ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2024 р. м. Рівне Справа № 918/1221/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк. розглянувши за правилами загального озовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Христина"

до Фізичної особи - підприємця Полюхович Оксани Мосіївни

про стягнення 37 086,98 грн,

за участю представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Христина" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Полюхович Оксани Мосіївни (відповідач) про стягнення в сумі 37 086,98 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно із позовною заявою, 20.09.2016 між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки (договір), за умовами якого позивач зобов`язався відповідно до умов цього договору передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити товар - продукцію виробництва ТОВ Христина: гофровироби, гофроящики та інші витратні матеріали, необхідні для виготовлення такої продукції (товар). На виконання умов цього договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 624 504,60 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними. Проте відповідач за отриману продукції розрахувався частково, сплативши 587 417,62 грн, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 37 086,98 грн.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на т. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 629, 692, 695, 712 ЦК України та ст. 193 222, 265 ГК України тощо.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ГПК України та ухвалою суду від 20.12.2023, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

При цьому суд зазначає, що ухвали суду направлялися відповідачу на адресу, яка зазначена в договорі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18).

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 08.12.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Христина" залишено без руху.

20.12.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.01.2024.

28.12.2023 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.

28.12.2023 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання 29.01.2024 у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка ухвалою суду від 25.01.2024 задоволена.

Ухвалою суду від 15.01.2024 підготовче засідання відкладене на 29.01.2024.

22.01.2024 від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 29.01.2024 закрито підготовче провадження у справі № 918/1221/23, призначено справу до судового розгляду по суті на 05.02.2024.

05.02.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши надані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

20.09.2016 між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки № 436 (договір), за п. 1.1. якого продавець зобов`язався відповідно до умов цього договору передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити гофровироби, гофроящики та інші витратні матеріали, необхідні для виготовлення такої продукції (товар). Найменування, кількість, ціна та загальна сума товару остаточно визначаються та вказуються у видаткових накладних продавця на кожну партію товару окремо в момент передачі товару.

За п. 3.4.-3.6., 3.8. договору покупець надає продавцю усну або письмову заявку на виготовлення та поставку товару факсимільним, електронним чи іншим способом, якщо такий спосіб дає можливість розпізнати волю сторони, не пізніше ніж за 14 календарних днів до моменту запланованої поставки. Таку заявку покупець робить на підставі комерційної пропозиції продавця. У заявці вказується кількісні та якісні характеристики товару, місце поставки, інші умови та параметри поставки. Поставка товару продавцем здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту підтвердження прийняття такої заявки до виконання продавцем в обсягах, з урахуванням виробничих потужностей продавця. Моментом поставки товару продавцем та приймання товару покупцем вважається дата відвантаження товару, що зазначена у видатковій накладній. Приймання товару покупцем здійснюється на підставі видаткової накладної продавця та доручення представника покупця на отримання товару або без доручення з перерахунком кількості товару.

Оплата товару здійснюється покупцем за кожну поставлену партію протягом 14 календарних днів з моменту поставки продавцем такої партії товару покупцю. Оплата товару може здійснюватися на умовах стовідсоткової або іншої попередньої оплати чи на інших умовах на підставі виставлених продавцем рахунків чи видаткових накладних на товар, в яких повинні бути зазначені умови оплати (п. 4.1., 4.2. договору).

Відповідно до п. 8.1. договору цей договір є укладеним та набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня відповідного року, в якому його підписано, але в будь - якому випадку залишається чинним до моменту, коли сторонами будуть повністю виконані всі зобов`язання, що повинні бути виконані відповідно до умов цього договору.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 624 504,60 грн. що підтверджується видатковими накладними № 2009/6 від 20.09.2022 на суму 523 860,48 грн, № 2709/2 від 27.09.2022 на суму 68 086,98 грн, № 1810/2 від 18.10.2022 на суму 32 557,14 грн.

Відповідач частково розрахувався за поставлений товар, сплативши 577 417,62 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 786 від 17.11.2022 на суму 50 000,00 грн, № 738 від 21.10.2022 на суму 50 000,00 грн, № 707 від 14.10.2022 на суму 70 000,00 грн, № 681 від 11.10.2022 на суму 53 860,48 грн, № 628 від 30.09.2022 на суму 50 000,00 грн, № 1021 від 29.03.2023 на суму 20 000,00 грн, № 982 від 02.03.2023 на суму 30 000,00 грн, № 872 від 20.12.2022 на суму 20 000,00 грн, № 834 від 06.12.2022 на суму 20 000,00 грн, № 829 від 02.12.2022 на суму 32 557,14 грн, № 29/05/2023/1162 від 29.05.2023 на суму 20 000,00 грн, № 318 від 26.04.2023 на суму 20 000,00 грн, № 25/05/2023/1153 від 25.05.2023 на суму 10 000,00 грн, № 16/05/2023/1115 від 16.05.2023 на суму 20 000,00 грн, № 618 від 04.04.2023 на суму 10 000,00 грн, № 30/10/2023/1599 від 30.10.2023 на суму 10 000,00 грн, № 18/09/2023/1524 від 18.09.2023 на суму 10 000,00 грн, № 31/08/2023/1444 від 31.08.2023 на суму 10 000,00 грн, № 11/08/2023/1374 від 11.08.2023 на суму 10 000,00 грн, № 19/07/2023/1309 від 19.07.2023 на суму 10 000,00 грн, № 10/07/2023/1276 від 10.07.2023 на суму 20 000,00 грн, № 20/062023/1210 від 20.06.2023 на суму 20 000,00 грн, № 05/06/2023/1191 від 05.06.2023 на суму 10 000,00 грн.

Станом на 14.11.2023 у відповідача була заборгованість перед позивачем за поставлений товар у розмірі 47 086,98 грн.

Позивач направив на адресу відповідача претензію від 17.11.2023, про що свідчить опис вкладення у цінний лист, в якій вимагав протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання оплатити отриманий товар.

17.11.2023 у відповідь на претензію відповідач сплатив 10 000,00 грн заборгованості, що підтверджується платіжною інструкцією № 1616 від 17.11.2023.

Відтак заборгованість відповідача перед позивачем становить 37 086,98 грн.

Станом на дату розгляду спору доказів перерахування відповідачем грошових коштів в розмірі 37 086,98 грн суду не надано.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із порушенням умов щодо розрахунків за поставлений товар, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, срямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судами установлено, що правовідносини сторін виникли з договору, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю- продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У силу вимог ч. 1, 6, 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються зі ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України унормовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом із фактичних обставин справи встановлено порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати поставленого товару, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 37 086,98 грн підлягає до задоволення.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а отже, про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, які складаються із судового збору в розмірі 2 684,00 грн та витрат на професійну правову допомогу орієнтовно в розмірі 9 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено повністю, відтак судовий збір в розмірі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Христина" до Фізичної особи - підприємця Полюхович Оксани Мосіївни про стягнення 37 086,98 грн задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Полюхович Оксани Мосіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Христина" (47501, Тернопільська область, м. Бережани, вул. Замость, буд. 4, ідентифікаційний код 14049168) 37 086,98 грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Полюхович Оксани Мосіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Христина" (47501, Тернопільська область, м. Бережани, вул. Замость, буд. 4, ідентифікаційний код 14049168) 2 684,00 грн судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Христина" (47501, Тернопільська область, м. Бережани, вул. Замость, буд. 4, ідентифікаційний код 14049168).

Відповідач: Фізична особа - підприємець Полюхович Оксана Мосіївна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 05.02.2024.

Суддя О.Андрійчук