номер провадження справи 9/214/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.01.2024 Справа № 908/2848/23
м.Запоріжжя Запорізької області
про стягнення суми 313 528,95 грн.
Суддя Боєва О.С.
при секретарі судового засідання Самойленко О.П.
За участю представників:
від позивача: Штабовенко Д.В.;
від відповідача: не з`явився
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.01.2024 у справі № 908/2848/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС» задоволено. З Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС стягнуто суму 297159,31 грн основного боргу, суму 8944,73 грн інфляційних втрат, суму 7424,91 грн 3% річних та суму 4702,93 грн. витрат зі сплати судового збору.

15.01.2024 до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, за якою позивач просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 14500,00 грн, що понесені позивачем під час розгляду справи №908/2848/23.

Згідно з протоколом передачі від 15.01.2024 заяву передано на розгляд раніше визначеному у судовій справі складу суду головуючому судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 17.01.2024 заяву прийнято до розгляду, судове засідання з розгляду заяви призначено на 25.01.2024.

24.01.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання (документ сформований в системі «Електронний суд») про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку з його завищенням позивачем. Просив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати без участі представників відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 25.01.2024 в усній формі зазначив, що не заперечує проти клопотання відповідача та розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі без участі представника ПАТ «МОТОР СІЧ».

За змістом частин 1, 3, 4 статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд заяви за відсутністю представника відповідача.

З положень статті 123 ГПК України слідує, що до складу судових витрат, крім судового збору, входять також витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою завою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи № 908/2848/23 слідує, що позивач у позовній заяві просив покласти судові витрати у справі на відповідача. Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат (викладеним у позові) розмір витрат на професійну правову допомогу становив 7000,00 грн (за складання та подання до суду позовної заяви). В позовній заяві було також зазначено, що у разі, зокрема, представництва інтересів позивача у судових засіданнях, а також складання правової документації (заяви, пояснення, відповіді, заперечення) по справі відкритою за вказаним позвом, ця сума може бути збільшена. В судовому засіданні 11.01.2024, під час розгляду справи № 908/2848/23 по суті, представник позивача зазначив, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, що відображено в протоколом судового засідання від 11.01.2024.

На підставі вказаних норм процесуального права, враховуючи надходження від позивача у встановлений законом строк відповідної заяви, суд дійшов до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2848/23 щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 25.01.2024 представник позивача підтримав подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в сумі 14500,00 грн, що понесені позивачем під час розгляду справи №908/2848/23. Зауважив, що відповідач жодним чином не обґрунтував свою правову позицію щодо зменшення розміру витрат, сума яких заявлена до стягнення позивачем.

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126).

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. 3 ст. 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Разом із тим, згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.

В частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Матеріали справи № 908/2848/23 свідчать, що представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний Дім СОЛЛІ ПЛЮС» здійснювалось адвокатами Штабовенком Денисом Всеволодовичем та Бондар Іллею Михайловичем, які діяли на підставі ордерів: серія АР № 1127949 від 09.09.2023 та серія АР №1157337 від 11.01.2024 на підставі Договору про надання правничої допомоги від 23.08.2023, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія Радник» та ТОВ «Автомобільний Дім СОЛЛІ ПЛЮС» (копії містяться в матеріалах справи).

Відповідно до п. 2.6 вказаного Договору для надання правової допомоги Клієнту, Адвокатське об`єднання призначає адвоката Штабовенка Д.В. та Бондаря І.М.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар у погодженому окремо сторонами розмірі.

За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги та її вартість (п. 4.2 договору).

У Додатковій угоді № 1 від 23.08.2023 до Договору сторони узгодили вартість послуг, що надаються, зокрема: за складання позовної заяви та подання її до Господарського суду Запорізької області всього 7000,00 грн (1000,00 грн. за 1 годину роботи); за складання та направлення інших заяв та клопотань у справі 1000,00 грн за 1 годину роботи, за представництво інтересів в судових засіданнях 1500,00 грн за одне судове засідання.

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 23.08.2023 до Договору, копію якого було додано до позовної заяви, Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв наступну правничу допомогу: складання та подання до Господарського суду Запорізької області позовної заяви до АТ «МОТОР СІЧ» про стягнення заборгованості за договором №2811/19-Д(ТПУ). Вартість наданих виконавцем послуг складає 7000,00 грн, які сплачені на поточний рахунок Адвокатського об`єднання.

До заяви про ухвалення додаткового рішення додано також копію Акту приймання-передачі наданих послуг №2 від 12.01.2024 до Договору, з якого слідує, що Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв наступну правову допомогу:

- 23.08.2023 - складання та подання до Господарського суду Запорізької області позовної заяви до АТ «МОТОР СІЧ» про стягнення заборгованості, вартість виконаних робіт - 7000,00 грн (7 годин);

- 17.10.2023 представництво в Господарському суді Запорізької області по справі №908/2848/23, вартість виконаних робіт 1500,00 грн.;

- 15.11.2023 представництво в Господарському суді Запорізької області по справі №908/2848/23, вартість виконаних робіт 1500,00 грн.;

- 01.12.2023 - складання та подання до Господарського суду Запорізької області відповіді на відзив в рамках справи №908/2848/23, вартість виконаних робіт 3000,00 грн (3 години);

- 11.01.2024 - представництво в Господарському суді Запорізької області по справі №908/2848/23, вартість виконаних робіт 1500,00 грн.

В пункті 3 Акту зазначено, що вартість наданих послуг складала 14500,00 грн, які сплачені на поточний рахунок Адвокатського об`єднання.

Матеріали справи містять копії рахунків-фактур, які складені Адвокатським об`єднанням для подальшої їх оплати Клієнтом.

Факт оплати Клієнтом наданих Адвокатським об`єднання послуг з правничої допомоги підтверджується платіжними інструкціями № 10952 від 05.09.2023 на суму 7000,00 грн, №11259 від 19.12.2023 на суму 3000,00 грн, №11309 від 11.01.2024 на суму 3000,00 грн та №11310 від 11.01.2024 на суму 1500,00 грн (копії містяться в матеріалах справи).

Відповідно до правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20), склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimited проти України, заява N 19336/04, § 268) )).У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд враховує, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору; значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Дослідивши зміст наданої професійної правничої допомоги, про яку зазначено в актах приймання-передачі наданих послуг №1 від 23.08.2023 та №2 від 12.01.2024, суд вважає, що такий зміст наданої правничої допомоги відповідає умовам Договору про надання правової допомоги від 23.08.2023.

При цьому, судом взято до уваги, що виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постанові Великої Палати Верхового Суду від 16.11.2022 № 922/1964/21 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Отже при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Відповідач у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги висловив свої заперечення та зазначив про завищення позивачем заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим просив на розсуд суду їх зменшити.

В той же час, відповідач своє клопотання не обґрунтував: не зазначив в чому саме полягає неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу та чому вважає їх завищеними.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення у справі додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача суми 14500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши надані на її обґрунтування докази, суд дійшов до висновку, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару з урахуванням таких критеріїв як: справедливість та добросовісність; принципи співмірності та розумності судових витрат; складності справи № 908/2848/23, яка розглядалась за правилами загального позовного провадження, ціни позову у ній; витраченого адвокатом(ами) часу на надання послуг у даній справі, в тому числі на участь в судових засіданнях.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі в сумі 14 500,00 грн доведений та документально підтверджений. Понесення таких витрат стало наслідком необхідності захисту позивачем своїх законних прав та охоронюваних майнових інтересів, внаслідок їх порушення з боку відповідача та, відповідно, звернення з позовом до суду.

На підставі усього вищевикладеного, а також враховуючи положення статті 129 ГПК України, суд дійшов до висновку про задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача на його користь суми 14500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС» про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/2848/23 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС», (69063, м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, буд. 109) суму 14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05.02.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва