ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"23" січня 2024 р. м. Рівне Справа №918/1072/23
у судове засідання з`явились представники:
- позивача: Грабовський В.А.;
- відповідача: Шумський Н.М. (в режимі ВКЗ);
16.01.2024 рішенням Господарського суду Рівненської області було задоволено позов ФОП Немеш О.Ф. до ПрАТ "Київстар" про зобов`язання вчинити певні дії і зобов`язано відповідача звільнити належну позивачу частину даху адміністративного приміщення, що знаходиться за адресою: вул. 16 Липня, 10, м. Рівне шляхом демонтажу обладнання (технічних засобів телекомунікацій).
17.01.2024 від представника ФОП Немеш О.Ф. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ПрАТ "Київстар" 10 000,00 грн - понесених витрат по оплаті професійної правничої допомоги.
Ухвалою від 17.01.2024 розгляд заяви ФОП Немеш О.Ф. призначено на 23.01.2024.
19.01.2024 від відповідача надійшли заперечення на заяву, у яких останній просить зменшити розмір судових витрат на професійну правову допомогу до 2 000,00 грн, вважаючи, що заявлені 10 000,00 грн - завищені.
Обґрунтовуючи свою позицію, посилається на те, що справа не є складною, а з долучених доказів неможливо встановити загальний час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги.
Крім того, зміст позовної заяви у справі №918/352/23 фактично відповідає змісту позовної заяви у справі №918/352/23 (ті самісторони та предмет спору), за результатами розгляду якої набрало законної сили судове рішення, за винятком підстави звернення, а відтак формування такої позовної заяви не потребувало залучення значного ресурсу, високої кваліфікації, формування правової позиції та пошуку відповідної судової практики.
Ухвалою від 22.01.2024 задоволено заяву представника ПрАТ "Київстар" і надано йому можливість бути присутнім в судовому засіданні 23.01.2024 в режимі відео конференції.
23.01.2024 від представника позивача надійшли пояснення на клопотання про зменшення розміру судових витрат, у яких вказується, що вартість послуг з надання професійної правничої допомоги визначена сторонами у договорі з надання правової допомоги і предметному завданні №10-10-2023 від 10.10.2023 в сумі 10 000,00 грн як фіксований гонорар, який не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого адвокатським об`єднанням на ці послуги.
Водночас, для зменшення розміру гонорару у фіксованому розмірі, відповідач мав довести, що надані позивач послуги з правової допомоги, є неспівмірними з заявленою до відшкодування сумою у 10 000,00 грн.
Крім того, посилаючись на невідповідність заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу критеріям реальності та розумності, а також необхідність її зменшення до 2 000,00 грн, відповідач не навів жодного обґрунтування цієї суми витрат на правничу допомогу, не зазначив жодних заперечень стосовно наявних в матеріалах справи доказів фактичного понесення позивачем витрат на надання правової допомоги у заявленому до стягнення розмірі.
У судовому засіданні 23.01.2024 представники сторін підтримали доводи і заперечення, викладені у заяві і запереченнях на неї.
Розглянувши заяву ФОП Немеш О.Ф. про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, дослідивши її матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи сторін, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.
Частиною 1 ст. 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно п.4 ч.1 ст. 1 Закону, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч.3 ст. 30 Закону, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених ФОП Немеш О.Ф. витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. за результатами розгляду справи №918/1072/23 надано:
- Договір про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 11.05.2023, укладеного між ФОП Немеш О.Ф. (Клієнт) та адвокатським бюро "Віталія Грабовського" (Бюро) (далі Договір), відповідно до умов якого клієнт доручає, а бюро приймає на себе зобов`язання надавати адвокатські послуги (правничу допомогу) в обсязі і на умовах, визначених даним договором та предметними завданнями, кожне з яких являється невід`ємною частиною даного договору з моменту його підписання сторонами. Клієнт зобов`язується прийняти надані послуги, а також своєчасно їх оплатити в порядку, в строки та в розмірі, передбачені в договорі та відповідному предметному завданні. Сторони вправі укласти предметне завдання (додаток до договору, який стає його невід`ємною частиною), в якому визначити найменування послуг, їх обсяг, вартість та порядок їх оплати;
- Додаток до Договору "Предметне завдання №10-10-2023" від 10.10.2023, відповідно до якого бюро зобов`язується надати клієнту адвокатські послуги (правничу допомогу) вартістю 10 000,00 грн щодо представництва інтересів клієнта під час підготовки та подачі до Господарського суду Рівненської області позовної заяви ФОП Немеш О.Ф. до ПрАТ "Київстар" про зобов`язання звільнити частину даху адміністративного приміщення, що знаходиться за адресою: вул. 16 Липня, 10, м. Рівне шляхом демонтажу обладнання (технічних засобів телекомунікацій);
- ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВК №1072148 від 15.05.2023;
- свідоцтво Грабовського Віталія про право на заняття адвокатською діяльністю №690 від 30.11.2009;
- акт здачіприймання наданих послуг від 16.01.2024 до Договору, відповідно до якого бюро виконало, а клієнт прийняв роботи вартістю 10 000,000 грн: підготовка, подача до Господарського суду Рівненської області позовної заяви ФОП Немеш О.Ф. до ПрАТ "Київстар" про зобов`язання звільнити частину даху адміністративного приміщення, що знаходиться за адресою: вул. 16 Липня, 10, м. Рівне шляхом демонтажу обладнання (технічних засобів телекомунікацій), участь в судових засіданнях під час розгляду вказаної справи Господарським судом Рівненської області;
- рахунок за надані послуги №16-01/2024 від 16.01.2024 на суму 10 000,00 грн.
Суд враховує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (ст. 30 Закону)
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 126 ГПК України).
У разі недотримання вимог ч.4 ст. 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України надано право іншій стороні справи клопотати перед судом про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, вказуючи в якості підстави такого клопотання недотримання вимог ч.4 цієї статті Кодексу.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Виконуючи обов`язок щодо надання оцінки розміру заявленого відшкодування адвокатських витрат (10 000,00 грн.) на предмет його дійсності та необхідності, а також критерію розумності розміру і оцінюючи обґрунтованість заперечень ПрАТ "Київстар", суд зазначає наступне.
Посилання відповідача на те, що позивачем не додано детального опису робіт з правової допомоги та не зазначено кількості витраченого часу, як на підставу для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування є безпідставними.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Ураховуючи зазначені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, у цій справі №918/1072/23 представник позивача деталізував обсяг наданих клієнту послуг з правової допомоги у суді першої інстанції такою мірою, яка дозволяє досягти його функціонального призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, що свідчить про дотримання позивачем положень частини третьої статті 126 ГПК та спростовує наведені у запереченні відповідача відповідні доводи.
Як вбачається із матеріалів справи, правничу допомогу у справі позивачу надавав адвокат Грабовський В.А., повноваження якого підтверджуються ордером від 15.05.2023, та яким підписувались позовна заява, відповідь на відзив, заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, а також адвокат Грабовський В.А. приймав участь у судових засіданнях.
Так, доводом на користь неспівмірності витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн відповідач вважає те, що формування позовної заяви у справі №918/1072/23 не потребувало залучення значного ресурсу, високої кваліфікації, формування правової позиції та пошуку відповідної судової практики, так як її зміст відповідає змісту позовної заяви у справі №918/352/23 (ті самі сторони та предмет спору), за результатами розгляду якої набрало законної сили судове рішення.
Суд встановив, що спори у справах №918/1072/23 і №918/352/23 виникли у ході виконання сторонами Договору з надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 від 01.08.2022. Однак суд не надає оцінку обсягу правової допомоги, яка отримана ФОП Немеш О.Ф. у справі №918/352/23, не встановлює надавача таких послуг, їх якість, обсяг, необхідність та доцільність.
В свою чергу, суд не вважає суму у 10 000,00 грн - неспівмірною зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи.
Враховуючи своєчасне подання адвокатом позовної заяви, відповіді на відзив, заперечення на клопотання відповідача та їх врахування при розгляді позовної заяви, яка була задоволена, зважаючи на своєчасність подання заявником клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу і доказів на підтвердження понесених витрат, врахувавши доведеність обставин надання адвокатом правової допомоги, зазначені витрати в розмірі 10 000,00 грн цілком відповідають критеріям реальності, розумності та співмірності, та є обґрунтованими, а тому повинні бути відшкодовані за рахунок позивача відповідачем.
Отож, суд дійшов висновку про задоволення заяви ФОП Немеш О.Ф. та ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 241, 244 ГПК України, суд, -
1. Заяву Фізичної особи - підприємця Немеш Олени Федорівни про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат - задовольнити.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України.
Суддя Ю.Г. РОМАНЮК