РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2024Справа № 910/18189/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі структурного (виробничого) підрозділу «Київська клінічна лікарня на залізничному транспорті №2» Філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Бланкіна Євгена Миколайовича, м. Київ

про стягнення 240 198,07 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») в особі структурного (виробничого) підрозділу «Київська клінічна лікарня на залізничному транспорті №2» Філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Бланкіна Євгена Миколайовича (далі - ФОП Бланкін Є.М./відповідач) про стягнення 240 198,07 грн, у тому числі: 165 675,06 грн - основного боргу, 54 095,75 грн - пені, 4 169,91 грн - штрафу, 5 590,37 грн - інфляційних втрат та 3 541,56 грн - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором оренди нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-321 від 15.07.2020, а також: 5 421,34 грн - основного боргу, 1 490,40 грн - пені, 118,50 грн - інфляційних втрат та 95,18 грн - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-322 від 16.07.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.11.2023 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, належним чином повідомлявся судом про відкриття провадження у справі, однак, 09.01.2024 до суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 30.11.2023 із відміткою АТ «Укрпошта»: «повертається за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.07.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця філії «Центр охорони здоров`я» (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Бланкіним Євгеном Миколайовичем (далі - орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-321, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 2,00 кв.м., а саме: нежитлове приміщення будівлі поліклініки («літера А») Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2, розташоване у м. Київ, яке знаходиться за адресою: проспект Повітрофлотський, №9, на 1 поверсі, 4-ох поверхового будинку загальною площею 4 474,40 м. кв., в тому числі коефіцієнт загальних площ 0,044% згідно із планом за поверхами, із викопіюванням із поверхового плану, відповідно до акту приймання-передачі майна, що складає невід`ємну частину цього договору.

У відповідності до п. 1.3. договору, майно надається орендарю для його використання за цільовим призначенням - для розміщення торгівельного автомату з продажу продовольчих товарів (кавового автомату).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що передача орендареві майна у строкове платне користування здійснюється на підставі акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря, складеного згідно із формою, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток 1). Майно вважається переданим орендодавцем орендарю з дати підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі майна та скріплення печатками (у разі наявності) у строки, встановлені цим договором.

Згідно із п. 2.5. договору, майно вважається повернутим орендодавцю з дати підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця та скріплення печатками (у разі наявності).

У відповідності до умов п. 3.1. договору, розмір орендної плати визначається за результатами електронних торгів (аукціону). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Сторони погодили, що для розрахунків приймається індекс інфляції, розрахований Державною службою статистики України та опублікований на офіційному ресурсі.

Відповідно до п. 3.3. договору орендна плата нараховується, починаючи із дати передачі майна за актом приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря та сплачується орендарем щомісяця, шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа поточного місяця, за попередній місяць, за який здійснюється розрахунок. Невиставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором.

У п. 3.4. договору сторони погодили, що орендна плата не включає вартість комунальних послуг (послуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення), експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов`язані з майном. Відшкодування вартості комунальних послуг (послуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення), експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов`язані з майном, відшкодування земельного податку здійснюється орендарем орендодавцю щомісячно на підставі окремого підписаного сторонами договору про відшкодування витрат на утримання майна та надання комунальних послуг. Договір про відшкодування витрат на утримання майна та надання комунальних послуг орендарем та орендодавцем укладається протягом 5 робочих днів з дня підписання сторонами акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря.

У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування. Нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування майном (п. 3.5. та п. 3.6. договору).

У відповідності до п. 3.9. договору, у разі припинення (розірвання) цього договору, орендар сплачує орендну плату до дати фактичного повернення майна за актом приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця включно. Закінчення строку дії цього договору не звільняє орендаря від обов`язку виконання перед орендодавцем всіх грошових зобов`язань за цим договором, враховуючи і відповідальність за порушення умов договору.

Згідно із п. 8.2. договору, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення грошового зобов`язання.

У п. 8.4. договору сторони погодили, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість орендаря по сплаті становить загалом більше ніж три місяці, орендар також зобов`язується сплатити штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

У разі звільнення орендарем майна без письмового погодження з орендодавцем, а також, без складання та підписання акта приймання-передачі майна у належному стані уповноваженими представниками сторін, орендар відшкодовує орендодавцеві нанесені у зв`язку із цим збитки у повному їх розмірі та сплачує орендну плату за весь період користування до дати підписання акта приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця (п. 8.6. договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін (за наявності) і діє до 10.07.2023, та у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1. договору).

У п. 11.10. договору сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміна його умов не менше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, про що сторони укладають додаткову угоду до договору.

15.07.2020 за актом приймання-передачі майна позивач передав, а відповідач прийняв орендоване приміщення.

16.07.2023 між АТ «Українська залізниця», філія «Центр охорони здоров`я» (далі - балансоутримувач) та ФОП Бланкіним Є.М. (далі - орендар) укладено договір №ЦОЗ/ТН-322 про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна, відповідно до якого балансоутримувач забезпечує утримання та обслуговування об`єкта нерухомого майна, а саме: будівлі поліклініки («літера А») Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2, розташоване у м. Київ, яке знаходиться за адресою: проспект Повітрофлотський, №9, на 1 поверсі, 4-х поверхового будинку із загальною площею 4 474,40 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах щодо обслуговування та утримання будівлі шляхом їх відшкодування балансоутримувачу пропорційно до займаної площі.

Згідно із п. 4.1. договору розмір сум, що підлягають оплаті орендарем в рахунок відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування будівлі/приміщення, визначається пропорційно відношення площі орендованого приміщення до загальної площі будівлі, визначених згідно цього договору.

У відповідності до п. 4.2. договору розмір сум, що підлягають оплаті орендарем відшкодуванню, визначається виходячи із сум платежів, виставлених згідно рахунків обслуговуючих підприємств, декларацій про сплату податку тощо, та зазначаються балансоутримувачем у відповідних рахунках.

Відповідно до п. 4.3. договору орендар проводить оплату рахунків у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виставлених рахунків.

У п. 5.2. договору сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати орендарем рахунків на відшкодування витрат з утримання будівлі/приміщення за цим договором балансоутримувач вправі стягнути з орендаря пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що відшкодування орендарем витрат балансоутримувача з утримання будівлі/приміщення проводиться орендарем до дня фактичного звільнення приміщення за актом приймання-передачі за договором оренди.

Цей договір укладено на період дії договору оренди нерухомого майна від 15.07.2020 №ЦОЗ/ТН-321, а саме з 15.07.2020 до 10.07.2023. Строк дії договору може бути продовжено сторонами у разі продовження строку дії договору оренди на відповідний період додатковою угодою сторін (п. 6.1. договору).

У додатку №1 до цього договору сторони погодили перелік платежів за обслуговування та утримання приміщення, зокрема: опалення - згідно розрахунку щомісячно; водопостачання та водовідведення - згідно розрахунку щомісячно; електроенергія - згідно розрахунку щомісячно; вивіз сміття - згідно розрахунку щомісячно; податок на землю - згідно розрахунку щомісячно; податок на майно - згідно розрахунку щомісячно.

Позивач стверджує, що у період з 01.04.2022 по 22.09.2023 відповідач не здійснював орендні платежі, внаслідок чого у ФОП Бланкіна Є.М. виникла заборгованість у розмірі 165 675,06 грн.

Крім того, у період з 01.04.2022 по 22.09.2023 у відповідача також утворилась заборгованість із відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна на загальну суму 5 421,34 грн згідно із виставленими позивачем актами надання послуг за цей період, які долучені до матеріалів справи.

22.09.2023 за актом приймання-передачі, відповідач повернув позивачу орендоване приміщення, при цьому в акті зазначено, що у ФОП Бланкіна Є.М. наявна заборгованість з орендної плати та інших платежів (в тому числі відшкодувань/компенсацій).

Позивач неодноразово звертався до відповідача із претензіями, зокрема за вих. №01-08/36/3 від 23.02.2023 та № 01-08/110 від 05.07.2023, щодо погашення заборгованості з орендної плати та заборгованості із відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна, а також позивачем направлялись на адресу відповідача рахунки на оплату та акти надання послуг.

Проте, ФОП Бланкін Є.М. ці претензії залишив без відповіді та задоволення.

Отже, внаслідок несплати ФОП Бланкіним Є.М. орендної плати та витрат з відшкодування вартості утримання орендованого нерухомого майна за період з 01.04.2022 та 22.09.2023, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 165 675,06 грн та заборгованості з відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна у сумі 5 421,34 грн.

Крім того, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами оренди нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-321 від 15.07.2020 та про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-322 від 15.07.2020, позивач нараховує у загальному розмірі пеню у сумі 55 586,15 грн, 3% річних у сумі 3 636,74 грн, інфляційні втрати у сумі 5 708,87 грн, а також штраф у сумі 4 169,91 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно із ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Судом встановлено, що 15.07.2020 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-321, відповідно до якого у цей же день за актом приймання-передачі майна позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 2,00 кв.м., а саме: нежитлове приміщення будівлі поліклініки («літера А») Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2, розташоване у м. Київ, яке знаходиться за адресою: проспект Повітрофлотський, №9, на 1 поверсі, 4-ох поверхового будинку загальною площею 4 474,40 м. кв.

Крім того, між балансоутримувачем орендованого майна та відповідачем укладено договір №ЦОЗ/ТН-322 про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна, відповідно до якого балансоутримувач зобов`язався забезпечувати утримання та обслуговування об`єкта нерухомого майна, а також утримувати прибудинкову територію, а відповідач, у свою чергу, зобов`язався брати участь у витратах щодо обслуговування та утримання будівлі шляхом їх відшкодування балансоутримувачу пропорційно до займаної площі.

При цьому, у відповідності до п. 3.9. договору оренди нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-321 та п. 5.4. договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-322, відповідач сплачує орендну плату та відшкодовує витрати з утримання орендованого приміщення до дати фактичного повернення майна за актом приймання-передачі включно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався орендованим майном у період з 15.07.2020 по 22.09.2023, зокрема, за актом приймання передачі від 22.09.2023 відповідач повернув позивачу орендоване приміщення, при цьому в акті зазначено, що у ФОП Бланкіна Є.М. наявна заборгованість з орендної плати та інших платежів (в тому числі відшкодувань/компенсацій).

Так, судом встановлено, що у період з 01.04.2022 по 22.09.2023 ФОП Бланкін Є.М. належним чином взяті на себе зобов`язання за наведеними вище договорами належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати орендних платежів у розмірі 165 675,06 грн та з відшкодування витрат з утримання орендованого приміщення у сумі 5 421,34 грн.

Статтею 530 ЦК України унормовано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, відповідно до п. 3.3. договору оренди нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-321, орендна плата нараховується починаючи з дати передачі майна за актом приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря та сплачується орендарем щомісяця, шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа поточного місяця, за попередній місяць, за який здійснюється розрахунок. Невиставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором.

Також, відповідно до п. 4.3. договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-322, орендар проводить оплату рахунків у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виставлених рахунків.

Отже, згідно з умовами договору оренди нерухомого майна відповідач зобов`язаний здійснювати орендну плату незалежно від того, чи виставлено позивачем рахунок на оплату.

При цьому, на виконання умов договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-322, позивачем направлялись на адресу відповідача рахунки на оплату та акти наданих послуг за період з 01.04.2022 по 22.09.2023.

Проте, відповідач у вказаний період взяті на себе зобов`язання за договором оренди нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-321 та за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-322 щодо сплати орендної плати та відшкодування витрат з утримання орендованого нерухомого майна належним чином не виконував, відповідно у ФОП Бланкіна Є.М. за цей період виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 165 675,06 грн та з відшкодування витрат на утримання орендованого майна у розмірі 5 421,34 грн, на підтвердження зворотнього відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням встановленого вище, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що ФОП Бланкіним Є.М. порушено умови договору оренди нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-321 від 15.07.2020 та договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна №ЦОЗ/ТН-322 від 15.07.2020, а також положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 165 675,06 грн та із відшкодування витрат на утримання орендованого майна у розмірі 5 421,34 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача пеню у загальному розмірі 55 586,15 грн, 3% річних у сумі 3 636,74 грн, інфляційні втрати у сумі 5 708,87 грн та штраф у сумі 4 169,91 грн, нараховані на суми заборгованості за період з 21.05.2022 по 25.10.2023.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, згідно із п. 8.2. договору оренди нерухомого майна, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення грошового зобов`язання.

При цьому, у п. 14.7. договору оренди нерухомого майна сторони дійшли згоди, що строк позовної давності, в тому числі з питань відповідальності, відшкодування збитків та щодо стягнення та нарахування штрафних санкцій за цим договором, складає три роки.

У п. 8.4. договору оренди нерухомого майна сторони погодили, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість орендаря по сплаті становить загалом більше ніж три місяці, орендар також зобов`язується сплатити штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

Крім того, у п. 5.2. договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна, сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати орендарем рахунків на відшкодування витрат з утримання будівлі/приміщення за цим договором балансоутримувач вправі стягнути з орендаря пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки.

Отже, суд перевірив надані позивачем розрахунки пені та штрафу, і встановив, що їх обчислено арифметично вірно, що має наслідком задоволення цих вимог.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд також перевірив надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що при обчисленні інфляційних втрат позивачем допущено арифметичну помилку, проте ця вимога підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки заявлений розмір інфляційних втрат не перевищує суми, обчисленої судом.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі структурного (виробничого) підрозділу «Київська клінічна лікарня на залізничному транспорті №2» Філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Стягнути із Фізичної особи-підприємця Бланкіна Євгена Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» 03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі структурного (виробничого) підрозділу «Київська клінічна лікарня на залізничному транспорті №2» Філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03049, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 9; ідентифікаційний код 40081352) заборгованість з орендної плати у сумі 165 675 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн 06 коп., пеню у розмірі 54 095 (п`ятдесят чотири тисячі дев`яносто п`ять) грн 75 коп., штраф у розмірі 4 169 (чотири тисячі сто шістдесят дев`ять) грн 91 коп., інфляційні втрати у сумі 5 590 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто) грн 37 коп., 3% річних у розмірі 3 541 (три тисячі п`ятсот сорок одна) грн 56 коп., а також заборгованість з відшкодування витрат на утримання орендованого майна у сумі 5 421 (п`ять тисяч чотириста двадцять одна) грн 34 коп., пеню у сумі 1 490 (одна тисяча чотириста дев`яносто) грн 40 коп., інфляційні втрати у розмірі 118 (сто вісімнадцять) грн 50 коп., 3% річних у розмірі 95 (дев`яносто п`ять) грн 18 коп. та 3 602 (три тисячі шістсот дві) грн 97 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук