номер провадження справи 16/22/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 Справа № 908/2465/22 (908/3295/23)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи № 908/2465/22 (908/3295/23) за позовом

позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Арванте» (вул.Маршала Батицького, 8, м.Харків, 61038, )

до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Південне шосе, 80, каб.9, м.Запоріжжя, 69008; ), скорочене найменування ПрАТ «ММК ім.Ілліча»

про стягнення 60 360,00 грн

в межах справи №908/2465/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 80, кабінет 9, )

розпорядник майна арбітражний керуючий Сокол Олексій Юрійович (49038, м.Дніпро, пл.Вокзальна, 2, літ.Н, поверх 4)

УСТАНОВИВ:

Ухвалою від 19.12.2022 у справі № 908/2465/22 Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Р.А. відкрив провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, ввів процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «ММК ім. Ілліча» суд здійснив 19.12.2022 (номер публікації 69739).

До Господарського суду Запорізької області в рамках справи № 908/2465/22 про банкрутство ПрАТ «ММК ім.Ілліча» звернулося ТОВ «Арванте» (Позивач) з позовом до ПрАТ «ММК ім.Ілліча» (Відповідача) про стягнення 60 360,00 грн заборгованості.

Частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна….

За загальним (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження (абз.4 ст.7 КУзПБ).

За результатами автоматизованого розподілу, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.10.2023 розгляд справи (єдиний унікальний номер 908/3295/23) за зазначеним позовом визначено судді Ніколаєнку Р.А., в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ПрАТ «ММК ім.Ілліча».

Ухвалою від 06.11.2023 згідно зі ст.174 Господарського процесуального кодексу України суд залишив позовну заяву Позивача без руху, встановив строк та спосіб усунення недоліків.

Після усунення Позивачем допущених недоліків, ухвалою від 04.12.2023 позовну заяву ТОВ «Арванте» до ПрАТ «ММК ім.Ілліча» про стягнення 60360,00 грн заборгованості суд прийняв до розгляду в межах справи про банкрутство ПрАТ «ММК ім.Ілліча» та відкрив провадження у справі № 908/2465/22(908/3295/23) за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства, розгляд справи по суті суд ухвалив розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Також суд встановив Відповідачу строк для надання відзиву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Наразі в Україні триває воєнний стан, який введений згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжувався.

Діяльність судів України в період воєнного стану регламентується, зокрема, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 12-2 якого встановлено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України (ч.1). Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ч.2).

Згідно зі ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України (ч.1). Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2). У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів (ч.3).

Господарський суд Запорізької області не зупиняв та здійснює судочинство в умовах воєнного стану, враховуючи роз`яснення Верховного Суду про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, оприлюднені 04.03.2022.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. При цьому Відповідач належним чином, з дотриманням положень ч. 2, 3 ст. 120, ч. 6 242 ГПК України повідомлений про розгляд справи (довідку про доставку електронного листа, вкладенням у який є ухвала суду від 04.12.2023 у справі № 908/2465/22(908/3295/23), долучено до матеріалів справи). Крім того, Відповідач повідомлений про розгляд справи шляхом надсилання ухвали від 04.12.2023 на повідомлену ним в рамках справи про банкрутство № 908/2465/22 його адресу електронної пошти.

Справу розглянуто за наявними матеріалами.

Звернувшись з позовом до суду, Позивач зазначив, що згідно з умовами укладеного сторонами договору № 1033 від 12.07.2021 здійснив передоплату за товар в сумі 60 360,00 грн - купорос залізний технічний сорт 2 ДСТУ 2463-94 (ГОСТ6981-94), однак товар Відповідач всупереч умовам цього договору не поставив. Позивач пояснив, що на підставі виставленого Відповідачем рахунку на попередню оплату № 94360304 від 14.12.2021 на суму 60 360,00 грн здійснив оплату у розмірі 50 180,30 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 79 від 15.12.2021 і оскільки раніше Позивачем було здійснено переплату на користь Відповідача, що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, різниця у розмірі 10 179,70 грн між сумою рахунку № 94360304 від 14.12.2021 та фактично сплаченою сумою була покрита раніше здійсненою Позивачем переплатою, яка була зарахована на розрахунковий рахунок Відповідача, як то передбачено умовами п. 5.6 договору.

Вивченням матеріалів справи, наданням оцінки правовідносинам сторін, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.

12.07.2021 між Відповідачем ПрАТ «ММК ім.Ілліча», як Постачальником, та Позивачем ТОВ «Арванте», як Покупцем, укладений договір № 1033 (далі за текстом - Договір), за яким Постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, поставити, а Покупець прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності (продукцію) згідно специфікацій.

Відповідно до п.5.1 Договору оплата Покупцем продукції здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, який зазначений в Договорі.

За вимогами п.5.2 Договору умова платежу 100% попередня оплата продукції. Оплата вартості продукції по Договору здійснюється на підставі рахунку Постачальника протягом строку, вказаного в рахунку.

У п.5.6 Договору сторони домовились, що за письмовою згодою допускають використання надлишково сплачених грошових коштів по цьому Договору для відвантаження продукції за іншими договорами Покупця, або для погашення заборгованості Покупця перед Постачальником.

Ст.629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить Господарський кодекс України, ч. 1, 7 ст.193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За приписом ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За положеннями ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Ст. 79 ГПК України визначає положення щодо вірогідності доказів та встановлює, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ст.86 ГПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Представленими матеріалами підтверджується, що Відповідач виставив Позивачу рахунок на попередню оплату № 94360304 від 14.12.2021 до Договору № 1033 від 12.07.2021 (далі Рахунок) на суму 60 360,00 грн з ПДВ на попередню 100% передоплату 20000 т купоросу залізного технічного сорт 2 ДСТУ 2463-94 (ГОСТ6981-94).

За платіжним дорученням № 79 від 15.12.2021 Позивач сплатив за Рахунком (це однозначно слідує з відомостей графи «Призначення платежу» платіжного доручення), але частково в сумі 50 180,30 грн з ПДВ.

Докази постачання продукції Позивачу Відповідачем відсутні і останній цього не спростував.

Приписами ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України визначено, що в разі якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 50 180,30 грн, що є сумою попередньої оплати за неотриманий за Договором товар, ґрунтуються на положеннях закону, суд визнав їх обґрунтованими та доведеними.

Щодо решти заявленої до стягнення суми 10 179,70 грн, яку Позивач позначив як суму здійсненої раніше переплати за Договором на користь Відповідача та як суму, що зарахована в рахунок передоплати за Рахунком, суд зазначає наступне.

Доказів домовленостей, передбачених пунктом 5.6 Договору, на який спирається Позивач в обґрунтування своїх тверджень, суду не представлено.

На підтвердження існування переплати Позивач представив Акт звіряння взаємних розрахунків за період січень 2021 року - лютий 2022 року між ТОВ «Арванте» та ПрАТ «ММК ім.Ілліча» (далі Акт звіряння), згідно з відомостями якого за даними ТОВ «Арванте» станом на 28.02.2022 заборгованість ПрАТ «ММК ім.Ілліча» становить 60 360,00 грн.

Констатується, що зазначений Акт звіряння підписаний з боку Позивача та не підписаний з боку Відповідача.

Але ж акт звіряння може слугувати доказом визнання заборгованості лише тоді, коли такий акт підписаний повноважними особами з боку обох сторін договору.

Не підписаний зі сторони Відповідача Акт звіряння не є свідченням визнання, підтвердження Відповідачем відображених в цьому Акті даних.

Будь-яких інших доказів на підтвердження існування переплати за Договором в сумі 10 179,70 грн, що не використана, зарахована в рахунок сплати за Рахунком та має бути повернута Покупцю Постачальником, Позивач не представив.

Звертається увага, що суд, вирішуючи спори, виходить в тому числі з принципів вірогідності доказів, однак судове рішення не може ґрунтуватися виключно на припущеннях.

Позовні вимоги в сумі 10 179,70 грн суд визнав необґрунтованими та недоведеними наданими доказами.

За таких викладених вище обставин, суд задовольнив позов частково в сумі 50 180,30 грн, що є сумою внесеної Позивачем за платіжним дорученням № 79 від 15.12.2021 передоплати за неотриманий товар, в іншій частині позову (10 179,70 грн) суд в позові відмовив за недоведеністю.

У відповідності до ст.129 ГПК України судовий збір по справі (2684,00 грн) покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. З Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 2231,48 грн відшкодування судового збору.

Керуючись ст.2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 20, 129, 194, 232, 236-238, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Південне шосе, 80, каб.9, м.Запоріжжя, 69008; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арванте» (вул.Маршала Батицького, 8, м.Харків, 61038, ) 50 180 /п`ятдесят тисяч сто вісімдесят/ грн 30 коп. основного боргу та 2231 /дві тисячі двісті тридцять одну/ грн 48 коп. відшкодування судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Копії ухвали надіслати сторонам спору/представникам, розпоряднику майна ПрАТ «ММК ім.Ілліча» до кабінетів Електронного суду/на повідомлені адреси електронної пошти з КЕП судді.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту за правилами, визначеними ст. 254, 256-259 ГПК України.

Рішення складено та підписано 02.02.2024.

Суддя Р.А.Ніколаєнко