06.2022 по 31.07.2022, з 28.09.2022 по 07.12.2022, з 25.01.2023 по 10.09.2023, що є проміжками часу між судовим розглядом прави №916/3913/21 та з врахуванням положень законодавства щодо того, що розмір до стягнення нарахованої за цей період пені не може перевищувати розміру штрафу, з цього приводу позивачем належним чином визначена пеня у сумі 66 333,00грн. У зв`язку з цим, суд, перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, вважає його обґрунтованим та таким, що здійснений відповідно до вимог чинного законодавства, тому задовольняє позовні вимоги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з ФОП Пономарьова М.М. пені у розмірі 66333,00грн за періоди з 14.06.2022 по 31.07.2022, з 28.09.2022 по 07.12.2022, з 25.01.2023 по 10.09.2023.

Позиція відповідача щодо відмови в задоволенні позову з підстав відсутності доходів із запровадженням в країні воєнного стану та вчинення заходів по наданню допомоги ЗСУ, на думку суду, є неналежною, оскільки незгода відповідача з рішенням №65/55-р/к 12.10.2021 мала наслідком оскарження ФОП Пономарьовим М.М. даного рішення в судовому порядку за результатами якого судами прийнято 24.01.2023 остаточне рішення про відмову в задоволенні позову ФОП Пономарьова М.М. та правомірність рішення №65/55-р/к 12.10.2021, а отже до подачі Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України даної позовної заяви 19.09.2023 у відповідача було наявно достатньо часу для сплати штрафу. Окрім цього, оперативно-господарська санкція у вигляді нарахованого штрафу за встановлення порушення антиконкурентного законодавства та нарахована на нього пеня відповідно до чинного законодавства не підлягає зменшенню, у зв`язку з чим існування обставин зменшення доходів у відповідача не є підставою для відмови у задоволені позову.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2684грн, які покладаються на відповідача, внаслідок повного задоволення судом позову.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, e-mail: , ) до Фізичної особи-підприємця Пономарьова Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 132666,00грн штрафу та пені.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пономарьова Миколи Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, e-mail: , ) 66333 (шістдесят шість тисяч триста тридцять три) грн штрафу, 66333 (шістдесят шість тисяч триста тридцять три) грн пені, 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено буде 01 лютого 2024 р.

Суддя І.А. Малярчук