ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 січня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/110/23(921/32/24)
Господарський суд Тернопільської області

Суддя Сидорук А.М. , розглянувши позовну заяву №03-12/192 від 18.01.2024 /вх. №42 від 18.01.2024)

за позовом Бережанської міської ради, 47501, м. Бережани, вул. Банкова, 3, Тернопільська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіерра", 46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 30

про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку

Встановив: Бережанська міська рада звернулася до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіерра" про:

- стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю "Тіерра" (, 46008, вул. Старий поділ, 14, м. Тернопіль) на користь Бережанської міської ради (, 47501, Тернопільська область, м. Бережани, вул. Банкова, 3) 114 100,37 грн (сто чотирнадцять тисяч сто гривень 37 копійок) заборгованості за Договором оренди землі від 27.08.2019 року;

- розірвати договір оренди землі від 27.08.2019 року укладений між Бережанською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тіерра" (), інше речове право право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.09.2019, номер запису про інше речове право 33163592;

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Тіерра" () повернути у володіння та користування Бережанської міської ради земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0814 загальною площею 42,0592 га, розташовану за межами населеного пункту на території Бережанської міської територіальної громади (колишньої Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області).

За правилами господарського процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 ГПК України.

Перевіряючи поданий позов на його відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що він не в повній мірі відповідає приписам цього правового акта, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як встановлено судом, позовна заява всупереч п. 1 ч. 3 ст. 162 ГПК України не містить відомостей щодо наявності або відсутності у сторін електронного кабінету.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Також, позивачем не вказано інформації, визначеної п. 8, 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача зазначено юридичну адресу: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тіерра", код ЄДРОПУ 42486103, вул. Старий Поділ, 14, м. Тернопіль, 46008.

Проте, у преамбулі позовної заяви позивачем щодо відповідача зазначено адресу: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тіерра", код ЄДРОПУ 42486103, вул. Текстильна, 30, м. Тернопіль, 46400.

Викладеним порушено вимоги п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки неправильно зазначено місцезнаходження відповідача.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 зазначеного Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому частиною першою статті 4 названого Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідну заяву або скаргу було подано до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 14.04.2021 у справі № 905/1818/19 виклав правову позицію щодо того, що за розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами КУзПБ, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункти 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Водночас ставки судового збору за подання заяв в основній процедурі банкрутства передбачені підпунктами 8-10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений Законом України "Про державний бюджет України на 2024 рік" і згідно зі статтею 7 цього Закону становить 3 028,00 грн.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач звернувся до господарського суду з вимогами щодо стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіерра" відносно якого ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 14.03.2023 відкрито провадження у справі №921/110/23 про банкрутство.

Таким чином, враховуючи, що предметом позову в цій справі є дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового, за звернення до суду з даною позовною заявою, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 9 084,00 грн.

Однак, як вбачається із позовної заяви №03-12/192 від 18.01.2024 /вх. №42 від 22.01.2023/ позивачем не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, як і не надано документів, які б підтверджували підстави звільнення від його сплати, відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви №03-12/192 від 18.01.2024 /вх. №42 від 22.01.2024/ Бережанської міської ради без руху, надавши позивачу час для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору, належних доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

За умовами ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 162, 174 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №03-12/192 від 18.01.2024 /вх. №42 від 22.01.2024/ Бережанської міської ради (47501, м. Бережани, вул. Банкова, 3, Тернопільська область) залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали надіслати Бережанській міській раді відповідно до електронного кабінету з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 31.01.2024 та оскарженню не підлягає (ст. 235 ГПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя А.М. Сидорук