ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

29 січня 2024 року м. ХарківСправа № 922/5069/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши клопотання позивача (вх. № 2483 від 29 січня 2024 року), у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІОСОФТ», місто Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОВЕТ ЛТД», місто Харків,
провизнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДІОСОФТ», звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОВЕТ ЛТД», про визнання недійсним договору поставки № 27 від 04.01.2021 року.

29 січня 2024 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів та продовження строку підготовчого провадження (вх. № 2483).

Розглянувши означене клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

ВІДНОСНО ДОКАЗІВ

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Як вбачається із матеріалів справи, означені докази не були подані разом із позовом. Водночас, частинами 1 та 2 ст. 119 ГПК України визначено, що пропущений процесуальний строк, встановлений законом, підлягає поновленню, а встановлений судом продовженню. В даному випадку, строк на подання позову, а відповідно і всіх доказів, встановлений законом, а отже підлягає виключно поновленню, а не продовженню. В свою чергу, позивач посилається на ч. 2 ст. 119 ГПК України, тобто на продовження строку на подання доказів.

З цього приводу суд зазначає, що у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Означений висновок міститься в п. 6.56. - 6.58. постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19. Згідно частин 1-6 статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення; заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк; одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. При цьому, пропуск строку, встановленого законом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З урахуванням цього суд констатує про те, що позивач помилився в способі пролонгування процесуального строку, зазначивши про продовження строку, хоча він має бути поновлений, адже встановлений законом. Водночас, позивач не має бути обмежений у доступі до правосуддя у зв`язку із помилковим обранням невірного способу. Позивачем долучено до клопотання відповідні докази (тобто вчинена процесуальна дія), при цьому, суд враховує, що місцезнаходженням позивача відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є м. Харків, яке зазнає регулярні повітряні тривоги та обстріли, що в свою чергу може зумовити пропущення строку на подання доказів до суду.

За таких обставин, суд визнає поважною причину пропуску строку позивачем на подання доказів, поновлює позивачу строк на подання доказів, які є додатком до клопотання (вх. № 2483 від 29 січня 2024 року) та приймає їх до розгляду із долученням до матеріалів справи.

Окремо суд звертає увагу, що позивачем зазначено, що він не надсилав відповідачу копії зазначених вище доказів у зв`язку з тим, що обсяг доказів є надмірним, вони подані до суду в електронній формі, ці докази є в наявності у відповідача. Суд зазначає, що позивач долучає до матеріалів справи платіжні інструкції та податкові накладні, які, в силу специфіки цих документів, мають бути в наявності і у відповідача, як контрагента, тобто посилання позивача на вказану обставину є слушними і, відповідно, беруться судом до уваги.

ВІДНОСНО ПРОДОВЖЕННЯ СТРОКУ ПІДГОТОВЧОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Частина ч. 3 ст. 177 ГПК України внормовує можливість, у виняткових випадках, продовження строку підготовчого провадження. Наявність виняткового випадку позивачем не доведена, що зумовлює відмову в застосуванні норми частини 3 ст. 177 Кодексу.

Керуючись ст.ст. 6, 80, 118-119, 177, 181, 232-236 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати поважною причину пропуску строку позивачем на подання доказів.

Поновити позивачу строк на подання доказів, які є додатком до клопотання (вх. № 2483 від 29 січня 2024 року) та прийняти їх до розгляду із долученням до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 29 січня 2024 року.

Суддя Н.В. Калініченко