ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" січня 2024 р. м. ХарківСправа № 922/2523/22 (644/3915/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1
до Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод"
про стягнення коштів в межах справи № 922/2523/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод"
за участю:

представника відповідача - Подскребалін О.О.

позивача - ОСОБА_1 - паспорт № НОМЕР_1 від 10.08.2023

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СПРАВИ ТА ДОВОДИ УЧАСНИКІВ.

До господарського суду надійшла справа №638/3915/23 за підсудністю з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" про стягнення заробітної плати в сумі 62125,10 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 68068,56 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн та судового збіру в сумі 1073,00 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.07.2023 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 р. клопотання представника позивача - адвоката Царьова Романа Валерійовича про витребування доказів задоволено, витребувано у Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» наступну інформацію:

1) про виплати (заробітну плату, що належить працівникові, грошову компенсацію за усі невикористані дні щорічної відпустки та інше), які були здійснені Приватним акціонерним товариством «Харківський підшипниковий завод» - ОСОБА_1 при його звільненні 01.06.2022 року;

2) повідомити чи проводився Приватним акціонерним товариством «Харківський підшипниковий завод» остаточний розрахунок сум належних ОСОБА_1 при його звільненні 01.06.2022 року;

3) надати відомості про остаточний розрахунок та розмір заборгованості по заробітній платі та розмір середньої заробітної плати ОСОБА_1 при його звільненні за період з 28.12.2021 року по 01.06.2022 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.10.2023 цивільну справу №638/3915/23 за вказаним вище позовом передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод".

Ухвалою суду від 09.11.2022 р. прийнято матеріали позовної заяви до розгляду, відкрито провадження у справі № №922/2523/22 (638/3915/23), постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання з розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження на 14.12.2023 р о 15:30 год., відповідачу згідно зі ст.ст. 250, 251 ГПК України встановлено строк 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з доказами їхнього надсилання (надання) позивачу., зобов`язано відповідача Приватне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод" (ПрАТ "ХАРП") у строк встановлений для подання відзиву, а саме в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, надати суду: 1) інформацію про виплати (заробітну плату, що належить працівникові, грошову компенсацію за усі невикористані дні щорічної відпустки та інше), які були здійснені Приватним акціонерним товариством «Харківський підшипниковий завод» - ОСОБА_1 при його звільненні 01.06.2022 року; 2) повідомити чи проводився Приватним акціонерним товариством «Харківський підшипниковий завод» остаточний розрахунок сум належних ОСОБА_1 при його звільненні 01.06.2022 року; 3) надати відомості про остаточний розрахунок та розмір заборгованості по заробітній платі та розмір середньої заробітної плати ОСОБА_1 при його звільненні за період з 28.12.2021 року по 01.06.2022 року., позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України встановлено строк 5 календарних днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив з доказами її надсилання (надання) відповідачу та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу відповідно до ст. 251 ГПК України встановлено строк 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень з доказами їхнього надсилання (надання) позивачу.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог, оскільки по заявленим вимогам вже прийнято заочне рішення Київським окружним судом м.Полтави від 26.12.2022 р. по справі № 522/3991/22.

До суду від відповідача надійшло клопотання про відкладання розгляду справи у зв`язку з хворобою єдиного представника.

Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні 14.12.2023 розгляд справи було відкладено на 23.01.2024.

20.12.2023 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що заочним рішенням суду підтверджена сума заборгованості в розмірі 106601,01 грн.

08.01.2024 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнає заборгованість.

23.01.2024 р. до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні 23.01.2024 р. позивач підтримав вимоги позивача та просив задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову повністю.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ВИСНОВОК СУДУ.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Харківський підшипниковий завод» та згідно наказу №27/к від 01.06.22 був звільнений з посади заступника начальника з підготовки виробництва автомобільного транспорту цеху транспорту та складів Приватного Акціонерного Товариства «Харківський підшипниковий завод» за згодою сторін, згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України , що підтверджується копією наказу та трудової книжки.

Позивач зазначає, що під час роботи на Приватному акціонерному товаристві "Харківський підшипниковий завод" останній нараховувалась, але не виплачувалась заробітна плата в повному обсязі, у зв`язку з чим на дату звільнення існувала заборгованість по невиплаченій заробітній платі у розмірі 62125,10 грн. за період з 01.02.2022 р. по 01.06.2022 р. та остаточного розрахунку з позивачем до цього часу не здійснено, у зв`язку з чим також ним нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 68068,56 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.12.2022 р. по 15.06.2023 р.

З матеріалів справи вбачається, що Київським окружним судом м.Полтави від 26.12.2022 р. по справі № 522/3991/22 ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з Приватного Акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 106601 грн 06 коп, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 70 448 грн 25 коп. з послідуючим утриманням із вказаних в цьому абзаці сум податку на додану вартість та інших обов`язкових платежів, стягнуто з Приватного Акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40 грн, витрати на оплату правничої допомоги в сумі 10000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Приватного Акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

В судовому рішенні зазначено, що на день звільнення позивача заборгованість по заробітній платі перед ним складала 106601,06 грн, а середній заробіток в сумі 70448,25 грн розрахований з 02.06.2022 р. (тобто наступного дня з моменту звільнення) по день ухвалення рішення (по 26.12.2022 р. всього за 205 календарних днів).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість по заробітній платі в сумі 62125,10 грн. за період з 01.02.2022 р. по 01.06.2022 р., яка входить в суму стягнутої за заочним рішенням Київським окружним судом м.Полтави від 26.12.2022 р. по справі № 522/3991/22

В підтвердження наявності заявленої заборгованості по заробітній платі позивачем надана відомість з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утримання податків станом на 09.01.2023 р., яка не підтверджує заявлену суму. Інших доказів існування заявленої заборгованості по заробітній платі, а також не включення заявленої суми до вже стягнутої за вищевказаним судовим рішенням позивачем не надано.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо заявленого до стягнення середнього заробітку з розмірі 68068,56 грн за період з 28.12.2022 р по 14.06.2023 р., то суд зазначає наступне.

За правилами статті 117 КЗпП України (в редакції Закону N 2352-IX від 01 липня 2022 року) у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Враховуючи, що середній заробіток нараховується не більше ніж за шість місяців з моменту звільнення, а рішенням Київського окружного суду м.Полтави від 26.12.2022 р. по справі № 522/3991/22 вже стягнуто з відповідача середній заробіток за шість місяців з моменту звільнення позивача в сумі 70448,35 грн, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Суд зауважує, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих самих підстав. Заочне рішення Київського окружного суду м.Полтави від 26.12.2022 р. по справі № 522/3991/22 не було предметом оскарження позивачем ані в апеляційному, ані в касаційному порядках та є чинним.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями статті 18 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується зі статтею 326 цього кодексу встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: SovtransavtoHolding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25 липня 2002 року; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22 листопада 2007 року) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" від 18 листопада 2003 року №01-8/1427).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії", п. 61).

Отже, з урахуванням викладеного, суд вбачає наявність правових підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України з огляду на встановлення під час розгляду даної справи існування рішення суду у справі № 522/3991/22, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет.

За приписами ч.4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно ч. 2 ст. 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись п.3 ч. 1 ст. 231, п. 2 ч. 1 ст. 175, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № №922/2523/22 (638/3915/23) за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" про стягнення коштів.

2. Ухвалу направити позивачу, відповідачу, розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана 29.01.2024.

Суддя С.В. Міньковський