УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05.02.2024Справа № 910/1117/24
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр Строй» заборгованості у розмірі 28 734,47 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр Строй» заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень (заява-приєднання від 04.09.2018 № 233822) у розмірі 28 734,47 грн.

Розглянувши вказану заяву про видачу судового наказу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 1 ст. 148 ГПК України).

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу передбачені у ст. 150 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Судом встановлено, що заявник адресою свого місцезнаходження вказав: 03026, м. Київ, Столичне шосе, 103.

Частиною 2 ст. 27 ГПК України визначено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Отже, у заяві про видачу судового наказу має бути вказано місцезнаходження сторони відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» значиться: 03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 9.

Із наведеного вбачається, що вказана заявником у поданій ним заяві про видачу судового наказу адреса його місцезнаходження не відповідає у повному обсязі адресі, вказаній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, заявником не виконано належним чином вимоги п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України.

Крім того, відповідно до приписів ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як зазначено у заяві про видачу судового наказу, позивачем протягом листопада 2018 року - березня 2019 року надано боржнику послуги з перевезення вантажу згідно з актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): № НП-001263940 від 10.11.2018 на суму 4170,23 грн, № НП-001434231 від 30.11.2018 на суму 5272,00 грн, № НП-001541129 від 10.12.2018 на суму 2172,35 грн, № НП-001635631 від 20.12.2018 на суму 3242,95 грн, № НП-001750879 від 31.12.2018 на суму 3290,00 грн, № НП-001828874 від 10.01.2019 на суму 75,00 грн, № НП-001853042 від 20.01.2019 на суму 5119,63 грн, № НП-001918227 від 31.01.2019 на суму 1036,00 грн, № НП-001942130 від 10.02.2019 на суму 1735,00 грн, № НП-001977875 від 20.02.2019 на суму 1207,90 грн, № НП-002011917 від 28.02.2019 на суму 1239,00 грн, № НП-002044934 від 10.03.2019 на суму 280,00 грн.

Вказані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписані в односторонньому порядку лише з боку заявника та відповідні рахунки-фактури долучено заявником до заяви про видачу судового наказу.

Разом з тим, судом із перелічених вище актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) встановлено, що загальна сума боргу по цим актам становить 28 840,06 грн, що не відповідає сумі заборгованості, яку просить стягнути Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», а саме 28 734,47 грн.

При цьому, згідно з наданим заявником актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2018 по 26.01.2024 вбачається, що до цього акту включено також послуги, які надавались заявником у період з 10.09.2018 по 31.10.2018, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за який матеріали заяви не містять. Крім цього, у вказаному акті зазначено про сплату боржником 18.11.2019 боргу у розмірі 10 692,53 грн, з урахуванням чого визначено заявлену до стягнення суму 28 734,47 грн. При цьому, жодних доказів щодо часткової оплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Прем`єр Строй» коштів за надані послуги до заяви про видачу судового наказу не долучено.

Слід зазначити, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Суд зазначає, що наданий заявником акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.07.2018 по 26.01.2024 не може вважатися належним доказом на підтвердження заявленої до стягнення з боржника суми боргу, оскільки не підписаний сторонами.

Водночас, суд зазначає, що акт звірки розрахунків є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств і має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку господарських операцій обома сторонами правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Така ж позиція відображена в постановах Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 902/959/19, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Отже, вимога заявника про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр Строй» заборгованості у розмірі 28 734,47 грн не може бути задоволена в порядку наказного провадження, оскільки надані заявником документи не підтверджують права виникнення у останнього грошової вимоги на вказану суму.

За приписами пунктів 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України cуддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За наведених обставин, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр Строй» заборгованості у розмірі 28 734,47 грн.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 154, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр Строй» заборгованості у розмірі 28 734,47 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 05.02.2024 та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Т.Ю. Трофименко