ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2024 р. Справа№ 910/11198/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Грищенюк Д.І. - адвокат, посвідчення № 3286;

від відповідача 1, 2: Глова Н.Ю. - адвокат, посвідчення № 7431/10;

від відповідача 3: не з`явились;

від відповідача 4: не з`явились;

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 (повний текст - 13.11.2023)

у справі № 910/11198/23 (суддя - Плотницька Н.Б.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Кормапром"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгоритм Трейдінг"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Константа-Агро"

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім "Геліос"

про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги (цесії).

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

Приватне акціонерне товариство "Агрохолдинг Авангард" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Кормапром", Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгоритм Трейдінг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Константа-Агро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім "Геліос" про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги (цесії) від 26.09.2022 № 26/09-2022/1, від 21.03.2023 № 01/Ц та від 07.04.2023 № 05/Ц.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини першої статті 203 Цивільного кодексу України договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам частини першої статті 516 Цивільного кодексу України.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що при укладанні сторонами (відповідачем 1 та відповідачем 2) договору про відступлення права вимоги (заміну кредитора) № 26/09-2022 від 11.07.2016 не було порушено приписів статтей 203, 215 Цивільного кодексу України, а тому відсутні правові підстави для визнання договорів про відступлення права вимоги (заміну кредитора) від 26.09.2022 № 26/09-2022/1, від 21.03.2023 № 01/Ц та від 07.04.2023 № 05/Ц недійсними.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Агрохолдинг Авангард" 01.12.2023 (засобами поштового зв`язку) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (яка була зареєстрована 05.12.2023), в якій просило прийняти апеляційну скаргу. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а саме: визнати недійсним договір № 26/09-2022/1 відступлення права вимоги (заміну кредитора) від 26.09.2022, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Кормапром» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алгоритм Трейдінг»; визнати недійсним договір № 01/Ц відступлення права вимоги (заміну кредитора) від 21.03.2023, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алгоритм Трейдінг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Константа-Агро»; визнати недійсним договір № 05/Ц відступлення права вимоги (заміну кредитора) від 07.04.2023, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алгоритм Трейдінг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім «Геліос».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 у справі № 910/11198/23; призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.01.2024 (із визначенням резервної дати судного засідання - 30.01.2024).

Оскільки судове засідання 16.01.2024 не відбулось через перебування головуючої судді О.М. Коротун на лікарняному, розгляд апеляційної скарги відбувся 30.01.2024.

25.12.2023 від ТОВ «Аграрний дім «Геліос» надійшов відзив на апеляційну скаргу у даній справі, який було прийнято судом апеляційної скарги в порядку ст. 263 ГПК України.

26.12.2023 від ТОВ «Алгоритм Трейдінг» надійшов відзив на апеляційну скаргу у даній справі, який було прийнято судом апеляційної скарги в порядку ст. 263 ГПК України.

Також 01.01.2024 від ТОВ «Торговий дім «Константа-Агро» надійшов відзив на апеляційну скаргу, який було прийнято судом апеляційної скарги в порядку ст. 263 ГПК України.

Представники відповідачів 3,4 в судове засідання 30.01.2024 не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку ухвали суду від 11.12.2023 до електронний кабінетів сторін. Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані сторони подали до суду заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

03.01.2024 від ТОВ «Аграрний дім «Геліос» надійшло клопотання про розгляд справи без участі останнього, яке була задоволена судом апеляційної інстанції.

15.01.2024 від «Торговий дім «Константа-Агро» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача 3, яке була задоволена судом апеляційної інстанції.

В судове засідання 30.01.2024 з`явились представники позивача та відповідачів 1,2. Представник позивача свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового - про задоволення позову повністю. Представниця відповідачів 1,2 проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

У поданій апеляційній скарзі позивач зазначив, що суд першої інстанції ухвалив рішення із невірним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права та просив його скасувати з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що в даному випадку має місце нез`ясування судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема скаржник звертає увагу на п. 11.2. договору поставки, яким передбачено обов`язкову згоду боржника на передачу обов`язків за договором третім особам, з огляду на те, що договір №25/01 про відступлення права вимоги (заміну кредитора) від 25.01.2023 року є таким, що порушує чинне законодавство України та умови договору поставки №3105/01 від 31.05.2021 року.

А тому скаржник просив задовольнити апеляційну скаргу у даній справі та скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про задоволення позову в повному обсязі.

5. Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу

У відзивах на апеляційну скаргу, які було прийнято судом апеляційної інстанції у порядку ст. 263 ГПК України відповідачі 2-4 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Фактично доводи усіх трьох відзивів зводяться до того, що укладені договора цесії не суперечать умовам договору поставки 3105/01 від 31.05.2021, тому вимога про визнання договорів недійсними є безпідставною.

Сторони вважають, що при укладанні договору №26/09-2022/1 відступлення права вимоги (заміну кредитора) від 26.09.2022 відповідач 1 передав відповідачу 2 лише права, а не обов`язки за договором. Так, відповідачі вважають, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ані законодавством, ані умовами основного договору не вимагається погодження відступлення права вимоги з іншою стороною у зобов`язанні, а тому відсутні підстави для скасування договорів цесії.

Разом з тим, у відповідності до правової позиції, наведеної у Постанові Верховного Суду України від 03.04.2019 у справі №910/9828/17, заміна кредитора у зобов`язанні за загальним правилом здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів.

А тому просили апеляційну скаргу у даній справі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, 31.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Кормапром" (постачальник за договором, відповідач-1 у справі) та Приватним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" (покупець за договором, позивач у справі) укладено договір поставки № 3105/01, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити й передати у власність покупця, а останній - зобов`язується прийняти та оплатити комбікорм.

Згідно пункту 1.1. договору постачальник зобов`язався поставити й передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити: комбікорм далі «Товар».

В пункті 2.1. договору визначено, що ціна та кількість товару, який поставляється відповідно до договору, визначається сторонами у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору від дати їх підписання сторонами.

В пункті 2.2. договору вказано, що кількість та вартість фактично поставленого товару визначається відповідно до належним чином оформлених видаткових накладних постачальника та/або товарно-транспортних накладних, які є невід`ємною частиною договору сторони домовились, що всі видаткові та податкові накладні, відповідно до яких покупцю було поставлено товар в межах строку дії договору є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до положень пункту 4.1. договору сторони визначили, що ціна за одиницю товару, загальна вартість товару, що поставляється, кількість поставки відображається у відповідних видаткових накладних на товар.

В пункті 4.2. договору вказано, що розрахунки за поставлений згідно договору товар здійснюються шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок постачальника, протягом 20 календарних днів з моменту отримання товару.

В подальшому, 26.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Кормапром" (первісний кредитор за договором, відповідач-1 у справі) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгоритм Трейдінг" (новий кредитор за договором, відповідач-2 у справі) укладено договір про відступлення права вимоги (заміну кредитора) № 26/09-2022/1, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги за зобов`язаннями Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг авангард" по сплаті заборгованості за поставлений товар, відповідно до умов договору поставки № 3105/01 від 31.05.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Кормапром" та Приватним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" (далі - основний договір), а саме заборгованість за поставлений товар в сумі 8 186 320 грн 68 коп.

21.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Алгоритм Трейдінг" (первісний кредитор за договором, відповідач-2 у справі) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Константа-Агро" (новий кредитор за договором, відповідач-3 у справі) укладено договір про відступлення права вимоги (заміну кредитора) № 01/Ц, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває частину права вимоги, які належать первісному кредитору, за зобов`язаннями Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг авангард" по сплаті заборгованості за поставлений товар, відповідно до умов договору поставки № 3105/01 від 31.05.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Кормапром" та Приватним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" (далі - основний договір), а саме заборгованість в сумі 500 633 грн 16 коп.

07.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алгоритм Трейдінг" (первісний кредитор за договором, відповідач-2 у справі) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім "Геліос" (новий кредитор за договором, відповідач-4 у справі) укладено договір про відступлення права вимоги (заміну кредитора) № 05/Ц, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває частину права вимоги, які належать первісному кредитору, за зобов`язаннями Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг авангард" по сплаті заборгованості за поставлений товар, відповідно до умов договору поставки № 3105/01 від 31.05.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Кормапром" та Приватним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" (далі - основний договір), а саме заборгованість в сумі 2 953 574 грн 64 коп.

Позивач стверджує, що вищевказані договори про відступлення права вимоги (заміну кредитора) від 26.09.2022 № 26/09-2022/1, від 21.03.2023 № 01/Ц та від 07.04.2023 № 05/Ц є недійсним, оскільки останні було укладено без його згоди на таке.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 910/16579/20 (провадження № 12-60гс21), на яку аргументовано посилається скаржник, Велика Палата Верховного Суду, вказала, що вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен установити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення), і настання відповідних наслідків та у разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Сам по собі факт укладення договору купівлі-продажу права вимоги та відступлення права вимоги від первісного до нового кредитора не є втручанням у майнову сферу боржника. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 19 грудня 2023 року у справі № 916/144/17).

Унаслідок відступлення права вимоги (цесії) первісний кредитор у зобов`язанні замінюється новим кредитором, але зміст зобов`язання не змінюється: новий кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку в тому ж обсязі, в якому мав право вимагати первісний кредитор до вчинення цесії, і на тих самих умовах (стаття 514 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Водночас, як було правомірно зазначено судом першої інстанції, як вбачається з пункту 11.2 договору поставки № 3105/01 від 31.05.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Кормапром" та Приватним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард", сторони погодили, що жодна із сторін не має права передавати обов`язки за цим договором третій особі без письмової згоди іншої сторони.

Так, предметом договору поставки № 3105/01 від 31.05.2021 є зобов`язання відповідача-1 передати у власність позивачу, а позивач зобов`язується прийняти та оплатити товар (комбікорм).

Пунктом 11.2 договором поставки передбачено обмеження щодо передачі обов`язків, а не прав.

З огляду на викладене, Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Кормапром" на підставі договору про відступлення права вимоги (заміну кредитура) № 26/09-2022 від 11.07.2016 передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Алгоритм Трейдінг" право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" зі сплати боргу за поставлений товар за договором поставки, а не обов`язок за договором поставки, як то визначено пунктом 11.2. договором поставки.

Крім того, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що "права кредитора, які передаються іншій особі" та "право вимоги" є тотожними поняттями, так само як і "передача прав кредитора" та "уступка права вимоги".

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Водночас, в даному випадку важливим є розмежування поняття передачі «прав» та «обов`язків». Оскільки за договором поставки № 3105/01 від 31.05.2021 сторонами була погоджена заборона передачі лише обов`язків, а не прав і обов`язків.

А тому є правомірним висновок суду першої інстанції, що при укладанні сторонами договору про відступлення права вимоги (заміну кредитора) № 26/09-2022 від 11.07.2016 не було порушено приписів статтей 203, 215 Цивільного кодексу України та приписів пункту 11.2. договором поставки. Таким чином, спростовуються доводи апелянта про недійсність оспорюваних договорів із заявлених підстав.

Таким чином, відсутні правові підстави для визнання договорів про відступлення права вимоги (заміну кредитора) від 26.09.2022 № 26/09-2022/1, від 21.03.2023 № 01/Ц та від 07.04.2023 № 05/Ц недійсними.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що відхиляє доводи скаржника з посиланням на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 у справі № 910/1863/23 з урахуванням наступного.

Предметом розгляду у справі № 910/1863/23 є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" до Приватного акціонерного товариства "АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД" про стягнення 1561919,02 грн. за договором поставки №3105/01 від 31.05.2023, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія» КОРМАПРОМ» та Філія «Чорнобаївське» Приатного акціонерного товариства «АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2023 року у справі № 910/1863/23 було стягнуто із Приватного акціонерного товариства «АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський комбікормовий завод» (з урахуванням договору цесії № 25/01 від 25.01.2023 між ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «КОРМАПРОМ» та ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД»). основну заборгованість в розмірі 1 248 345 грн. 64 коп., пеню в розмірі 6 241 грн. 75 коп., 0,01 % річних в розмірі 120 грн. 11 коп., інфляційні втрати в розмірі 307 211 грн. 52 коп.

В цій частині суд апеляційної інстанції враховує на підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 07.04.2023 року у справі № 910/1863/23 (зокрема, щодо наявності заборгованості Приватного акціонерного товариства «АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД» перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський комбікормовий завод» у вказаних в рішенні розмірах).

Водночас, в мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції по вказаній справі було зазначено наступне: «…в даному випадку така підстава, як відсутність його згоди на заміну кредитора, є підставою для звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, а не для звільнення його від виконання своїх зобов`язань за договором».

Однак, по-перше, вказане є судженням суду апеляційної інстанції у вказаній справі; по-друге, вказане не стосується оскаржуваних у даній справі договорів цесії. А тому такі доводи апелянта відхиляються через необґрунтованість. В цій частині суд апеляційної інстанції також зазначає, що право на звернення до суду не свідчить про «автоматичне» задоволення заявлених позовних вимог і підлягає доведенню на загальних підставах в кожній окремій справі.

Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи скаржника з посиланням на розділ 9 договору, відповідно до п. 9.1. якого сторони погодилися, що текст договору, будь-який матеріал, інформація, відомості, що стосуються договору, є конфіденційними і не можуть передаватися третім особам без попередньої письмової згоди іншої сторони, крім випадків, коли така передача пов`язана з одержанням офіційних дозволів, документів для виконання договору або сплати податку, інших обов`язкових платежів, а також у випадках, передбачених чинним законодавством України. Сторони домовились, що за порушення цього пункту винна сторона повинна відшкодувати добросовісній стороні всі понесені останньою збитки.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що укладаючи спірні договори відступлення прав вимоги відповідачі скористались правом, передбаченим п. 11.2 договору. Тоді як щодо доводів про порушення п. 9.1. договору - в матеріалах справи відсутні докази порушення, зокрема, відповідачем 1 указаного пункту договору. Більше того, вказаним пунктом (зокрема, другим реченням) сторони передбачини відповідальність за порушення вказаного пункту у вигляді відкодування понесених збитків, а не недійсність укладених договорів. А тому доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.

Інші доводи апелянта не приймаються судом апеляційної інстанції як підстава для задоволення позовних вимог, оскільки не впливають на висновки суду першої інстанції про їх необґрунтованість.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та зазначає про необгрунтованість апеляційної скарги у даній справі на підставі п. 1. ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Таким чином, на підставі ст. 2, 231, 255, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 у справі № 910/11198/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 у справі № 910/11198/23 - залишити без змін в оскаржуваній частині.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.02.2024.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім