ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2024 р. Справа №926/3185/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Матущака О.І.,

Скрипчук О.С.

за участю секретаря судового засідання Процевич Р.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Яковенко Наталії Михайлівни

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.11.2023 (повний текст рішення підписано 17.11.2023, суддя Проскурняк О.Г.)

у справі №926/3185/23

за позовом: Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Яковенко Наталії Михайлівни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільських областях

про стягнення заборгованості в сумі 59 632,62 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Шеромов Владислав Дмитрович

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Чернівецький національний університету ім. Ю.Федьковича звернувся до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Яковенко Наталії Михайлівни про стягнення заборгованості в сумі 59 632,62 грн.

Позов обґрунтований тим, що 28 липня 2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фронду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях в особі Управління забезпечення реалізації повноважень у Чернівецькій області, далі - Управління) та фізичною особою-підприємцем Яковенко Наталією Михайлівною, укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 581, за яким відповідач отримав в оренду приміщення цокольного поверху будівлі навчально - лабораторного корпусу загальною площею 123,6 кв. м., яке перебуває на балансі Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, за адресою м. Чернівці, вул. Рівненська, 14 з метою розміщення їдальні.

Крім цього, 28 липня 2017 року між сторонами укладений договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 581-1

Зобов`язання відповідача, передбачені зазначеними договорами, належним чином не виконав, орендну плату в період з квітня 2020 року по липень 2020 року не сплачував, з огляду на що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 59 632,62 грн., з яких: 42 129, 71 грн - орендна плата; 16 851,88 грн - ПДВ; 154,04 грн - податок на землю; 496,99 грн - експлуатаційні витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07.11.2023 позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Яковенко Наталії Михайлівни на користь Чернівецького національного університету ім. Юрія Федьковича заборгованість в сумі 59 632,62 грн (42 129,71 грн - заборгованість з орендної плати, 16 851,88 грн. податок на додану вартість (ПДВ), 154,04 грн податок на землю, 496,99 грн - експлуатаційні витрати) та 2 684,00 грн судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Яковенко Наталія Михайлівна звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, яка надійшла до суду 12.11.2023.

Апелянт, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначав, що позивачем не було долучено до позову обґрунтованого розрахунку суми, яка підлягає стягненню, а надано тільки "розшифровку". Крім цього, представник апелянта зазначає, що за період з березня по липень 2020 року, ФОП Яковенко Н.М. не могла використовувати орендоване приміщення згідно умов Договору №581, оскільки у цьому періоді діяли законні заборони та обмеження, запроваджені для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19. Також, апелянт не погоджується з застосуванням преюдиції судом першої інстанції.

Представник апелянта в судовому засіданні просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким в позові відмовити.

Представники інших сторін в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

28 липня 2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області, правонаступником якого є третя особа (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Яковенко Наталією Михайлівною (орендар) укладено Договір оренди № 581 нерухомого майна, що належить до державної власності

Відповідно до пункту 1.1., 1.2. Договору, Орендодавець передає, а Орендар - приймає в строкове платне користування приміщення цокольного поверху будівлі навчально-лабораторного корпусу (літ. Д) (надалі - майно) (реєстровий номер 02071240.1.ХДОБКЕ019) загальною площею 123,60 кв.м. (в т.ч.: частина коридору (8-26) площею 5,80 кв.м, вбиральня (8-27) площею 3,40 кв.м, миїчна (8-28) площею 6,00 кв.м, коридор (8-29) площею 17,80 кв.м, їдальня (8-30) площею 62,80 кв.м, миїчна (8-31) площею 5,50 кв.м, комора (8-32) площею 6,40 кв.м, вмивальня (8-33) площею 10-10 кв.м, коридор (8-34) площею 5,80 кв.м), розміщеної за адресою: м. Чернівці, вул. Рівненська, 14 та перебуває на балансі Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича (код за ) (надалі - Балансоутримувач), вартість якого (Майна) визначена згідно з висновком про вартість на 31.01.2017 і становить 2 039 011,00 грн. Нерухоме майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи, у навчальному закладі.

Пунктами 2.1., 2.3. Договору визначено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, зазначений в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна, який підписується Балансоутримувачем та Орендарем за участю Орендодавця. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку.

В розділі 3 Договору оренди сторонами було погоджено розмір оплати за оренду, зокрема, згідно пунктів 3.1. - 3.2., орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 (із змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (березень 2017 року) - 6988,23 грн. Розмір орендної плати, визначений за результатами конкурсу, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (березень 2017 року) - 13875,00 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди липень 2017 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень, травень, червень, липень 2017 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно пп.3.5, 3.6. Договору, орендна плата перераховується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні (50% до 50%) не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотних змін стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

У розділі 5 Договору обумовлено обов`язки орендаря, зокрема, використовувати майно відповідно до його призначення та умов цього договору, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувача незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно п. 10.1. Договір оренди укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 28 липня 2017 року по 25 липня 2020 року включно.

На виконання умов Договору, Фізичній особі-підприємцю Яковенко Наталії Михайлівні передано в оренду нежитлові приміщення загальною площею 123,60 м2, що підтверджується Актом приймання передавання від 28 липня 2017 року, який підписаний сторонами Договору.

Однак, в порушення умов договору відповідач в період з квітня 2020 року по липень 2020 року не сплачувала орендну плату, що призвело до виникнення заборгованості.

Згідно частини 3 статті 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992 року орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (чинний до 01.02.2020 року).

Згідно частини 1, 4 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Крім цього, 28 липня 2017 року між Чернівецьким національним університетом ім. Юрія Федьковича та Фізичною особою-підприємцем Яковенко Наталією Михайлівною укладено Договір № 581-1 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Пунктом 1.1 Договору № 581-1 передбачено що, балансоутримувач Чернівецький національний університет ім. Юрія Федьковича забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Рівненська, 14 (далі - Будівля), загальною площею 123,60 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором.

Крім пропорційно займаної площі, Договір може передбачати й інші критерії розподілу та оплати спожитих послуг, один з яких обирається за взаємною згодою сторін, а саме: пропорційно кількості користувачів; за кількістю джерел електрообладнання. У разі відсутності лічильників обліку споживчих послуг окремим споживачем або з інших поважних причин застосовується критерій - пропорційно до займаної площі.

Орендар користується приміщенням, яке складається з приміщення цокольного поверху будівлі навчально-лабораторного корпусу загальною площею 123,60 кв.м, вартістю 2 039 011,00 грн. відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до договору.

Згідно пункту 2.1.1. Договору № 581-1 виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням Будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних житлових умов і здійснення господарської діяльності, у тому числі Орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями.

Перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються цим Договором.

Розмір плати за обслуговування прибудинкової території визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат із урахуванням плати за землю) та комунальні послуги Балансоутримувача.

Пунктом 2.2.1 Договору № 581-1 передбачено, що орендар зобов`язується дотримуватись вимог установлених правил користування Будівлею та Приміщенням за цим Договором.

Відповідно до пункту 2.2.3 Договору № 851-1, орендар зобов`язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі за санітарне обслуговування прибудинкової території відповідно до займаної площі Приміщення, плату за землю а також комунальні послуги.

При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку 0,1 % облікової ставки НБУ від сплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочення.

Пунктом 5.1 Договору № 851-1 передбачено, що цей договір укладено строком на 2 роки та 364 дні, що діє з 28 липня 2017 року по 25 липня 2020 року.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності установлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Частиною 4, 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Так, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 28 липня 2020 року по справі № 926/1190/20 зобов`язано фізичну особу-підприємця Яковенко Наталю Михайлівну у триденний термін після набрання рішення законної сили звільнити та передати приміщення цокольного поверху будівлі навчально-лабораторного корпусу (літ. Д) (надалі - майно) (реєстраційний номер 02071240.1.ХДОБКЕ019) загальною площею 123,60 кв.м. (в т.ч.: частина коридору (8-26) площею 5,80 кв.м, вбиральня (8-27) площею 3,40 кв.м, миїчна (8-28) площею 6,00 кв.м, коридор (8-29) площею 17,80 кв.м, їдальня (8-30) площею 62,80 кв.м, миїчна (8-31) площею 5,50 кв.м, комора (8-32) площею 6,40 кв.м, вмивальня (8-33) площею 10-10 кв.м, коридор (8-34) площею 5,80 кв.м), розміщеної за адресою: м. Чернівці, вул. Рівненська, 14 за актом приймання - передачі балансоутримувачу Чернівецькому національному університету ім. Ю. Федьковича; стягнуто з фізичної особи-підприємця Яковенко Наталії Михайлівни на користь Регіонального відділення Фронду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях заборгованість з орендної плати в розмірі 67675,70 грн, 5065,97 грн пені, 3% річних в сумі 680,63 грн, інфляційні витрати - 1327,38грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 23 вересня 2021 року по справі № 926/2908/21 вирішено стягнути з фізичної особи-підприємця Яковенко Наталії Михайлівни на користь Регіонального відділення Фронду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях заборгованість з орендної плати в розмірі 17 810,73 грн, 8 866,61 грн пені, 3% річних в сумі 2 112,06 грн, інфляційні витрати - 6938,47 грн., 321 314,00 грн неустойки.

Вказаним рішенням суду встановлено факт наявності заборгованості у відповідача за Договором № 581 нерухомого майна державної власності від 28 липня 2023 року в період квітень 2020 - липень 2020 року та стягнуто заборгованість на користь орендодавця - Регіонального відділення Фронду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях.

З огляду на те, що пунктом 3.5 Договору визначено, що орендна плата перераховується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні (50% до 50%), Балансоутримувач - Чернівецький національний університет ім. Ю.Федьковича звернувся з даним позов до суду.

Сторонами підписано Акти наданих послуг № 198 від 30 квітня 2020 року, № 198а від 30 квітня 2020 року, № 246 від 31 травня 2020 року, № 264а від 31 травня 2020 року, №292 від 30 червня 2020 року, №292а від 30 червня 2020 року, № 340 від 31 липня 2020 року, №340а від 31 липня 2020 року без жодних зауважень.

Так, з вказаних актів вбачається, що відповідач визнала факт отримання послуг: за квітень 2020 року на загальну суму 24 581,19 грн (з яких: 17 382,77 грн. - орендна плата, 6 953,11 грн - ПДВ, 38,51 грн - податок на землю, експлуатаційні витрати - 206,80 грн); за травень 2020 року на загальну суму 12 456,06 грн (з яких: 8 795,82 грн - орендна плата, 3 518,33 грн - ПДВ, 38,51 грн - податок на землю, 103,40 грн - експлуатаційні витрати); за червень 2020 року на загальну суму 12 493,00 грн (з яких: 8 822,21 грн - орендна плата, 3 528,88 грн - ПДВ, 38,51 грн - податок на землю, 103,40 грн - експлуатаційні витрати); липень 2020 року на загальну суму 10 102,37 грн (з яких: 7 128,91 грн - орендна плата, 2 851,56 грн - ПДВ, 38,51 податок на землю, 83,39 грн - експлуатаційні витрати).

Статтею 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується із статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, однак відповідач неналежним чином виконав свій обов`язок щодо розрахунку за оренду та відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Згідно положень статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правомірно задоволив позовні вимоги.

Щодо доводів представника апелянта про те, що відповідач звільнена від сплати орендної сплати у зв`язку із встановленням карантину, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, заборонивши: відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування; спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників).

В подальшому, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановами Кабінету Міністрів України дія карантину неодноразово продовжувалась.

Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року, відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 14 такого змісту:

"З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу".

При цьому, відповідно до роз`яснень Фонду державного майна України № 10-16-8306 від 30 квітня 2020 року, у випадку надходження заяв від орендарів на звільнення від орендної плати відповідно до частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України (наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає) необхідно: по-перше, встановити, чи поширюються заборони, встановлені Постановою, на вид діяльності орендаря, що ним здійснюється на орендованому майні відповідно до визначеного договором оренди цільового призначення такого майна; і по-друге, отримати докази фактичного не здійснення орендарем забороненого виду діяльності на орендованому майні.

З метою отримання таких доказів орендодавцю разом із балансоутримувачем орендованого майна (або самостійно, якщо майно не має балансоутримувача або обліковується на балансі орендаря) належить здійснити комісійні обстеження об`єктів оренди відповідно до договорів з метою засвідчення того, що орендар не користується орендованим майном під час дії карантину, про що скласти акт (звіт).

При комісійному обстеженні об`єкту оренди необхідно зафіксувати факт того, що орендоване приміщення не використовується: об`єкт оренди зачинений в робочий час, всередині об`єкту не перебувають люди, не здійснюється ремонтні роботи тощо. Таке обстеження належить здійснити без попереднього повідомлення орендаря. Обстеження можуть бути здійснені за умови забезпечення членів комісій, сформованих орендодавцями і балансоутримувачами, засобами індивідуального захисту.

В той же час, відповідач не зверталась в період квітень 2020 року по липень 2020 року до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільських областях із заявою про звільнення її від сплати орендної плати по договору № 581. Фізична особа-підприємець Яковенко Н.М. звернулась з даною заявою Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільських областях тільки 21 квітня 2021 року.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2020 року по справі № 915/1046/19 зазначено, що підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Для застосування частини шостої статті 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном (орендної плати) визначальною умовою є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені. Подібні правові висновки викладені у пункті 31.4 постанови Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 914/2264/17.

Так, на думку колегії, апелянтом не доведено, що останній не міг використовувати приміщення з метою зберігання товару, обладнання. Крім цього, відповідач не вчиняла активних дій, з метою повідомлення Балансоутримувача чи Орендодавця про невикористання приміщення у зв`язку із карантинними обмеженнями.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріали справи свідчать про те, що місцевий господарський суд ухвалив оскаржуване рішення з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи заявника апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Судові витрати.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Яковенко Наталії Михайлівни залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.11.2023 у справі №926/3185/23 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. 287-289 ГПК України.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії, повний текст постанови виготовлено та підписано 02.02.2024.

Головуючий суддя Плотніцький Б.Д.

Судді Матущак О.І.

Скрипчук О.С.