ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з у п и н е н н я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

02 лютого 2024 року м. ЧернівціСправа № 926/4693/23

Суддя Байталюк Володимир Дмитрович, розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз»

про стягнення грошових коштів в сумі 6083234,28 грн

Представники сторін:

від позивача Кисіль Т. В.;

від відповідача Миронов С. І.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ. пр. Любомира Гузара, 44, ) звернулося з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (58009, м. Чернівці, вул. Винниченка, буд. 9А, ) у змісті якого просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у загальній сумі 6083234,28 грн, з яких: 4461167,72 грн основна заборгованість, 123701,42 грн три відсотки річних, 1100098,09 грн пеня, 398267,05 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору транспортування природного газу № від 04.02.2020.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2023 позовну заяву передано судді Байталюку В. Д.

Ухвалою суду від 01.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22.11.2023.

03.11.2023 через систему «Електронний суд» від представниці позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконферцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 06.11.2023 клопотання представниці товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у його письмовому відзиві на позовну заяву.

Протокольною ухвалою від 05.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

30.01.2024 відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення у справі № 910/379/24, яка розглядається Господарським судом м. Києва.

Востаннє, у судовому засіданні 31.01.2024 оголошено перерву до 02.02.2024 з метою надання представниці позивача часу для ознайомлення із клопотанням відповідача про зупинення провадження у справі.

Відповідач у клопотанні про зупинення провадження у справі зазначає, що в провадженні господарського суду м. Києва (суддя Марченко О.В.) перебуває справа № 910/379/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116381393) за позовом АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» про визнання недійним договору транспортування природного газу від 04.02.2020р. № 200200121.

Розгляд справи № 910/379/24 призначено у підготовчому засіданні на 26.02.2024 о 10.00 год.

Предметом позову по справі № 910/379/24 є визнання недійсним договору на підставі якого позивач заявляє вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості, пені, інфляційних та річних по даній справі. При цьому, нарахування пред`явлених позивачем до стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, яке є предметом спору по справі № 926/4693/23, проведено позивачем саме за порушення порядку здійснення розрахунків, встановленого зазначеним вище договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № 200200121.

Враховуючи вимоги частини першої статті 216 Цивільного кодексу України, у разі задоволення позову про визнання недійсним договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № 200200121, будуть відсутні підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача основної заборгованості, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які є предметом розгляду у даній справі.

Таким чином, вирішення справи № 926/4693/23 не можливе до остаточного вирішення справи № 910/379/24, що перебуває в провадженні Господарського суду міста Києва, оскільки від змісту ухваленого рішення буде залежати вирішення даної справи, а результати розгляду справи № 910/379/24, що розглядається Господарським судом міста Києва, безпосередньо вплинуть на результати розгляду цієї справи.

Представниця позивача проти зупинення провадження у даній справі заперечувала. Зокрема, зазначала, що у статті 204 Цивільного кодексу України проголошується презумпція правомірності правочину.

Також, зазначала, що сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду справи до ухвалення рішення у іншій справі, коли незалежно від результату розгляду справи господарський суд має достатньо доказів та правових підстав для розгляду та вирішення спору по суті. Відповідач не скористався правом на подання зустрічного позову, що забезпечило б дотримання процесуальної економії при розгляді спірних правовідносин позивача та відповідача, а обрав звернутись до суду з окремим позовом про визнання недійсними угод, укладених між сторонами, для його розгляду в іншому провадженні.

Таким чином, на переконання позивача відповідач не довів існування об`єктивної неможливості розгляду цієї справи про стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу до розгляду справи про визнання договору транспортування природного газу недійсним.

Дослідивши матеріали справи, а також доводи, викладені в клопотанні про зупинення провадження у справі та запереченні на нього, заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає наступне.

Приписами частин першої-другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (стаття 15 ГПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1- 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте мають значення для розгляду справи, провадження в якій зупиняється.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як саме пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаною із цією справою є інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення, від яких залежить вирішення справи (частина четверта статті 75 ГПК України).

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, зокрема, у зв`язку з одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами, обмеженістю предметом позову, певної черговості розгляду вимог або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Правовий висновок з цього питання викладено у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 917/349/20.

За змістом пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під час розгляду заявленого клопотання про зупинення провадження у справі в частині питання пов`язаності справи, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, суд враховує, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Згідно частини другої статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є матеріально-правові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про стягнення грошових коштів в сумі 6083234,28 грн з яких: 4461167,72 грн основна заборгованість, 123701,42 грн три відсотки річних, 1100098,09 грн пеня, 398267,05 грн інфляційні втрати.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортування природного газу № від 04.02.2020.

Зокрема, позивач зазначає, що 04.02.2020 між позивачем (Оператор) та відповідачем (Замовник) було укладено договір транспортування природного газу № (далі Договір), на виконання умов якого позивач протягом 2023 року надав відповідачу послугу транспортування природного газу. Проте, у строки встановлені пунктом 8.4 Договору, відповідач не оплатив на користь позивача вартість замовленої (договірної) потужності та вартість перевищення замовленої (договірної) потужності, чим порушив умови пунктів 2.5, 8.4 Договору. Станом на 20.09.2023 розмір основного боргу відповідача становить 4461167,72 гри.

Посилаючись на вказані порушення умов Договору як в частині здійснення розрахунків так і строків таких розрахунків, позивач вважає про наявність підстав про стягнення з відповідача основного боргу та нарахованих фінансових санкцій у вигляді пені в сумі 1100098,09 грн, 3 % річних у сумі 123701,42 грн та інфляційних втрат в сумі 398267,05 грн, які просить суд стягнути з відповідача.

Таким чином, при вирішенні даного спору встановленню підлягають, у тому числі, обставини щодо обсягу транспортування природного газу, вартості замовленої (договірної) потужності, вартості перевищення замовленої (договірної) потужності транспортованого природного газу в межах Договору, строк і порядок розрахунків, та, відповідно, наявність прострочених зобов`язань з проведення оплати за Договором.

У позовній заяві, яку додано до клопотання про зупинення провадження у справі відповідач вважає, що транспортування природного газу може здійснюватися лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи. Відсутність підписаних сторонами додатків до Договору, обов`язковість та невід`ємність яких визначена законодавством, є обставиною, що ставить під сумнів факт узгодження сторонами всіх істотних умов Договору щодо кожної послуги, що має надаватись за Договором, а тому, на переконання відповідача сторонами не було погоджено таких істотних умов Договору, як визначення вартості щодобового негативного небалансу, тобто ціни Договору.

За наведених обставин відповідач звернувся до суду з окремим позовом про визнання недійсним Договору.

Зокрема, 17.01.2024 Господарським судом міста Києва відкрито провадження у справі № 910/379/24, предметом розгляду якої є позовні вимоги акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» до товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про визнання недійсним Договору. Підготовче засідання призначено на 26.02.2024.

Таким чином, фактично в зазначеній справі існує спір, який ґрунтується, зокрема, на правильності визначення сторонами у Договорі вартості щодобового негативного небалансу, тобто ціни Договору, що на думку відповідача, не узгоджується із приписами Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, доводи позовної заяви у даній справі обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору. В той же час, спірним у справі № 910/379/24, що перебуває в провадженні Господарського суду міста Києва є питання щодо відповідності умов Договору положенням законодавства, на виконання яких було укладено такий договір.

Тобто, порядок виконання умов Договору в тому числі в частині розрахунків, безпосередньо пов`язується із відповідністю такого договору умовам законодавства. У зв`язку з чим, в ході розгляду справи № 910/379/24 судом буде досліджуватись питання щодо відповідності умов Договору в частині його ціни та здійснення розрахунків, умовам, наведеним у Цивільному кодексу України.

З викладеного вбачається, що справа № 910/379/24, що знаходиться на розгляді Господарського суду міста Києва, є пов`язаною із даною справою та обставини, які будуть встановлені рішенням суду у справі № 910/379/24 будуть мати значення для всебічного та об`єктивного розгляду даної справи.

Суд зазначає, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

За доводами позивача, матеріали даної справи містять усі необхідні докази для вирішення спору по суті та постановлення рішення. Отже, при розгляді даної справи суд має право та можливість встановити та дослідити всі обставини, у тому числі щодо наявності основного боргу, пені, 3 % річних та інфляційних втрат за Договором з урахуванням сукупності всіх обставин.

В той же час, суд приходить до висновку, що розгляд справи № 910/379/24 про визнання Договору недійсним в частині умови щодо ціни Договору та строків розрахунків, унеможливлює розгляд спору у даній справі, оскільки задоволення вимог про стягнення коштів за Договором залежить від результатів вирішення наявного спору про визнання Договору недійсним, а результати вирішення спору у справі № 910/379/24 можуть вплинути на оцінку доказів у даній справі, зокрема, встановлення господарським судом наявності або відсутності у позивача права вимоги та захисту порушеного права та інтересу позивача у даній справі, враховуючи особливий статус сторін за спірним договором.

Суд зазначає, що у статті 204 Цивільного кодексу України проголошується презумпція правомірності правочину.

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді, коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

На переконання суду у межах позовних вимог у даній справі розгляд питання щодо недійсності умов Договору не здійснюється. Наведене свідчить про відсутність у суду можливості самостійно встановити обставини, які є предметом розгляду у справі № 910/379/24. В той же час, оцінка відповідності умов спірного Договору вимогам законодавства буде надаватись судом під час розгляду справи № 910/379/24, до розгляду якої відповідач просить зупинити провадження у даній справі.

Отже, обставини відповідності умов Договору вимогам законодавства (в частині ціни Договору та строків розрахунків) матиме безпосереднє значення для вирішення спору про наявність підстав для стягнення заборгованості у спірний період за Договором.

У судовому засіданні представниця позивача також вважала, що у разі задоволення позовних вимог у справі № 910/379/24 відповідач не обмежений у праві на поновлення порушеного права шляхом звернення до суду у порядку статті 320 ГПК України із відповідною заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Також зазначала, що відповідач був вправі звернутися до суду із зустрічною позовною заявою.

В той же час, суд вважає, що можливість звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та/або із зустрічною позовною заявою не може обмежувати процесуальне право відповідача на звернення до господарського суду з метою захисту своїх майнових прав в межах справи № 910/379/24.

З огляду на викладене, суд переконаний про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі, оскільки в даному випадку зупинення провадження є виправданим та зможе забезпечити ухвалення законного та справедливого рішення у даній справі, а також забезпечити захист прав учасників справи із дотриманням принципу правової визначеності та справедливості.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 227, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Задовольнити клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

2. Зупинити провадження у справі до набрання законної сили судового рішення у справі № 910/379/24, яка розглядається Господарським судом м. Києва.

3. Зобов`язати акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» повідомити суд про результати розгляду справи № 910/379/24 негайно після набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту за правилами, визначеними статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 05.02.2024.

Суддя Володимир БАЙТАЛЮК

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/