ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. ОдесаСправа № 915/748/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

без сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миколаївської міської ради

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2023, прийняте суддею Ковалем С.М. у м. Миколаєві

у справі № 915/748/23

за позовом Фізичної особи підприємця Афанасьєвої Олени Вікторівни

до Миколаївської міської ради

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди на умовах позивача та

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року Фізична особа підприємець (далі - ФОП) Афанасьєва Олена Вікторівна звернулась до Господарського суду Миколаївської міської ради з позовною заявою, в якій просила суд:

"Визнати укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі від 14.11.2014, зареєстрованому в Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 14.11.2014 за № 10755, в такій редакції:

ДОГОВІР ПРО ЗМІНИ №

до договору оренди землі, який зареєстровано

у Миколаївській міській ралі 14.11.2014 р. За № 10755

м. Миколаїв " " 2020 р.

МИКОЛАЇВСЬКА МІСЬКА РАДА, в особі міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та витягу з протоколу І сесії Миколаївської міської ради VII скликання від 24.11.2015, надалі "Орендодавець", з однієї сторони та Фізична особа-підприємець Афанасьєва Олена Вікторівна, що мешкає у АДРЕСА_1 та діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, зареєстрованого виконкомом Миколаївської міської ради 27.05.99 за №0033924 надалі "Орендар", з іншої сторони, (надалі за текстом Орендодавець і Орендар разом іменуються "Сторони"), уклали цей Договір про нижченаведене:

1. На підставі рішення Миколаївської міської ради від ___.___.2017 року № ____ щодо продовження строку оренди землі в договір внести такі зміни:

1.1. Пункт 1.1 розділу 1 договору доповнити наступним:

"Миколаївська міська рада на підставі рішення від __.___.2017 року № __

ПРОДОВЖУЄ Фізичній особі-підприємцю Афанасьєвій Олені Вікторівні оренду земельної ділянки (кадастровий № :05:057:0014) для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торгового павільйону м.Миколаїв, вул. Китобоїв, поблизу житлового будинку №4 /Ленінський район/.

1.2. Пункт 3.1 договору доповнити наступним:

"Дію договору продовжено з 21.09.2020 до 21.09.2023".

2. Цей договір про зміни укладено в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий в Орендаря,

3. Договір про зміни набирає чинності з моменту його укладення.

4. У 5-ти денний термін з дня укладення договору про зміни Орендарю надати його копію до органу державної фіскальної служби.

Місце знаходження, реквізити та підписи сторін:

"Орендодавець" "Орендар"

Миколаївська міська рада Фізична особа-підприємець

54027, м. Миколаїв, вул.Адміральська, 20 Афанасьєва Олена Вікторівна

Ідентифікаційний код НОМЕР_1

АДРЕСА_2 , ідент. код НОМЕР_2

тел. у Миколаєві НОМЕР_3

____________________ _________________Афанасьєва О.В.

(підпис) (підпис)

М.П. М.П. "

Позивач також просив суд стягнути з відповідача судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та посиланнями на те, що відповідач, усупереч вимогам закону, не розглянув заяву позивача, подану 05.03.2020 разом з додатковою угодою, а також тим, що позивач після спливу договору оренди землі продовжує користуватись земельною ділянкою, а відповідачем не направлено протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2023 позов задоволено, визнано укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі від 14.11.2014, зареєстрованого в Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 14.11.2014 за № 10755, в редакції, визначеній позивачем у позовній заяві.

У рішенні місцевий господарський суд зазначив, що нормами законодавства України прямо встановлена обов`язковість оформлення додаткової угоди до договору оренду землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди, Миколаївська міська рада зволікає з укладенням додаткової угоди, при цьому, не надавала заперечень стосовно запропонованих позивачем умов додаткової угоди, тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди на умовах, запропонованих позивачем.

Із зазначеним рішенням місцевого господарського суду не погоджується відповідач, який звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

На думку Миколаївської міської ради, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував той факт, що всупереч вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач при звернені до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради із заявою про поновлення договору оренди землі на новий строк не долучив до неї проект додаткової угоди, на підтвердження чого надає копію службової записки Департаменту з надання адміністративних послуг від 29.09.2023 №35732/19.04.01-17/23-2, яку просить долучити до матеріалів справи.

Також скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка міститься в матеріалах справи, на дату подання позову строк дії відповідного договору вже було продовжено до 21.09.2023, що свідчить про відсутність предмету спору та наявність підстав для закриття провадження у справі, про що було заявлено апелянтом у відзиві на позов, однак вказане клопотання відповідача про закриття провадження у справі не було розглянуто судом першої інстанції.

Колегія суддів дослідивши додану до апеляційної скарги копію службової записки Департаменту з надання адміністративних послуг від 29.09.2023 №35732/19.04.01-17/23-2, долучає її до матеріалів справи, разом з тим не приймає до уваги, оскільки відповідний доказ, не був предметом розгляду місцевим господарським судом, при цьому, винятковості випадку, що є підставою для прийняття таких доказів, у розумінні ст.ст. 80, 269 ГПК України, із підтвердженням цього документально, не встановлено.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2023 у справі №915/748/23 та призначено розгляд відповідної апеляційної скарги на 07.12.2023 об 11:00год..

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.12.2023 відкладено розгляд справ на 21.12.2023 о 14:30 та в ухвалою від 21.12.2023 відкладено розгляд справи на 25.01.2024 о 14.30.

В судове засідання 25.01.2023 сторони не з`явились, при цьому від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу у дату у зв`язку з його занятістю у іншому судовому процесі, розглянувши яке колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням викладеного, та враховуючи, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду явка сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріалів справи достатньо для прийняття постанови, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, учасники справи мали можливість подати всі необхідні клопотання та заяви, висловити свої позиції щодо суті спору та вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання та відхиляє його відповідне клопотання про відкладення розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Миколаївської міської ради від 16.09.2014 № 43/38 «Про вилучення, надання, передачу за фактичним користуванням, продовження строку користування земельними ділянками юридичним особам, громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради по Ленінському району м.Миколаєва» ФОП Афанасьєвій О.В продовжено. на 3 роки термін оренди земельної ділянки площею 78 кв. м., наданої рішенням міської ради від 30.06.2006 №2/27, залишивши її в землях громадської забудови для подальшого обслуговування торгового павільйону поблизу житлового будинку №4 по вул. Китобоїв.

На підставі зазначеного рішення між сторонами було укладено договір оренди землі від 14.11.2014, який зареєстровано в Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 14.11.2014 за №10755.

Пунктом 1.1 договору зазначено, що Миколаївська міська рада на підставі рішення від 16.09.2014 № 43/38 продовжує ФОП Афанасьєвій О.В. оренду земельної ділянки для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торгового павільйону поблизу житлового будинку №4 по вул. Китобоїв / Ленінський район/ без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Згідно з п. 2.1 договору в оренду передана земельна ділянка площею 78 кв.м. (за функціональним призначенням землі комерційного використання), без права передачі її в суборенду (кадастровий номер :05:057:0014).

Згідно із п. 2.4 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на підставі витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 21.10.2014 №1692 становить 91 678,86 грн.

Відповідно до п. 3.1 договір діє до 20.09.2017, орендар який має намір скористатися переважним право на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це Орендодавця за 6 місяців до спливу строку договору оренди землі. Підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.

Згідно з п. 4.2 договору розмір орендної плати за цим договором складає 4 583,94 грн.

На виконання умов договору Миколаївською міською радою передано в орену ФОП Афанасьєвій О.В. вказану вище земельну ділянку за актом приймання-передачі земельної ділянки від 14.11.2014.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.02.2020 №915/2457/19 визнано поновленим з 21 вересня 2017 року строком на три роки (до 21.09.2020) договір оренди земельної ділянки площею 78 кв.м. (кадастровий номер :05:057:0014), м. Миколаїв, вул. Китобоїв, поблизу житлового будинку №4 /Ленінський район/, укладений 14.11.2014 між Миколаївською міською радою та фізичною особою - підприємцем Афанасьєвою Оленою Вікторівною, який зареєстрований в Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 14.11.2014 р. за №10755 та визнано укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі від 14.11.2014, зареєстрованого в Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 14.11.2014 за № 10755, в такій редакції:

ДОГОВІР ПРО ЗМІНИ №

до договору оренди землі, який зареєстровано

у Миколаївській міській ралі 14.11.2014 р. За № 10755

м. Миколаїв " " 2017 р.

МИКОЛАЇВСЬКА МІСЬКА РАДА, в особі міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та витягу з протоколу І сесії Миколаївської міської ради VII скликання від 24.11.2015, надалі "Орендодавець", з однієї сторони та Фізична особа-підприємець Афанасьєва Олена Вікторівна, що мешкає у АДРЕСА_1 та діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, зареєстрованого виконкомом Миколаївської міської ради 27.05.99 за №0033924 надалі "Орендар", з іншої сторони, (надалі за текстом Орендодавець і Оренд р разом іменуються «Сторони»), уклали цей Договір про нижченаведене:

1. На підставі рішення Миколаївської міської ради від ___.___.2017 року №____ щодо продовження строку оренди землі в договір внести такі зміни:

1.1. Пункт 1.1 розділу 1 договору доповнити наступним:

1.2. «Миколаївська міська рада на підставі рішення від __.___.2017 року №

ПРОДОВЖУЄ Фізичній особі-підприємцю Афанасьєвій Олені Вікторівні

оренду земельної ділянки (кадастровий № :05:057:0014) для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торгового павільйону м.Миколаїв, вул. Китобоїв, поблизу житлового будинку №4 /Ленінський район/.

1.2. Пункт 3.1 договору доповнити наступним: «Дію договору продовжено з 21.09.2017 до 21.09.2020».

2. Цей договір про зміни укладено в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий в Орендаря,

3. Договір про зміни набирає чинності з моменту його укладення.

4. У 5-ти денний термін з дня укладення договору про зміни Орендарю надати його копію до органу державної фіскальної служби.

Місце знаходження, реквізити та підписи сторін:

«Орендодавець» «Орендар»

Миколаївська міська рада Фізична особа-підприємець

54027, м. Миколаїв, вул.Адміральська, 20 Афанасьєва Олена Вікторівна

Ідентифікаційний код НОМЕР_1

АДРЕСА_2 , ідент. код

НОМЕР_2

тел. у Миколаєві НОМЕР_3

____________________ _________________Афанасьєва О.В.

(підпис) (підпис)

М.П. М.П.

05.03.2020 ФОП Афанасьєва О.В. через Центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради звернулася до відповідача з заявою, зареєстрованою за № 000136 про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк для обслуговування торгівельного павільйону. За твердженнями позивача до її заяви було додано, зокрема, відповідний проект додаткової угоди, але вказану заяву Миколаївською міською радою залишено без реагування, а запропонований підприємцем Афанасьєвою проект додаткової угоди не підписано, при цьому Миколаївською міською радою не прийнято рішення про продовження або відмову в продовженні договору оренди.

Позивач зазначала, що продовжує користуватись цієї земельною ділянкою та виконувати умови договору оренди землі, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями та деклараціями з плати за землю за період січень 2020-лютий 2023, доданими позивачем до позовної заяви, тому вимагала визнання додаткової угоди до Договору оренди землі, укладеною.

Згідно з частинами 1-3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (тут і надалі -в редакції, що діяла на час звернення з відповідною заявою), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідно до частин 4, 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами 1- 5, так і для підстави, передбаченої частиною 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною 2 статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини 1- 5статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Наведений правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц і № 159/5756/18, про відсутність підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

При цьому, в постановах від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і №159/5756/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила про необхідність відступити від висновку судової палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, а саме стосовно тверджень про необов`язковість повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з надсиланням проекту додаткової угоди для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" .

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду констатувала необхідність попереднього своєчасного звернення орендаря до орендодавця з листом-повідомленням про намір продовжити відносини оренди землі, до якого (листа-повідомлення) має додаватися проект додаткової угоди.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду: 1) у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; 2) діє як суд апеляційної інстанції у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції; 3) аналізує судову статистику та вивчає судову практику, здійснює узагальнення судової практики; 4) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Таким чином, саме Велика Палата Верховного Суду є спеціально створеним колегіальним органом Верховного Суду, метою діяльності якого є забезпечення однакового застосування судами норм права.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 зазначила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

В свою чергу, в пункті 43 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 Велика Палата Верховного Суду уточнила, що єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах 3, 5- 8, 11 статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті. Тому помилковим є твердження суду першої інстанції про те, що передбачені у частинах 1- 5 і 6 статті 33 цього Закону підстави для поновлення договору оренди землі не пов`язані між собою.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в пункті 35 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачає право оренди та ризикує отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і №159/5756/18, від 31.08.2021 у справі №903/1030/19).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає такими, що відповідають останній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду в справах №№ 313/350/16-ц, 159/5756/18, 903/1030/19, твердження апелянта про відсутність підстав для визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки площею 78 кв.м. (кадастровий номер :05:057:0014), м. Миколаїв, вул. Китобоїв, поблизу житлового будинку № 4 /Ленінський район/, укладеного 14.11.2014 між Миколаївською міською радою та ФОП Афанасьєвою Оленою Вікторівною, який зареєстрований в Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 14.11.2014 р. за №10755, у запропонованій позивачем редакції, оскільки позивач не дотримався чітко визначеної законом процедури поновлення договору оренди землі, направивши відповідне повідомлення орендодавцю без проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, як то передбачено умовами укладеного між сторонами договору, що вбачається з долученої самим позивачем до позовної заяви копії заяви від 05.03.2020 за вх. №23038-07-05 про поновлення договору оренди землі та опису документів, до неї (а.с. 42), в якому містяться відомості про те, що позивачем до заяви користувача на поновлення договору оренди було додано лише копію технічного паспорта на будівлю споруди, розташовані на вказаній у заяві земельній ділянці, копію установчих документів для юридичних осіб, копія паспорту та ідентифікаційного коду для фізичних осіб та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправомірно було задоволено позовні вимоги, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, з прийняттям нового рішення у справі про відмову у задоволенні позову.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на дату подання позову строк дії відповідного договору вже було продовжено до 21.09.2023, що свідчить про відсутність предмету спору та наявність підстав для закриття провадження у справі, то вони колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки дійсно в реєстрі міститься такий запис, водночас підставою для його внесення зазначено рішення суду №915/2557/19 від 20.02.2020 яким продовжено дію договору з 21.09.2017 до 21.09.2020, отже визначення в реєстрі строку дії до 21.09.2023 є опискою.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2023 у справі №915/748/23 як такого, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на позивача.

На підставі ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 -283 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Миколаївської міської ради задовольнити, рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2023 у справі №915/748/23 скасувати, в позові Фізичній особі підприємцю Афанасьєвій Олені Вікторівні - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Афанасьєвої Олени Вікторівни на користь Миколаївської міської ради 3 153 грн. витрат з оплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказу за постановою з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Миколаївської області.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.01.2024 о 10.30

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Савицький Я.Ф.