ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024м. ХарківСправа № 922/4750/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ) вул. Шолуденка, 1,м. Київ,04116
до Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій (с. Ватутіне, Харківський р-н, Харківська обл., 63212; )
про стягнення 2808385,80 грн,
за участю представників:

позивача - Піун С,П., в режимі відеоконференції,

відповідача - Квасняк М.І., Педченко А.А.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 10.11.2023 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в загальній сумі 2808385,80 грн, у тому числі: основного боргу в сумі 1872761,15 грн; пені в сумі 241214,49 грн; трьох процентів річних у сумі 96820,94 грн; інфляційних втрат у сумі 597 589,22 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" № 1263 від 20.12.2021, та приписів чинного законодавства, частково здійснив оплату за поставлений позивачем природний газ у період з 02.11.2021 по 30.11.2021 та не здійснив оплату за природний газ, поставлений позивачем у період з 02.12.2021 по 07.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.11.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/4750/23 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 30.11.2023, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що Міжрегіональний центр гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - МЦГР ШР) є державною бюджетною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідач, незалежно від власного волевиявлення, був вимушений почати споживання природного газу від постачальника "останньої надії", оскільки не міг укласти договір по переговорній процедурі згідно діючого Закону України "Про публічні закупівлі" на постачання теплової енергії населенню. Позивачем були надані акти споживання природного газу за листопад 2021 року за ринковою ціною від 24,00 грн до 44,00 грн за 1 куб.м 23.12.2021, з урахуванням спожитих обсягів природного газу, МЦГР ШР здійснив оплату у розмірі 1 016 097,26 грн, з урахуванням ціни 16,8 гривні за 1 куб. метр, що, на думку відповідача, підтверджує виконання зобов`язань у повному обсязі. Щодо споживання природного газу у період з 02.12.2021 по 07.12.2021, відповідач повідомив, що відповідно до Договору між МЦГР ШР та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг" від 01.12.2021 № 19-1243/21 БО-Т, зареєстрованого в Державній Казначейській службі, постачання природного газу МЦГР ШР здійснювалось ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг". Отже, позивач не може застосовувати до МЦГР ШР штрафні санкції за невиконання умов договору, оскільки МЦГР ШР не брав на себе зобов`язань по оплаті поставленого газу та не був повідомлений про зміну постачальника та ціну газу, так як на той час діяв та був зареєстрований в МЦГР ШР з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг", який не було розірвано.

08.12.2023 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву, в якій позивач зазначив, що відповідач не навів у відзиві на позовну заяву обґрунтованих підстав, які б спростовували аргументи, викладені у позовній заяві, а відтак останній не спростував заявлених позовних вимог. Зокрема, позивач вказав, що згідно відкритих джерел на сайті та Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів Державна казначейська служба України (treasury.gov.ua), відповідач не є бюджетною установою, а тому газ із ресурсу постачальника "останньої надії" у листопаді 2021 р. йому постачався по комерційній ціні. У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником, оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 02.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 07.12.2021 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

11.12.2023 відповідачем подано до суду письмові заперечення на відповідь позивача на відзив, в яких відповідач зазначив, що на підставі Довідки про включення розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів виданої керівником (заступником керівника) органу Державної казначейської служби України від 23.09.2020 Міжрегіональний центр гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій включений до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів з присвоєнням йому коду 003841. З метою правомірного нарахування вартості за спожитий природний газ відповідач неодноразово повідомляв позивача про необхідність врахування вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" під час обчислення вартості обсягу спожитого газу в акті приймання-передачі природного газу. Проте, чисельні звернення відповідача були проігноровані позивачем.

Протокольною ухвалою господарського суду від 09.01.2024 підготовче провадження у справі № 922/4750/23 закрито; розгляд справи по суті призначено на 23.01.2024 о 15:30.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.01.2024, представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечували на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (позивач), відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880, здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Відповідно до п. 26 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу", постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Згідно з ч. 1 ст. 15 цього Закону, у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вказує позивач, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій (відповідач) з 02.10.2021 по 30.11.2021 та 02.12.2021 по 07.12.2021 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав позивач підтверджує:

- листом оператора ГТС від 13.12.2022 № ТОВВИХ-22-13588 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ0000XOF2500W;

- типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", який було підписано із боку відповідача, в якому відображено код ЕІС відповідача.

Відповідно до пп. 19 п. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу", оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор ГТС України", на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44; ).

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі - "Кодекс ГТС").

Відповідно до положень п. 5 гл. 1 розд. І Кодексу ГТС:

- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень. (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, позивач, як суб`єкт ринку природного газу, має право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Разом із цим, відповідно до п. 2 гл. 5 розд. IV Кодексу ГТС, оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику "останньої надії" через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити:

- ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача;

- прізвище, ім`я, по батькові (для побутових споживачів);

- назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими);

- поштову адресу об`єкта споживача.

Відповідно до п. 1 розд. VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015р. (далі - Правила), договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205,633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - Договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

Так, відповідно до підпункту 4.2 розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 2 гл. 7 розд. XIІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС) у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price.

Разом із цим, відповідно до п. 4.4 Договору, Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено).

Як вказує позивач, ним було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до Договору та направлено на адресу відповідача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу, у строк та порядок передбачений Договором, належним чином та в повному обсязі.

Так, з 02.11.2021 по 30.11.2021 позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 60481,98 куб.м на суму 2346744,62 грн, у зв`язку із коригуванням сума поставки у листопадні 2021 р. зменшилась на 901,13 грн та дорівнює 2345843,49 грн.

Проте, відповідач частково здійснив оплату за поставлений газ на суму 1016097,26 грн.

З 02.12.2021 по 07.12.2021 позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 12272,81 куб.м. на суму 543014,92 грн.

Проте, відповідач не здійснив оплату за поставлений газ.

Таким чином, як вказує позивач, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за спожитий природній газ на загальну суму 1872761,15 грн.

Пунктом 4.5 Типового договору визначено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі вищевказаного пункту Договору, у зв`язку з простроченням сплати основного боргу, позивачем здійснено нарахування пені за період прострочення з 01.01.2022 по 31.07.2022, розмір якої становить 241214,49 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

З посиланням на приписи вищевказаної норми закону, позивачем здійснено нарахування 3% річних від основного боргу за період прострочення з 01.01.2022 по 30.09.2023, загальний розмір яких становить 96820,94 грн та інфляційні втрати за період з 01.01.2022 по 30.06.2023 в розмірі 597589,22 грн.

Отже, загальна сума боргу, що, на думку позивача, підлягає стягненню з відповідача, становить 2808385,80 грн, у тому числі: 1872761,15 грн основного боргу; 241214,49 грн пені; 96820,94 грн - 3% річних та 597589,22 грн інфляційних втрат.

Ретельно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши усі фактичні обставини спору та надавши їм правову кваліфікацію, суд, приймаючи рішення у цій справі, виходить з наступного.

Пунктом 12 статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Згідно з Довідкою Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Харківській області від 15.10.2020 № 34616/10/20-40-04-28-12 про включення підприємства, установи, організації до Реєстру неприбуткової організацій, Міжрегіональний центр гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій (п.н.33879077) (далі - МЦГР ШР) має ознаку неприбутковості 0031 - бюджетні установи; Дата присвоєння ознаки неприбутковості 12.12.2016; Дата включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій, починаючи з якої визначається строк безперервної реєстрації неприбуткової організацій 20.06.2013.

Відповідно до п. 1.7 Статуту МЦГР ШР, затвердженого наказом ДСНС України від 30.04.2013 № 208 у редакції наказу ДСНС України від 31.10.2023 № 871 (далі Статут) за організаційно-правовою формою господарювання МЦГР ШР є державною організацією. Діяльність МЦГР ШР здійснюється на некомерційній основі, не є підприємницькою і не ставить за мету отримання прибутку. Відповідно до п.1.8 Статуту МЦГР ШР є бюджетною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

На підставі Довідки про включення розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів виданої керівником (заступником керівника) органу Державної казначейської служби України від 23.09.2020 Міжрегіональний центр гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій включений до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів з присвоєнням йому коду 003841 згідно з даними, наведеними у Реєстраційній картці розпорядника бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів). Датою занесення до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів 23.09.2020.

Також, відповідно до інформації, яка міститься у відкритій онлайн базі даних https://opendatabot.ua/, МЦГР ШР ДСНС України має статус "неприбуткова організація" отриманий 20.06.2013 в категорії "бюджетні установи".

Отже, відповідач є бюджетною організацією.

Водночас, МЦГР ШР є установою, яка виробляє та постачає теплову енергію населенню с. Ватутіне Харківської області і внесений у зведений перелік суб`єктів природних монополій по транспортуванню теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами.

З пояснень відповідача вбачається, що на території житлового містечка с.Ватутіне зареєстровані та проживають близько 900 осіб, яким МЦГР ШР надає послуги з теплопостачання та електропостачання, серед яких особовий склад Міжрегіонального центру їх родини, родини загиблих захисників України, пенсіонери служби цивільного захисту України, пенсіонери збройних сил України. Також, на території містечка розташований Ватутінський дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) "Капітошка", Нововодолазької селищної ради Харківської області, який станом на 2021 нараховував близько 25 вихованців. Все вищезазначене населення повинно проживати із дотриманням відповідних санітарних норм (теплового режиму).

Під час засідання Конгресу місцевих та регіональних влад при Президентові України 30.09.2021 відбулося підписання Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022 рр. (далі - Меморандум), серед ключових пунктів якого - домовленість про безперебійність поставок газу та фінансова підтримка громад з боку держави для безперебійної роботи теплокомуненерго та незмінності тарифів.

Станом на 22.10.2021 в Меморандумі було зазначено, що постачання теплової енергії населенню здійснюють підприємства ТКЕ, ОСББ за ціною 7583,89 грн за 1000 куб.м. Водночас, не було враховано, що бюджетні організації також можуть постачати теплову енергію населенню, як що вони є в переліку суб`єктів природних монополій.

Як наслідок, МЦГР ШР не міг укласти договір по переговорній процедурі згідно з діючим Законом України "Про публічні закупівлі" на постачання теплової енергії населенню.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання негативних соціально-економічних наслідків, відповідач звертався за сприянням вирішення даного питання до:

- директора АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (лист від 22.10.2021 № 8701-3239/870625);

- директора департаменту ресурсного забезпечення ДСНС України (лист від 20.10.2021 № 8701-3208/870625);

- директора департаменту комунальних послуг та комунального обслуговування Міністерства розвитку громад та територій України (лист від 22.10.2021 № 8701-3241/870625);

- директора ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз трейдінг" (лист від 22.10.2021 № 8701-3240/870625);

- заступника директора департаменту житлово-комуналнього господарства та поливно-енергетичного комплексу (лист від 04.11.2021 № 87020-3370/870625), але жодної відповіді від вищеперерахованих представництв не отримав.

Таким чином, МЦГР ШР був вимушений почати споживання природного газу від постачальника "останньої надії".

Щодо споживання відповідачем природного газу за період з 02.11.2021 по 30.11.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 41-7 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (далі - Постанова) та пункту 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого Постановою КМУ від 30.09.2015 № 809, в редакції Постанови КМУ № 1102, на період постачання з жовтня по 30 листопада 2021 р. встановлено граничний розмір ціни природного газу для Бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість за договорами постачання:

між споживачами, що є бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) та постачальником "останньої надії" - на рівні 16,8 гривні за 1 куб. метр (з урахуванням податку на додану вартість).

Проте, позивачем були надані відповідачу акти споживання природного газу за листопад 2021 року за ринковою ціною від 24,00 грн до 44,00 грн за 1 куб.м.

23.12.2021 відповідач здійснив оплату за спожиті обсяги природного газу у розмірі 1016097,26 грн, з урахуванням ціни 16,8 гривні за 1 куб. метр, що свідчить про виконання останнім зобов`язань у повному обсязі.

З метою правомірного нарахування вартості за спожитий природний газ, відповідач неодноразово повідомляв ТОВ "Газопостачальна компанія Нафтогаз України" (через триваючу широкомасштабну збройну агресією Російської Федерації проти України зберігся лише лист від 17.12.2021 № 8701-3802/870300) про необхідність врахування вимог вищевказаної Постанови під час обчислення вартості обсягу спожитого газу в акті приймання-передачі природного газу.

Чисельні звернення були проігноровані позивачем без надання аргументованої відповіді та спростування твердження того, що відповідач є бюджетною установою.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку , що відповідачем доведено факт того, що він є бюджетною установою, ним було правомірно застосовано законодавство та виконано умови Договору в частині оплати за постачання природного газу в повному обсязі.

Щодо споживання природного газу у період з 01.12.2021 по 07.12.2021, судом встановлено наступне.

01.12.2021 між МЦГР ШР та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг" було укладено Договір № 19-1243/21 БО-Т, зареєстрований в Державній Казначейській службі, згідно з яким постачання природного газу МЦГР ШР здійснювалось ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг".

Відповідно до п. 1 розділу VІ Правил постачання природного газу, постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Укладений Типовий Договір з постачальником "останньої надії" відповідно до умов викладених в п.11.1. припинив свою дію 30.11.2021р. У зв"язку з чим суд не погоджується з доводами позивача про те , що саме ним відбувалось постачання природного газу .

Отже, позивач не може застосовувати до відповідача штрафні санкції за невиконання умов договору, оскільки останній не брав на себе зобов`язань по оплаті поставленого газу та не був повідомлений про зміну постачальника та ціну газу, у зв`язку з тим, що на той час діяв та був зареєстрований договір між МЦГР ШР та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдінг", який не було розірвано.

Суд також бере до уваги, що МЦГР ШР є закладом професійно-технічної освіти з найбільшим ліцензійним обсягом в Україні одночасної підготовки робітничих кадрів за професією "Сапер (розмінування)", а саме до 330 осіб. За період бойових дій, на території України було підготовлено для потреб ДСНС та на договірній (платній основі), для інших установ та організацій, що здійснюють гуманітарне розмінування: 1123 особи за програмою "Сапер (розмінування)", 6054 особи за програмою курсів цільового призначення для фахівців що здійснюють ідентифікацію вибухонебезпечних предметів та 180 осіб за іншими програмами курсів з протимінної діяльності.

С початку збройної агресії Російської Федерації особовий склад МЦГР ШР брав участь у комплексі військових та спеціальних організаційно-правових заходів українських силових структур, спрямованих на протидію діяльності незаконних російських та проросійських збройних формувань у війні на сході України починаючи з 2014 року.

З початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України особовий склад МЦГР ШР (рятувальники та піротехніки, значна частина яких проживає на території с. Ватутіне) постійно виконував завдання за призначенням, здійснив більше 50 виїздів на реагування надзвичайних ситуацій, пов`язаних з обстрілами території Харківської області, розмінував території України площею 1325,71 га, знешкодив вибухонебезпечних предметів 25883 одиниць, здійснив 15668 залучень піротехнічних підрозділів, які ризикуючи своїм життям та здоров`ям здійснювали розмінування об`єктів критичної інфраструктури, у тому числі і ліній транспортування теплової енергії магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що є значно небезпечнішим ніж виконання робіт на будь-яких інших об`єктах.

Крім того, спата відповідачем заявленої до стягнення суми заборгованості призведе до позбавлення МЦГР ШР критично необхідного фінансування у розмірі 2808385,8 грн, що є приблизним річним бюджетом на спожитий природний газ відповідача та може значно вплинути на функціонування МЦГР ШР як такого, що є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені на підставі наявних у матеріалах справи доказів, обставини в їх сукупності, суд визнав за необхідне відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" як необґрунтованому.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати суд покладає на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; ) до Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій (с. Ватутіне, Харківський р-н, Харківська обл., 63212; ) про стягнення 2808385,80 грн - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "01" лютого 2024 р.

Суддя Н.М. Кухар