ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" січня 2024 р. Справа № 921/541/23

Головуючий (суддя-доповідач) Західного апеляційного господарського суду Якімець Г.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства Кременецька опорна лікарня Кременецької міської ради, б/н від 13 січня 2024 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року (підписане 30.11.2023), суддя Стадник М.С.

у справі №921/541/23

за позовом Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, м. Тернопіль

до відповідача Комунального некомерційного підприємства Кременецька опорна лікарня Кременецької міської ради, м. Кременець, Тернопільська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Кременецька міська рада, м. Кременець, Тернопільська область

про стягнення 38 113,00 грн - шкоди завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2024 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга відповідача Комунального некомерційного підприємства Кременецька опорна лікарня Кременецької міської ради на рішення Господарського суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року у справі №921/541/23.

Поряд з тим, в апеляційній скарзі апелянт просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що про прийняте рішення відповідач дізнався лише 08 січня 2024 року з реєстру судових рішень, а представник відповідача 12 січня 2024 року, коли йому надали доступ до матеріалів справи в електронній формі.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд 19 січня 2024 року витребував матеріали справи з місцевого господарського суду, які надійшли до апеляційного суду 30 січня 2024 року.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху, зокрема з огляду на неповажність зазначених скаржником причин пропуску строку на подання апеляційної скарги, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року у справі №921/541/23 ухвалене судом 21 листопада 2023 року, повний текст рішення підписано 30 листопада 2023 року, а апеляційна скарга сформована в системі Електронний суд 13 січня 2024 року, в той час як останнім днем строку на подання апеляційної скарги було 20 грудня 2023 року.

Згідно з ч.2 ст.256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу (ч.3 ст.256 ГПК України).

В апеляційній скарзі апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що Комунальне некомерційне підприємство Кременецька опорна лікарня Кременецької міської ради не отримувало рішення суду, про наявність останнього відповідачу стало відомо 08 січня 2024 року з реєстру судових рішень, а його представнику 12 січня 2024 року, коли йому надали доступ до матеріалів справи в електронній формі.

Поряд з цим, скаржник зазначає, що про наявність відповідного спору керівник відповідача Кісіль П.В. не знав, оскільки при його поновленні на роботі 19 грудня 2023 року на виконання рішення Рівненського міського суду від 03 травня 2023 року по справі №569/12405/22 попередній керівник відповідача не передав будь-якої документації відповідача та не повідомив про наявність судового рішення у судовій справі.

Так, судом встановлено, що рішення суду від 21 листопада 2023 року доставлено в електронному вигляді до електронного кабінету скаржника (Комунальне некомерційне підприємство Кременецька опорна лікарня Кременецької міської ради) 01.12.23 о 18:41, що підтверджується довідкою відповідального працівника суду про доставку електронного листа (арк. справи 108 том І).

Враховуючи наведене вище, твердження скаржника про те, що він дізнався про результат розгляду справи лише 08 січня 2024 року з реєстру судових рішень, не можуть бути самі по собі достатнім обґрунтуванням для поновлення пропущеного строку на оскарження рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до ст.2 ЗУ Про доступ до судових рішень кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року у справі №921/541/23 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 04 грудня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115330098), відтак, скаржник міг ознайомитися з повним текстом цього рішення, починаючи з вказаної дати.

Саме лише посилання скаржника на те, що про прийняте рішення відповідач дізнався лише 08 січня 2024 року з реєстру судових рішень, а його представник 12 січня 2024 року, коли йому надали доступ до матеріалів справи в електронній формі, за встановлених судом вище обставин щодо надіслання судом першої інстанції оскаржуваного рішення ще 01 грудня 2023 року в електронному вигляді до електронного кабінету скаржника, суд не може визнати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду.

З приводу посилання апелянта на те, що про наявність відповідного спору керівник відповідача Кісіль П.В. не знав, а попередній керівник відповідача не передав будь-якої документації відповідача та не повідомив про наявність судового рішення у судовій справі, суд зазначає, що згідно долученого до апеляційної скарги рішення Кременецької міської ради №5150 від 14 грудня 2023 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді директора, а ОСОБА_2 звільнено з посади директора з 14 грудня 2023 року.

Крім цього, в матеріалах справи наявний ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВО №1060857 від 26 вересня 2023 року, що підтверджує повноваження адвоката Остапчук Вікторії Ігорівни на представлення інтересів Комунального некомерційного підприємства Кременецька опорна лікарня Кременецької міської ради у Господарському суді Тернопільської області у справі №921/541/23, поряд з цим, представник Остапчук В.І. була присутня у судовому засіданні 26 вересня 2023 року.

Таким чином, обставини, наведені скаржником в підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення стосуються виконання представниками своїх професійних обов`язків та зводяться до внутрішньої організації роботи товариства, тобто мають суб`єктивний характер і не свідчать про об`єктивну неможливість вчинити відповідну процесуальну дію в межах встановлених законом строків.

Судом, в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України, також враховано правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03.11.2022 в справі № 560/15534/21 та від 28.11.2022 в справі № 560/10645/21 за змістом яких неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта господарювання для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Враховуючи наведене вище, суд визнає неповажними підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, зазначені скаржником в апеляційній скарзі.

Згідно з ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі Пелевін проти України).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Верховний Суд у постанові від 09.10.2019 року у справі №7/74 зазначає, що суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги, з огляду на положення статті 256 Господарського процесуального кодексу України, повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Всупереч наведеному скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору, поряд з тим, такі докази не зазначені і в переліку додатків до апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.4 ЗУ Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (пп.4 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ Про судовий збір).

Поряд з тим, відповідно до ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року у справі №921/541/23 апелянт повинен сплатити судовий збір в сумі 3 220,80 грн. (150% від 2 684 грн. х 0,8).

Частиною 2 ст.260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч.3 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи все наведене вище, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснення апелянту, що протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали, останній має право усунути недоліки апеляційної скарги та подати суду: письмові пояснення із зазначенням інших підстав для поновлення строку із долученням на їх підтвердження відповідних доказів; докази сплати судового збору в сумі 3 220,80 грн. та уточнити вимоги прохальної частини апеляційної скарги в частині номера справи.

У випадку неусунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, настають правові наслідки, передбачені ч.4 ст.260 ГПК України (відмова у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу).

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст.119, 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1.Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Кременецька опорна лікарня Кременецької міської ради на рішення Господарського суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року у справі №921/541/23 залишити без руху.

2.Роз`яснити апелянту, що протягом 10-ти днів з дня вручення цієї ухвали він має право усунути недоліки апеляційної скарги та подати суду: письмові пояснення із зазначенням інших підстав для поновлення строку із долученням на їх підтвердження відповідних доказів; докази сплати судового збору в сумі 3 220,80 грн. та уточнити вимоги прохальної частини апеляційної скарги в частині номера справи.

3.Копію ухвали суду надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.