ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Справа № 915/1836/23

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами, справу

за позовом: Управління каналів річки Інгулець, вул.Центральна, 196, м.Снігурівка, Баштанський район, Миколаївська область, 57301

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдкор", вул.Олега Ольжича, 111, м.Миколаїв, 54051

про: стягнення 30 564,00 грн.

Управління каналів річки Інгулець звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №09/743 від 01.12.2023 в якій просить суд стягнути з ТОВ "Голдкор" суму боргу в розмірі 30 564,00 грн. за надані послуги, згідно договору про надання послуг від 16.04.2021 №20.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання Договору про надання послуг від 16.04.2021 №20 в частині своєчасної оплати за надані позивачем послуги.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.12.2023 позовну заяву №09/743 від 01.12.2023 Управління каналів річки Інгулець залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказана ухвала була направлена позивачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім 13.12.2023, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

20.12.2023 від позивача до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшла заява про усунення недоліків (вх.№16663/23 від 20.12.2023).

Ухвалою суду від 21.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами; запропоновано відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, в 5-денний строк від дня отримання даної ухвали, подати суду заяву у відповідності до ч. 4 ст. 176 ГПК України. Запропоновано відповідачу в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів на адресу позивача; запропоновано позивачу, в 5-денний строк від дня отримання відзиву на позов, надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст.166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи; запропоновано відповідачу подати до суду заперечення на відповідь на відзив, які мають відповідати вимогам ст. 167 ГПК України, протягом 5 днів з дня одержання відповіді на відзив.

27.12.2023 позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання №09/764 від 22.12.2023 (вх.№16913/23 від 27.12.2023) в якому просить суд закрити провадження у справі №915/1836/23, у зв`язку з відсутністю предмета спору. Вказує, що відповідач добровільно погасив борг в розмірі 30 564,00 грн. за надані послуги згідно договору №20 від 16.04.2021 в підтвердження чого надав виписку з рахунку за 13.12.2023.

Відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав відзив (вх.№17020/23 від 29.12.2023) в якому зазначає, що сума заборгованості була погашена в повному обсязі 13.12.2023 в підтвердження чого посилається на платіжну інструкцію №640 від 13.12.2023 на суму 30 564,00 грн. Вказує, що на момент порушення судом провадження у справі - 21.12.2023, предмет спору у справі був відсутній, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розгляд справи здійснено поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

16 квітня 2021 року між Управлінням каналів річки Інгулець (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Голдкор" (далі - замовник) було укладено Договір №20 на надання послуг (далі - Договір).

У відповідності до п.1.1 Договору, вказаний договір передбачає умови та порядок надання послуг, пов`язаних із забором води (перекачування води водокористувачам у маловодні регіони) та вилучення води з водних об`єктів (канали державної міжгосподарської меліоративної мережі, системи закритого типу) із використанням водозабірних споруд виконавця для поливу сільгоспкультур на зрошуваних землях замовником протягом поливного сезону 2021 року, а також розрахунків за надані послуги.

Згідно п.1.2 Договору, забір води замовником здійснюється з точки водовиділу виконавця. Точкою водовиділу вважається гідротехнічна споруда, що перебуває на балансі виконавця, з якої здійснюється забір води замовником, а саме - відкритий водо виділ з каналу та (або) канал (ділянка каналу), на якому встановлено водозабірний трубопровід замовника.

Відповідно до п.4.1 Договору, оплата вартості послуг, пов`язаних із забором води на полив зрошувальних земель здійснюється за договірною ціною вартості послуг, пов`язаних із забором 1 куб.м. води за фактично забрані обсяги води. Договірна ціна узгоджується у Протоколі погодження договірної ціни на послуги, пов`язаних із забором води 1 куб.м води (додаток 1) (п.4.2 Договору).

Пунктом 4.3 Договору визначено, що замовник щомісячно сплачує аванс в розмірі 60% вартості запланованого обсягу послуг, пов`язаних із забором води за наступний місяць не пізніше, ніж за 3 доби до початку місяця. До 10 числа поточного місяця замовником здійснюється остаточний розрахунок за надані послуги, пов`язаних із забором води за попередній місяць (п.4.4 Договору).

У відповідності до п.4.5 Договору, підставою для платежів за фактично забрані замовником обсяги води на полив зрошувальних земель є двосторонній акт забору обсягів води або рахунок виконавця, складений згідно договірної ціни (у разі зміни вартості послуг, пов`язаних із забором води складається згідно укладеної додаткової угоди) на підставі двостороннього акта забору обсягів води.

Так, позивач зазначає, що за поливний сезон 2021 року сторонами були узгоджені та підписані акти про надання послуг (забору обсягів води) в загальному об`ємі 1754,4 тис. куб.м. за ціною 1780,00 грн. (ціна 1 тис.куб.м води, грн.) на загальну вартість послуг 3 122 832,00 грн., яка сплачена відповідачем частково в сумі 3 092 268,00 грн. в підтвердження чого посилається на виписки з УДКСУ.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, несплачена вартість послуг наданих позивачем відповідачу склала 30 564,00 грн. (3 122 832,00 грн. - 3 092 268,00 грн.), у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.09.2019р. у справі №924/831/17.

У відповідності до ч.1 ст.11 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 193 Господарського Кодексу України, господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач заперечуючи проти позову, у наданому до суду відзиві вказав, що сума заборгованості була погашена в повному обсязі 13.12.2023 в підтвердження чого посилається на платіжну інструкцію №640 від 13.12.2023 на суму 30 564,00 грн. Вказує, що на момент порушення судом провадження у справі - 21.12.2023, предмет спору у справі був відсутній.

27.12.2023 позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання №09/764 від 22.12.2023 (вх.№16913/23) в якому просить суд закрити провадження у справі №915/1836/23, у зв`язку з відсутністю предмета спору. Вказує, що відповідач добровільно погасив борг в розмірі 30 564,00 грн. за надані послуги згідно договору №20 від 16.04.2021 в підтвердження чого надав виписку з рахунку за 13.12.2023.

Як вбачається з наданої позивачем виписки з рахунку за 13.12.2023 та наданої відповідачем платіжної інструкції №640 від 13.12.2023, відповідач сплатив заборгованість за надані позивачем послуги у розмірі 30 564,00 грн. згідно Договору №20 від 16.04.2021, саме 13.12.2023.

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 27 квітня 2023 року у cправі № 910/548/22 вказав, що Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі (відкриття провадження в справі), то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічну правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду у справі №13/51-04 (постанова від 26.06.2019) і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, зокрема у справі № 916/144/18 (постанова від 25.07.2019).

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2023 позивач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом, що підтверджується відміткою суду про отримання позовної заяви вх.№16150/23 від 08.12.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.12.2023 позовну заяву №09/743 від 01.12.2023 Управління каналів річки Інгулець залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

20.12.2023 від позивача до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшла заява про усунення недоліків (вх.№16663/23 від 20.12.2023).

Ухвалою суду від 21.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами.

Як зазначено судом вище, відповідач сплатив позивачу заборгованість в розмірі 30 564,00 грн. згідно Договору №20 від 16.04.2021, саме 13.12.2023.

Таким чином, предмет спору на час надання до суду позивачем заяви про усунення недоліків (вх.№16663/23 від 20.12.2023) та відкриття провадження у справі (ухвала суду від 21.10.2023) був відсутній, оскільки оплата заборгованості була здійснена відповідачем 13.12.2023 (до відкриття провадження у справі). Тобто спір не припинив своє існування в процесі розгляду справи, а тому провадження у справі не підлягає закриттю з підстав відсутності предмету спору.

За таких обставин, враховуючи, що предмет спору між сторонами на час відкриття провадження у справі був відсутній, суд вважає, що клопотання позивача про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, в тому числі доведені належними та допустимими доказами обставини погашення відповідачем суми боргу в розмірі 30 564,00 грн. до відкриття провадження у справі, у задоволенні позовних вимог Управління каналів річки Інгулець про стягнення з відповідача боргу в розмірі 30 564,00 грн. за надані послуги, згідно договору про надання послуг від 16.04.2021 №20, слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки така сума боргу не існувала на час відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст.129 ГПК України у разі відмови у позові судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7,11,13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 236, 237, 238, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні клопотання №09/764 від 22.12.2023 (вх.№16913/23 від 27.12.2023) Управління каналів річки Інгулець про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору - відмовити.

2. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Н.О. Семенчук