ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"29" січня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/5128/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву акціонерного товариства „Райффайзен Банк (вх. №2-134/24 від 26.01.2024) про забезпечення позову, подану по справі

за позовом: акціонерного товариства „Райффайзен Банк

до відповідачів: товариства з обмеженою відповідальністю „Агроінвест-ТТ,

товариства з обмеженою відповідальністю „Аванта,

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

про стягнення 1 251 067,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство „Райффайзен Банк (далі по тексту АТ „Райффайзен Банк) звернулось до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Агроінвест-ТТ (далі по тексту ТОВ „Агроінвест-ТТ), товариства з обмеженою відповідальністю „Аванта (далі по тексту ТОВ „Аванта), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами, визнання зобов`язань за якими було забезпечено договорами поруки, у загальному розмірі 1 251 067,52 грн.

Ухвалою суду від 18.12.2023 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

26.01.2024 до суду від АТ „Райффайзен Банк надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд:

- накласти арешт на частку корпоративних прав в статутному капіталі ПП «ЕЛІТОЛ» (; місцезнаходження: Україна, 68702, Одеська обл., Болградський р-н, місто Болград, вул. 25 Серпня, будинок 155-А) номінальною вартістю 645000,00 грн., що становить 100% статутного капіталу та належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );

- накласти арешт на частку корпоративних прав в статутному капіталі ТОВ «ТГ-ФРЕЙЯ» (, місцезнаходження: Україна, 68702, Одеська обл., Болградський р-н, місто Болград, вул. Пушкіна, будинок 101) номінальною вартістю 350 000,00 грн., що становить 50% статутного капіталу та належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );

- заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії відносно ПП «ЕЛІТОЛ» () щодо переходу прав на частку в статутному капіталі ПП «ЕЛІТОЛ» номінальною вартістю 645000,00 грн., що становить 100% статутного капіталу ПП «ЕЛІТОЛ» та належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ); зменшення розміру статутного капіталу ПП «ЕЛІТОЛ».

- заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії відносно ТОВ «ТГ-ФРЕЙЯ» () щодо переходу прав на частку в статутному капіталі ТОВ «ТГ-ФРЕЙЯ» номінальною вартістю 350 000,00 грн., що становить 50% статутного капіталу ТОВ «ТГ-ФРЕЙЯ» та належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ); зменшення розміру статутного капіталу ТОВ «ТГ-ФРЕЙЯ».

В обґрунтування поданої заяви позивачем наголошено, що вжиття заходів забезпечення позову є гарантією виконання судового рішення, виконання якого має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року.

27.01.2022 між Банком та Відповідачем-1 в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/Д2-РБ/27-55 від 17.05.2018 року було укладено Кредитні договори №Д2-РБ/24-8 від 27.01.2022 р., № Д2-РБ/24-9 від 27.01.2022 р. (надалі разом- Кредитні договори).

На виконання генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/Д2-РБ/27-55 від 17.05.2018, кредитних договорів №Д2-РБ/24-8 від 27.01.2022, № Д2-РБ/24-9 від 27.01.2022 АТ „Райффайзен Банк було надано ТОВ „Агроінвест-ТТ кредитні кошти, що, як зазначає позивач, підтверджується первинними бухгалтерськими документами, що містяться в матеріалах справи. Для забезпечення виконання зобов`язань Позичальником між Банком та іншими відповідачами було укладено три договори поруки.

Проте, ТОВ „Агроінвест-ТТ було порушено умови кредитних договорів в частині своєчасного погашення заборгованості, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, що стало підставою для звернення позивача до суду із даними позовними вимогами. Станом на 02.11.2023 року прострочена заборгованість за кредитними договорами складає 1 251 067, 52 грн.

Банком наголошено, що з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ним була встановлена належність ОСОБА_1 на праві власності частки корпоративних прав в статутному капіталі ПП «ЕЛІТОЛ», розмір частки становить 645 000,00 грн.; частки корпоративних прав у статутному капіталі ТОВ «ТГ-ФРЕЙЯ», розмір частки у становить 350 000,00 грн.

АТ «Райффайзен Банк» стверджує, що для забезпечення виконання рішення суду по даній справі про стягнення заборгованості необхідним є вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначене майно, що знаходиться у власності ОСОБА_1 , що гарантуватиме виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглянувши заяву АТ «Райффайзен Банк» про забезпечення позову, господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020р. у справі №753/22860/17).

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Предметом заявлених АТ «Райффайзен Банк» позовних вимог до відповідачів є вимога про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 1 251 067,52 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Господарський суд зазначає, що обрані АТ «Райффайзен Банк» заходи забезпечення позову взагалі не пов`язані із предметом даного спору. При цьому, суд звертає увагу, що у межах виконавчого провадження під час примусового виконання судового рішення виконавець здійснює, в першу чергу, звернення стягнення на грошові кошти боржника і лише у випадку їх недостатнього розміру звертає стягнення на майно боржника.

Наведене дозволяє суду дійти висновку, що оскільки Банк просить суд стягнути із відповідачів грошові кошти, накладення арешту на частку відповідача у статутному капіталі товариств, які навіть не є сторонами по даній справі, є необгрунтованим та неспівмірним із предметом спору.

Згідно вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, господарський суд зазначає, що всупереч вимогам ст. 74 ГПК України, АТ «Райффайзен Банк» взагалі не було надано суду жодного доказу на підтвердження існування обставин, які можуть призвести до ускладнення або зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі.

Доводи позивача про неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитними договорами, виконання зобов`язань за якими було забезпечено договорами поруки, судом відхиляються, оскільки не можуть бути єдиною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Слід також зазначити, що накладення арешту на частки, які належать ОСОБА_1 у статутному капіталі ПП «ЕЛІТОЛ», ТОВ «ТГ-ФРЕЙЯ» матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у діяльність вказаних товариств. При цьому, суд звертає увагу позивача, заборона іншим особам вчиняти дії має стосуватись виключно предмета спору, а, отже, заборона суб`єктам державної реєстрації здійснювати реєстраційні дії щодо ПП «ЕЛІТОЛ», ТОВ «ТГ-ФРЕЙЯ» у межах даної справи не може бути застосована судом за жодних обставин.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги недоведеність АТ «Райффайзен Банк» ймовірності утруднення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову, відсутність взаємозв`язку між предметом спору та обраними заходами забезпечення позову, відсутність у суду правових підстав для заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо ПП «ЕЛІТОЛ», ТОВ «ТГ-ФРЕЙЯ», господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви.

Керуючись ст. ст. 74, 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити акціонерному товариству „Райффайзен Банк у задоволенні заяви (вх. №2-134/24 від 26.01.2024) про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 29.01.2024 та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.П. Желєзна