ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті

25 січня 2024 року м. Тернопіль Справа № 921/654/23

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Петрик І.В.

розглянув матеріали справи

за позовом Релігійної громади "Парафія Святителя Миколая" Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви, вул. Шевченка, 51, м. Кременець, Тернопільська область, 47003

до відповідача Кременецько Почаївського державного історико архітектурного заповідника, м. Кременець, Тернопільська область, вул. Козубського, 6, 47003

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство культури та інформаційної політики України, м. Київ, вул. Івана Франка, 19, 01601

про визнання недійсними договорів

за участі представників від:

позивача: адвоката Войнаровського О.В., довіреність від 12.10.2023, адвоката Тернового Р.Б., ордер серія АА № 1290857 від 29.09.2023;

відповідача: Деревінського І.М., виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців від 02.11.2023;

третьої особи: Олексієнко В.М., виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців від 28.09.2023.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Суть справи: Релігійна громада "Парафія Святителя Миколая" Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви звернулася в Господарський суд Тернопільської області із позовом до відповідача Кременецько Почаївського державного історико архітектурного заповідника про

- визнання недійсним Договору № 4 від 01 червня 2016 року про безоплатне користування релігійною громадою нерухомим майном, що є державною власністю, укладеного між Кременецько-Почаївським державним історико-архітектурним заповідником в особі в.о. директора Микулича Вадима Володимировича, який діє на підставі Положення про заповідник, затвердженого Міністерством культури України № 442 від 07.05.2012 року, та релігійною громадою "Свято-Миколаївський собор" в особі настоятеля прот. Василія (Вознюка), який діє на підставі Статуту;

- визнання недійсним Договору № 4 від 08 лютого 2018 року про безоплатне користування релігійною громадою нерухомим майном, що є державною власністю, укладеного між Кременецько-Почаївським державним історико-архітектурним заповідником в особі директора Микулича Вадима Володимировича, який діє на підставі Положення про заповідник, затвердженого Міністерством культури України №442 від 07.05.2012 року, та релігійною громадою "Парафія Святителя Миколая" Свято-Миколаївського собору Тернопільсько-Кременецької єпархії Української Православної Церкви, ідентифікаційний код 22601591, яка зареєстрована Кременецькою районною державною адміністрацією Тернопільської області, 24.09.1991, (зміни 11.06.2008), № 1 001936, в особі настоятеля прот.Василія (Вознюка), який діє на підставі Статуту;

- визнання недійсним Договору № 4 від 12 лютого 2018 року про безоплатне користування релігійною громадою нерухомим майном, що є державною власністю, укладеного між Кременецько-Почаївським державним історико-архітектурним заповідником в особі директора Микулича Вадима Володимировича, який діє на підставі Положення про заповідник, затвердженого Міністерством культури України №442 від 07.05.2012 року та релігійною громадою "Парафія Святителя Миколая" Свято-Миколаївського собору Тернопільсько-Кременецької єпархії Української Православної Церкви, ідентифікаційний код 22601591, яка зареєстрована Кременецькою районною державною адміністрацією Тернопільської області, 24.09.1991, (зміни 11.06.2008), №1 001936, в особі настоятеля прот. Василія (Вознюка), який діє на підставі Статуту.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, укладаючи з позивачем спірні договори, предметом яких є передача позивачу майна, що і до їх укладення знаходилося у користуванні позивача, усвідомлював, що правочини не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, чим порушено вимоги, передбачені ч. 5 ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Вказані обставини, на думку позивача є підставою для визнання спірних договорів про безоплатне користування релігійною громадою нерухомим майном недійсними в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06 жовтня 2023 року позовну заяву № 01130-1 від 29.09.2023 (вх. №711 від 02.10.2023) Релігійної громади "Парафія Святителя Миколая" Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви залишено без руху, надавши позивачу час (протягом 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали) для усунення недоліків позовної заяви.

13 жовтня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла заява № 01130-2 від 13.10.2023 (вх. № 8249) про усунення недоліків позовної заяви, про які зазначено в ухвалі від 06.10.2023 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року, приймаючи до уваги виконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 06 жовтня 2023 року, суд, прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у цій справі на 16 листопада 2023 року о 10:00 год., залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство культури та інформаційної політики України, та серед іншого зобов`язав Релігійну громаду "Парафія Святителя Миколая" Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви подати до Господарського суду Тернопільської області переклад українською мовою документів (частини документів/пунктів), викладених російською мовою, копії яких долучено до позовної заяви.

03 листопада 2023 року представником позивача подано до суду клопотання №01130-3 від 02.11.2023 (вх.№8851) про надання доказів, згідно якого просить приєднати до матеріалів справи нотаріально засвідчені переклади документів, а саме: довідки № 116 від 29.11.1993; типового договору від 26.06.1946; довідки № 40 від 27.09.1953 витребувані ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року.

03 листопада 2023 року до Господарського суду Тернопільської області від представника Міністерства культури та інформаційної політики України Олексієнко В.М. надійшла заява б/н від 03.11.2023 (вх.№8878) згідно якої просить провести підготовче засідання 16 листопада 2023 року та всі наступні засідання у справі № 921/654/23 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06 листопада 2023 року заяву б/н від 03.11.2023 (вх. № 8878) представника Міністерства культури та інформаційної політики України про участь у підготовчому засіданні 16 листопада 2023 року та всіх наступних засіданнях в режимі відеоконференції у справі № 921/654/23 задоволено.

06 листопада 2023 року до Господарського суду Тернопільської області від представника позивача адвоката Руслана Тернового надійшла заява № 01130-4 від 06.11.2023 (вх. № 8933) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 921/654/23, у якій заявник просить суд надати можливість представникам позивача - адвокатам Терновому Руслану Богдановичу та Войнаровському Олександру Вацлавовичу приймати участь у підготовчому засіданні 16 листопада 2023 року у справі № 921/654/23 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06 листопада 2023 року заяву 01130-4 від 06.11.2023 (вх. № 8933) представника Релігійної громади "Парафія Святителя Миколая" Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви про участь у судовому засіданні 16 листопада 2023 року в режимі відеоконференції у справі № 921/654/23 задоволено.

09 листопада 2023 року на адресу суду від Кременецько Почаївського державного історико-архітектурного заповідника надійшов відзив №3/1-281 від 06.11.2023 (вх.№9054), згідно якого останній заперечує проти позовних вимог та просить у задоволенні позову відмовити. До відзиву долучено копії: положення "Про Кременецько-Почаївський державний архітектурний заповідник"; наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 27.05.2020 №1847 "Про затвердження положення про Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник"; акту приймання-передачі від 11.02.2003 Миколаївського Собору і келій, XVI-XVII ст. Кременецько-Почаївському державному історико-архітектурному заповіднику та виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника.

08 листопада 2023 року до Господарського суду Тернопільської області від представника Кременецько-Почаївського державного історико архітектурного заповідника ОСОБА_1 надійшла заява 3/1-283 від 07.11.2023 (вх.№9049), згідно якої просить провести підготовче засідання 16 листопада 2023 року та всі наступні судові засідання у справі № 921/654/23 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10 листопада 2023 року заяву 3/1-283 від 07.11.2023 (вх. № 9049) представника Кременецько Почаївського державного історико архітектурного заповідника про участь у підготовчому засіданні 16 листопада 2023 року та всіх наступних засіданнях в режимі відеоконференції у справі № 921/654/23 задоволено.

Ухвалою суду від 16.11.2023 відкладено підготовче засідання у справі № 921/654/23 на 04 грудня 2023 року о 10:00 год., а також зобов`язано Релігійну громаду "Парафія Святителя Миколая" Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви подати до Господарського суду Тернопільської області у строк до 01.12.2023 здійснений в установленому законом порядку переклад українською мовою частини документів/пунктів, викладених російською мовою, копії яких долучено до позовної заяви, а також запропоновано учасникам справи подати до суду (за наявності) заяви по суті справи, а також заяви з процесуальних питань, у строк до 01.12.2023.

При цьому підготовче засідання 16.11.2023 було відкладено за усними клопотаннями представника позивача для надання йому можливості скористатись правом на подання відповіді на відзив, оскільки станом на час проведення підготовчого засідання у представників позивача відзиву не було, та третьої особи для надання можливості скористатись правом на подання пояснень, поряд з цим представниця третьої особи зазначила, що такі будуть подані після отримання відповіді на відзив.

21 листопада 2023 року до Господарського суду Тернопільської області від представника позивача адвоката Руслана Тернового надійшла заява № 01130-5 від 21.11.2023 (вх. № 9417) згідно якої просить провести підготовче засідання 04 грудня 2023 року та всі наступні судові засідання у справі № 921/654/23 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 заяву № 01130-5 від 21.11.2023 (вх. № 9417) представника позивача про участь у підготовчому засіданні 04 грудня 2023 року та всіх наступних засіданнях в режимі відеоконференції у справі № 921/654/23 задоволено.

04.12.2023 позивачем подано відповідь на відзив № 01130-5 від 01.12.2023 (вх. №9748) відповідно до якої Релігійна громада "Парафія Святителя Миколая" Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви спростовує аргументи відповідача викладені у відзиві на позов.

Також, 04.12.2023 позивачем, згідно клопотання № 01130 від 01.12.2023 (вх. № 9749) про надання доказів, на виконання п. 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду Тернопільської області від 16.11.2023 у справі № 921/654/23, подано до суду переклад українською мовою частини документів/пунктів, викладених російською мовою, копії яких долучено до позовної заяви, а саме: тих документів, які зазначені у пунктах 8-11 додатків до позову.

04.12.2023, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави та надання сторонам, передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, суд відклав підготовче засідання, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про відкладення підготовчого засідання у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України на 18 грудня 2023 року о 09:30 год. (у режимі відеоконференції), зокрема для надання можливості третій особі надати письмові пояснення.

Ухвалою суду від 18.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі №921/654/23 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання у справі № 921/654/23 на 15 січня 2024 року о 10:00 год.

18.12.2023, після закінчення судового засідання о 10:26 год., до господарського суду надійшли пояснення третьої особи - Міністерства культури та інформаційної політики України від 17.12.2023 (вх. № 10149) у яких Міністерство серед іншого, зазначає про те, що у Міністерстві відсутня інформація щодо договорів від 01.06.2016 та 08.02.2018 про безоплатне користування релігійною громадою нерухомим майном, а судове рішення про визнання недійсним договору №4 від 12.02.2018 про безоплатне користування релігійною громадою нерухомим майном не буде підставою для продовження користування майном Миколаївського собору з келіями, тобто позовна вимога не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів у даних правовідносинах та вважає, що є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 15.01.2024, яка занесена до протоколу судового засідання від 15.01.2024, враховуючи заявлене представником позивача усне клопотання про надання йому можливості відреагувати на пояснення Міністерства культури та інформаційної політики України від 17.12.2023 (вх. № 10149) і до початку розгляду справи по суті підготувати та подати відповідь на ці пояснення, судом продовжено строк підготовчого провадження у справі №921/654/23 відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відкладено підготовче засідання у справі № 921/654/23 на 25 січня 2024 року о 10:00 год.

В підготовче засідання 25 січня 2024 року прибув представник відповідача, представники позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача взяли участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Поряд з цим присутній представник позивача у підготовчому засіданні 25.01.2024 зазначив, що проаналізувавши матеріали справи та ознайомившись із поясненнями третьої особи, дійшов висновку про недоцільність у поданні ще додаткових відповідей на пояснення третьої особи.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що в підготовчому засіданні 04.12.2023 представником позивача на зазначене представником третьої особи, що Міністерством культури та інформаційної політики України будуть надані пояснення по суті спору після ознайомлення, зокрема, із відповіддю на відзив, звернуто увагу, що відповідно до приписів господарського процесуального законодавства третя особа надає пояснення після отримання позовної заяви, а не після того як отримала відповідь на відзив. На думку позивача - це є порушенням процесуальних норм та свідчить про зловживання третьою особою процесуальними правами.

Так, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" за № 1402-VIII від 02.06.2016 встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 1, 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні положення закріплено у п. 4 ст. 11 ГПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні й ілюзорні, а практичні й ефективні права (рішення ЄСПЛ у справі "Метьюз проти Сполученого Королівства" ("Matthews v. the United Kingdom") [GC], заява № 24833/94, п. 34); право на доступ до суду повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (рішення у справі "Беллє проти Франції" ("Bellet v. France"), заява № 23805/94, п. 36).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України).

Згідно приписів ч. 2 ст.161 ГПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи подаються в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк, який дозволить третій особі підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, та надати пояснення до позову або відзиву, а іншим учасникам справи - відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті (п.п. 1, 4 ст.168 ГПК України).

Згідно ухвали від 16.11.2023 судом запропоновано учасникам справи подати до суду (за наявності) заяви по суті справи, а також заяви з процесуальних питань, у строк до 01.12.2023.

Частиною 4 ст. 161 ГПК України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Тоді як, суд звертає увагу, що ухвалою суду від 16.11.2023 не зобов`язано, а запропоновано учасникам справи скористатись правом встановленим ч. 4 ст. 161 ГПК України та подати до суду (за наявності), зокрема, заяви по суті справи, у строк до 01.12.2023.

Окрім того, частиною 5 зазначеної вище норми ГПК України унормовано, що суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п.29, від 26.07.2007). "Надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", №47273/99, пп.50-51 та 69, та "Walchli v. France", №35787/03, п.29).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain").

Отже, при застосуванні процесуальних норм належить уникати надмірного формалізму, що може призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 15.01.2020 у справі №145/1330/17 та від 30.09.2020 у справі №9901/144/20.

Верховний Суд у постанові від 01.07.2020 у справі № 488/3753/17-ц (провадження № 61-17011сво19) також зазначав, що надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є: справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч. 5 ст. 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Ст. 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Таким чином, одним з основних завдань підготовчого провадження у господарській справі є надання сторонам можливості подати всі наявні у них докази та викласти свої доводи та заперечення щодо суті спору.

За викладених обставин, суд, з метою уникнення надмірного формалізму, прийняв пояснення третьої особи до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до приписів, встановлених ч. 2 ст. 177 ГПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 185 ГПК України).

Враховуючи, що судом вчинено всі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, подання учасниками справи заяв по суті справи, визначених ст. 161 ГПК України, які вони вважали за необхідне подати, відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, визначених ч. 2 ст. 183 ГПК України, з`ясувавши думку присутніх у підготовчому засіданні представників учасників справи, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 185 ГПК України закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 ГПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи та оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвали.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 7, 42, 177, 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу № 921/654/23 до судового розгляду по суті на 15 лютого 2024 року о 10:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Тернопільської області за адресою: м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 14а (зал судових засідань № 3, 5 - й поверх).

2. Копію ухвали направити учасникам справи відповідно до положень ч. 5 ст. 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Ухвалу підписано 26.01.2024.

Суддя Н.В. Охотницька