РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.01.2024Справа № 910/17067/23
За позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бланк-експрес»

про стягнення 28 264,99 грн

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бланк-експрес» (надалі - відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 28 264, 99 грн, з яких: 15 766, 46 грн основний борг, 1 917, 24 грн пеня, 8 637, 24 грн інфляційні втрати, 1 944, 05 грн 3% річних.

Позовні вимоги, з посиланням на ст. 525, 526, 530, 546, 549, 612, 614, 625, 626 Цивільного кодексу України та ст. 20, 174, 175, 179, 180, 193, 230, 232 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором № 352 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 29.01.2014, в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2023 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

13.11.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/17067/23, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

18.12.2023 від представника позивача, на виконання ухвали суду, надійшла витребувана інформація.

25.12.2023 від представника позивача, на виконання ухвали суду, надійшли витребувані документи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження в справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02094, місто Київ, бульвар Праці, будинок 8.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження в справі від 20.11.2023 був повернутий до суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до вимог частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений в праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/17067/23 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.01.2014 між Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (надалі - виконавець) та відповідачем (надалі - споживач) укладено договір № 352 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, його предметом є надання виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території (надалі - послуги) у житловому будинку № 5 на вулиці Запорожця м. Києва, в якому знаходиться нежиле приміщення загальною площею 86, 20 кв. м., яке займає споживач, я споживачем - забезпечення своєчасної оплати послуг за встановленим тарифом. У строк та на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п. 1.2. договору, виконавець надає послуги відповідно до затвердженого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, згідно додатку № 2, який є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що споживач сплачує плату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ПДВ на розрахунковий рахунок виконавця, пропорційно займаній площі, згідно додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору.

Виконавець своєчасно нараховує плату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ПДВ пропорційно займаній площі та до 10-го числа поточного місяця надає споживачу платіжну вимогу-доручення, податкову накладну та акт приймання-передачі наданих послуг (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ПДВ перераховуються споживачем в безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця до 20-го числа поточного місяця.

За несвоєчасне внесення плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ПДВ на розрахунковий рахунок виконавця за договором, споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 2.3. договору).

Згідно з п. 2.4. договору, у разі закінчення дії договору та його достроковому припиненні, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також ПДВ, вносяться споживачем до дня фактичної передачі приміщення по акту приймання-передачі.

Пунктом 2.7. сторони визначили, що споживач зобов`язаний кожного кварталу проводити звірку розрахунків за цим договором зі складанням відповідного акту.

Відповідно до п. 3.2. договору, споживач, зокрема, зобов`язаний: оплачувати послуги в установлений цим договором строк; своєчасно та в повному обсязі сплачувати виконавцю плату за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; у разі несвоєчасного внесення платежів сплачувати пеню у розмірі, встановленому законом або договором.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє з 01.01.2014 до 30.12.2016. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією зі сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах (п. 6.1. договору).

За розрахунком вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.01.2014 за нежиле приміщення, що займає Товариство з обмеженою відповідальністю «Бланк-експрес» за адресою м. Київ, вул. Запорожця, буд. 5, площею 86, 20 кв. м., що є додатком № 1 до договору, плата за вказані послуги з 01.01.2014 складає 139, 22 грн в місяць без ПДВ.

Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», враховуючи розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 579 від 10.04.2012 та № 1191 від 11.07.2012, були встановлені тарифи та структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій, що є додатком № 2 до договору, по вул. Запорожця, буд. 5 в місті Києві в розмірі 1, 6151 грн за м2 площі за місяць (без ПДВ), який включає в себе: прибирання прибудинкової території - 0, 3204 грн; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації - 0, 4490 грн; дератизація - 0,0052 грн; дезінсекція - 0,0051 грн; обслуговування димовентиляційних каналів - 0, 0214 грн; технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики й димовидалення, а також інших внутрішньо будинкових систем - 0, 1013 грн; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації та елементів зовнішнього упорядження - 0, 4726 грн; поливання дворів, клумб і газонів - 0, 0133 грн; освітлення місць загального користування, підвалів, підкачування води - 0, 0800 грн; прибуток - 0, 1468 грн.

01.04.2015 між позивачем (надалі - новий виконавець), Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (надалі - первісний виконавець) та відповідачем (надалі - споживач) укладено договір б/н про заміну сторони в договорі про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - договір), відповідно до п. 1 якого, первісний виконавець передає, а новий виконавець набуває всіх прав та приймає на себе всіх зобов`язань первісного виконавця за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 352 від 29.01.2014, який укладено між первісним виконавцем, споживачем, з моменту набрання чинності цього договору.

Згідно з п. 2 договору, споживач надає свою згоду на заміну первісного виконавця на нового виконавця в договорі про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 352 від 29.01.2014, який укладено між споживачем та первісним виконавцем.

Споживач, первісний виконавець, новий виконавець погодились, що договір про заміну сторони в договорі про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 352 від 29.01.2014, який укладено між споживачем та первісним виконавцем набуває чинності з 01.04.2015, що отримувачем коштів за даним договором є новий виконавець, а також що всі інші умови за вказаним договором залишаються незмінними (п. 3-5 договору).

06.08.2015 між позивачем (надалі - виконавець) та відповідачем (надалі - споживач) укладено додаткову угоду, якою внесли зміни до договору № 352 від 29.01.2014 та виклали його в новій редакції, відповідно до п. 3 якого, розмір щомісячної плати за надані послуги, з урахуванням ПДВ, на дату укладання договору становить 196, 55 грн.

Згідно з п. 4-6 договору (в редакції додаткової угоди від 06.08.2015), розрахунковим періодом є календарний місяць, послуги оплачуються в безготівковій формі та плата вноситься на розрахунковий рахунок виконавця, який зазначений у рахунку-фактурі не пізніше 25-го числа поточного місяця.

За несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня відповідно до чинного законодавства, яка нараховується починаючи з 1-го числа наступного місяця за розрахунковим (п. 7 договору (в редакції додаткової угоди від 06.08.2015)).

Відповідно до п. 10 договору (в редакції додаткової угоди від 06.08.2015), споживач, зокрема, зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією зі сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається продовженим на черговий календарний рік (п. 20 договору (в редакції додаткової угоди від 06.08.2015)).

За розрахунком вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.01.2014 за нежиле приміщення, що займає Товариство з обмеженою відповідальністю «Бланк-експрес» за адресою м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 5, площею 86, 20 кв. м., що є додатком № 1 до договору, плата за вказані послуги з 03.06.2015 складає 163, 79 грн в місяць без ПДВ.

Позивачем, враховуючи розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 442 від 30.04.2015, були встановлені тарифи та структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій, що є додатком № 2 до договору, по вул. Петра Запорожця, буд. 5 в місті Києві в розмірі 1, 9001 грн за м2 площі за місяць (без ПДВ), який включає в себе: прибирання прибудинкової території - 0, 8664 грн; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації - 0, 3222 грн; дератизація - 0, 0044 грн; дезінсекція - 0, 0051 грн; обслуговування димовентиляційних каналів - 0, 0273 грн; технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики й димовидалення, а також інших внутрішньо будинкових систем - 0, 0706 грн; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації та елементів зовнішнього упорядження - 0, 3309 грн; освітлення місць загального користування, підвалів, підкачування води - 0, 1005 грн; прибуток - 0, 1727 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 в справі № 910/20871/20, яке набрало законної сили 15.09.2021, зокрема, розірвано договір оренди нежилого приміщення від № 419 від 11.12.2001, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бланк-експрес», Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та додаткові угоди до нього, виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «Бланк-експрес» (02125, місто Київ, вулиця П. Запорожця, будинок 5; ) з об`єкта оренди (нежиле приміщення на першому поверсі в житловому будинку за адресою вул. П.Запорожця, 5, м. Київ, загальною площею 60,50 кв.м.) та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Бланк-експрес» (02125, місто Київ, вулиця П. Запорожця, будинок 5; ) передати об`єкт оренди (нежиле приміщення на першому поверсі в житловому будинку за адресою вул. П.Запорожця, 5, м. Київ, загальною площею 60,50 кв.м) Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-г; ).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що вказаним рішенням встановлено факт використання відповідачем зазначеного вище нежитлового приміщення.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 в справі № 910/20871/20 встановлено, що орендар, згідно з договором оренди нерухомого майна № 419 від 01.10.2012 передав, а балансоутримувач прийняв орендоване приміщення, загальною площею 25,70 кв. м, що розташоване у підвалі, та залишив в орендному користуванні приміщення площею 60, 50 кв. м за адресою: м. Київ, П. Запорожця, буд. 5, що підтверджується відповідним належним чином оформленим двохстороннім актом приймання-передачі нерухомого майна за адресою: м. Київ, Запорожці, буд. 5 від 04.03.2016, копія якого міститься в матеріалах справи. Вказаний акт підписаний орендарем та балансоутримувачем, а також скріплений печатками без будь-яких зауважень та заперечень. Факт отримання в оренду та подальше користування комунальним нерухомим майном відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю «Бланк-експрес») не заперечувався.

Отже, суд у справі № 910/20871/20 встановив факт користування об`єктом оренди загальною площею 86, 20 кв. м (25, 70 кв. м + 60, 50 кв. м) за адресою: м. Київ, П. Запорожця, буд. 5, який складається з: приміщення, загальною площею 25, 70 кв. м, що розташоване у підвалі та нежиле приміщення на першому поверсі в житловому будинку площею 60, 50 кв. м за період з лютого 2016 року по грудень 2020 року.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг за період з січня 2017 року по серпень 2021 року, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 15 766, 46 грн основного боргу, 1 917, 24 грн пені, 8 637, 24 грн інфляційних втрат та 1 944, 05 грн 3% річних.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором про надання послуг, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями Глави 63 Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

За приписами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Предметом договору є надання позивачем відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За твердженням позивача ним було надано відповідачу послуги передбачені договором за період з січня 2017 року по серпень 2021 року на загальну суму 15 766, 46 грн, що підтверджується:

- рахунками-фактурами: № 112 від 10.01.2017 на суму 137, 95 грн, № 573 від 06.02.2017 на суму 137, 95 грн, № 367 від 13.03.2017 на суму 137, 95 грн, № 126 від 10.04.2017 на суму 137, 95 грн, № 412 від 10.07.2017 на суму 282, 74 грн, № 559 від 07.08.2017 на суму 282, 74 грн, № 612 від 11.09.2017 на суму 282, 74 грн, № 160 від 09.10.2017 на суму 282, 74 грн, № 398 від 09.11.2017 на суму 282, 74 грн, № 633 від 11.12.2017 на суму 282, 74 грн, № 592 від 05.01.2018 на суму 282, 74 грн, № 629 від 05.02.2018 на суму 282, 74 грн, № 672 від 05.03.2018 на суму 282, 74 грн, № 533 від 10.04.2018 на суму 282, 74 грн, № 674 від 07.05.2018 на суму 282, 74 грн, № 399 від 05.06.2018 на суму 282, 74 грн, № 469 від 05.07.2018 на суму 282, 74 грн; № 741 від 06.08.2018 на суму 282, 74 грн, № 671 від 05.09.2018 на суму 282, 74 грн, № 685 від 05.10.2018 на суму 282, 74 грн, № 656 від 05.11.2018 на суму 282, 74 грн, № 384 від 05.12.2018 на суму 282, 74 грн, № 535 від 08.01.2019 на суму 282, 74 грн, № 424 від 08.02.2019 на суму 282, 74 грн, № 554 від 04.03.2019 на суму 282, 74 грн, № 434 від 05.04.2019 на суму 282, 74 грн, № 439 від 06.05.2019 на суму 282, 74 грн, № 563 від 03.06.2019 на суму 282, 74 грн, № 119 від 03.07.2019 на суму 282, 74 грн, № 467 від 05.08.2019 на суму 282, 74 грн, № 663 від 05.09.2019 на суму 282, 74 грн, № 699 від 04.10.2019 на суму 282, 74 грн, № 394 від 04.11.2019 на суму 282, 74 грн, № 483 від 05.12.2019 на суму 282, 74 грн, № 172 від 03.01.2020 на суму 282, 74 грн, № 369 від 06.02.2020 на суму 282, 74 грн, № 228 від 05.03.2020 на суму 342, 61 грн, № 116 від 06.04.2020 на суму 342, 61 грн, № 349 від 04.05.2020 на суму 342, 61 грн, № 354 від 05.06.2020 на суму 342, 61 грн, № 345 від 06.07.2020 на суму 342, 61 грн, № 686 від 05.08.2020 на суму 342, 61 грн, № 366 від 07.09.2020 на суму 342, 61 грн, № 690 від 05.10.2020 на суму 342, 61 грн, № 353 від 03.11.2020 на суму 342, 61 грн, № 699 від 03.12.2020 на суму 342, 61 грн, № 384 від 04.01.2021 на суму 342, 61 грн, № 708 від 05.02.2021 на суму 342, 61 грн, № 459 від 05.03.2021 на суму 342, 61 грн, № 429 від 05.04.2021 на суму 342, 61 грн, № 685 від 05.05.2021 на суму 342, 61 грн, № 366 від 04.06.2021 на суму 342, 61 грн, № 415 від 05.05.2021 на суму 342, 61 грн, № 683 від 05.08.2021 на суму 342, 61 грн;

- актами приймання-передачі наданих послуг за договором: № 112 від 31.01.2017 на суму 137, 95 грн, № 573 від 28.08.2017 на суму 137, 95 грн, № 367 від 31.03.2017 на суму 137, 95 грн, № 126 від 30.04.2017 на суму 137, 95 грн, № 412 від 31.07.2017 на суму 282, 74 грн, № 559 від 31.08.2017 на суму 282, 74 грн, № 612 від 30.09.2017 на суму 282, 74 грн, № 160 від 31.10.2017 на суму 282, 74 грн, № 389 від 30.11.2017 на суму 282, 74 грн, № 633 від 31.12.2017 на суму 282, 74 грн, № 592 від 31.01.2018 на суму 282, 74 грн, № 629 від 28.02.2018 на суму 282, 74 грн, № 672 від 31.03.2018 на суму 282, 74 грн, № 533 від 30.04.2018 на суму 282, 74 грн, № 674 від 31.05.2018 на суму 282, 74 грн, № 399 від 30.06.2018 на суму 282, 74 грн, № 469 від 31.07.2018 на суму 282, 74 грн, № 741 від 31.08.2018 на суму 282, 74 грн, № 671 від 30.09.2018 на суму 282, 74 грн, № 685 від 31.10.2018 на суму 282, 74 грн, № 656 від 30.11.2018 на суму 282, 74 грн, № 384 від 31.12.2018 на суму 282, 74 грн, № 385 від 31.01.2019 на суму 282, 74 грн, № 737 від 28.02.2019 на суму 282, 74 грн, № 131 від 31.03.2019 на суму 282, 74 грн, № 472 від 30.04.2018 на суму 282, 74 грн, № 34 від 31.05.2019 на суму 282, 74 грн, № 483 від 30.06.2019 на суму 282, 74 грн, № 187 від 31.07.2019 на суму 282, 74 грн, № 359 від 31.08.2019 на суму 282, 74 грн, № 606 від 30.09.2019 на суму 282, 74 грн, № 610 від 31.10.2019 на суму 282, 74 грн, № 446 від 30.11.2019 на суму 282, 74 грн, № 366 від 31.12.2019 на суму 282, 74 грн, № 35 від 31.01.2020 на суму 282, 74 грн, № 35 від 29.09.2020 на суму 282, 74 грн, № 196 від 31.03.2020 на суму 342, 61 грн, № 31 від 30.04.2020 на суму 342, 61 грн, № 464 від 30.06.2020 на суму 342, 61 грн, № 536 від 31.07.2020 на суму 342, 61 грн, № 809 від 31.08.2020 на суму 342, 61 грн, № 450 від 30.09.2020 на суму 342, 61 грн, № 634 від 31.10.2020 на суму 342, 61 грн, № 194 від 30.11.2020 на суму 342, 61 грн, № 339 від 31.12.2020 на суму 342, 61 грн, № 305 від 31.01.2021 на суму 342, 61 грн, № 300 від 28.02.2021 на суму 342, 61 грн, № 805 від 31.03.2021 на суму 342, 61 грн, № 375 від 30.04.2021 на суму 342, 61 грн, № 34 від 31.05.2021 на суму 342, 61 грн, № 36 від 30.06.2021 на суму 342, 61 грн, № 33 від 31.07.2021 на суму 342, 61 грн, № 646 від 31.08.2021 на суму 342, 61 грн;

- актами звірки взаєморозрахунків: від 01.08.2018 за період з січня 2017 року по липень 2018 року на суму 4 398, 34 грн, від 01.11.2018 за період з січня 2017 року по жовтень 2018 року на суму 5 248, 74 грн, від 01.08.2019 за період з січня 2017 року по липень 2018 року на суму 7 794, 45 грн, від 01.10.2021 за період з січня 2017 року по серпень 2021 року на суму 15 861, 38 грн.

Вказані рахунки-фактури, акти приймання-передачі та акти звірки взаєморозрахунків оформлені належним чином, підписані зі сторони позивача, однак відповідачем не підписані. Відповідач, у свою чергу, в порушення умов договору та вимог законодавства, не розрахувався за отримані послуги.

Також відповідач не скористався своїм правом на спростування тверджень позивача про виконання ним своїх зобов`язань за договором.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки в суду відсутні підстави ставити під сумнів твердження позивача з приводу факту та обсягів наданих послуг, а відповідачем дані обставини не заперечуються, суд вважає, що позивачем доведено надання відповідачу у період з січня 2017 року по серпень 2021 року послуг з утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 15 766, 46 грн.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» установлено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з п. 4-6 договору (в редакції додаткової угоди від 06.08.2015), розрахунковим періодом є календарний місяць, послуги оплачуються в безготівковій формі та плата вноситься на розрахунковий рахунок виконавця, який зазначений у рахунку-фактурі не пізніше 25-го числа поточного місяця.

Позивачем долучено до матеріалів справи рахунки-фактури на оплату комунальних послуг та акти за спірний період, однак доказів вручення їх відповідачу матеріали справи не містять.

Водночас суд наголошує, що не виставлення/не направлення позивачем рахунку на оплату не звільняє відповідача від обов`язку оплатити послуги, надані позивачем. Ненадання рахунку (рахунку-фактури) не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України. Тому наявність або відсутність рахунка - фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити грошові кошти за договором.

За своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Рахунок є розрахунковим документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/32579/15, від 22.05.2018 у справі № 923/712/17, від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15, від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18 від 07.02.2018 у справі № 910/49/17, від 29.04.2020 зі справи № 915/641/19.

Разом з тим, суд зазначає, що договором було передбачено вартість послуг, розпорядження КМДА є загальнодоступними та загальновідомими, а тому відповідач був обізнаний щодо суми, яка має сплачуватись ним за договором щомісяця до 25-го числа поточного місяця, однак платежів за період з січня 2017 року по серпень 2021 року взагалі не здійснював.

При цьому суд наголошує, що в договорі чітко вказаний строк оплати, і на підставі ст. 530 Цивільного кодексу України відповідач, як орендар майна, зобов`язаний був оплачувати послуги кожного місяця до 25-го числа поточного місяця.

Відповідачем доказів оплати вказаної заборгованості суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем не надано доказів оплати за надані позивачем послуги у визначений договором строк, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Отже, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості в розмірі 15 766, 46 грн з оплати наданих йому в період з січня 2017 року по серпень 2021 року послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем заявлено до стягнення 8 637, 24 грн інфляційних втрати за загальний період з січня 2017 року по жовтень 2023 року та 1 944, 05 грн 3% річних за загальний період з 01.02.2017 по 01.10.2023.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за користування коштами.

Передбачені, викладеними вище нормами законодавства, наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо своєчасної оплати послуг, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 № 910/13071/19.

Перевіривши розрахунок 3 % річних наданий позивачем у розмірі 1 944, 05 грн за загальний період з 01.02.2017 по 01.10.2023 та інфляційних втрат у сумі 8 637, 24 грн за загальний період з січня 2017 року по жовтень 2023 року, судом встановлено, що він є арифметично невірним, в зв`язку з чим, здійснено власний розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, при цьому, обмежуючись періодами та сумами, визначеними позивачем, а саме наступним чином:

Місяць, рікПеріод нарахуванняВартість послуг (грн)3% річних (грн)Інфляційні втрати (грн)
Січень 201701.02.2017 - 01.10.2023137, 9527, 59128, 93
Лютий 201701.03.2017 -01.10.2023137, 9527, 27126, 29
Березень 201701.04.2017 - 01.10.2023137, 9526, 92121, 62
Квітень 201701.05.2017 - 01.10.2023137, 9526, 58119, 30
Липень 201701.08.2017 - 01.10.2023282, 7452, 33228, 53
Серпень 201701.09.2017 - 01.10.2023282, 7451, 61229, 04
Вересень 201701.10.2017 - 01.10.2023282, 7450, 92219, 01
Жовтень 201701.11.2017 - 01.10.2023282, 7450, 20213, 06
Листопад 201701.12.2017 - 01.10.2023282, 7449, 50208, 64
Грудень 201701.01.2018 - 01.10.2023282, 7448, 78203, 77
Січень 201801.02.2018 - 01.10.2023282, 7448, 06196, 58
Лютий 201801.03.2018 - 01.10.2023282, 7447, 41192, 31
Березень 201801.04.2018 - 01.10.2023282, 7446, 69187, 14
Квітень 201801.05.2018 - 01.10.2023282, 7445, 99183, 41
Травень 201801.06.2018 - 01.10.2023282, 7445, 27183, 41
Червень 201801.07.2018 - 01.10.2023282, 7444, 57183, 41
Липень 201801.08.2018 - 01.10.2023282, 7443, 85186, 69
Серпень 201801.09.2018 - 01.10.2023282, 7443, 13186, 69
Вересень 201801.10.2018 - 01.10.2023282, 7442, 43177, 94
Жовтень 201801.11.2018 - 01.10.2023282, 7441, 71170, 24
Листопад 201801.12.2018 - 01.10.2023282, 7441, 02163, 99
Грудень 201801.01.2019 - 01.10.2023282, 7440, 30160, 44
Січень 201901.02.2019 - 01.10.2023282, 7439, 58156, 05
Лютий 201901.03.2019 - 01.10.2023282, 7438, 93153, 87
Березень 201901.04.2019 - 01.10.2023282, 7438, 20149, 97
Квітень 201901.05.2019 - 01.10.2023282, 7437, 51145, 69
Травень 201901.06.2019 - 01.10.2023282, 7436, 79142, 71
Червень 201901.07.2019 - 01.10.2023282, 7436, 09144, 85
Липень 201901.08.2019 - 01.10.2023282, 7435, 37147, 43
Серпень 201901.09.2019 - 01.10.2023282, 7434, 65148, 73
Вересень 201901.10.2019 - 01.10.2023282, 7433, 95145, 73
Жовтень 201901.11.2019 - 01.10.2023282, 7433, 23142, 75
Листопад 201901.12.2019 - 01.10.2023282, 7432, 53142, 32
Грудень 201901.01.2020 - 01.10.2023282, 7431, 81143, 17
Січень 202001.02.2020 - 01.10.2023282, 7431, 10142, 32
Лютий 202001.03.2020 - 01.10.2023282, 7430, 42143, 60
Березень 202001.04.2020 - 01.10.2023342, 6136, 00169, 91
Квітень 202001.05.2020 - 01.10.2023342, 6135, 15165, 84
Травень 202001.06.2020 - 01.10.2023342, 6134, 28164, 32
Червень 202001.07.2020 - 01.10.2023342, 6133, 44163,31
Липень 202001.08.2020 - 01.10.2023342, 6132, 57166, 36
Серпень 202001.09.2020 - 01.10.2023342, 6131, 70167, 38
Вересень 202001.10.2020 - 01.10.2023342, 6130, 86164, 85
Жовтень 202001.11.2020 - 01.10.2023342, 6129, 99159, 82
Листопад 202001.12.2020 - 01.10.2023342, 6129, 14153, 38
Грудень 202001.01.2021 - 01.10.2023342, 6128, 27148, 95
Січень 202101.02.2021 - 01.10.2023342, 6127, 40142, 64
Лютий 202101.03.2021 - 01.10.2023342, 6126, 61137, 84
Березень 202101.04.2021 - 01.10.2023342, 6125, 74129, 81
Квітень 202101.05.2021 - 01.10.2023342, 6124, 89126, 52
Травень 202101.06.2021 - 01.10.2023342, 6124, 02120, 50
Червень 202101.07.2021 - 01.10.2023342, 6123, 18119, 58
Липень 202101.08.2021 - 01.10.2023342, 6122, 30119, 12
Серпень 202101.09.2021 - 01.10.2023342, 6121, 43120, 04
Всього: 1 949, 268 659, 80
Враховуючи наведене вище, позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат є обґрунтованими, проте арифметично невірними та враховуючи положення ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої суд розглядає справу в межах заявлених вимог, задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 8 637, 24 грн та 3% річних у розмірі 1 944, 05 грн.

Також за порушення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 1 917, 24 грн пені за загальний період з 01.10.2020 по 01.03.2022.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 7 договору (в редакції додаткової угоди від 06.08.2015), за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня відповідно до чинного законодавства, яка нараховується починаючи з 1-го числа наступного місяця за розрахунковим.

Згідно з ч. 1 ст. 26. Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Проте дія зазначеної норми була зупинена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 533-IX, який набрав чинності 18 березня 2020 року.

Разом з тим, відповідно до підпункту 4 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 530-ІХ, що набрав чинності 17 березня 2020 року, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2026 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

З огляду на те, що пеня нарахована позивачем, зокрема, за період з 01.04.2020 по 01.03.2022, тобто на період дії карантину, суд відмовляє в задоволені позовних вимог щодо стягнення пені за вказаний період в розмірі 437, 16 грн.

Що стосується періоду нарахування пені з 01.02.2017 по 31.03.2020, суд зазначає, що позивачем помилково застосовується п. 2.3. договору № 352 від 19.01.2014, укладеним між Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» та відповідачем відповідно до якого, за несвоєчасне внесення плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ПДВ на розрахунковий рахунок виконавця за договором, споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, з огляду на таке.

По-перше, як вже установлювалось судом вище, 01.04.2015 між позивачем, Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» та відповідачем укладено договір б/н про заміну сторони в договорі про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - договір), відповідно до п. 1 якого, первісний виконавець передає, а новий виконавець набуває всіх прав та приймає на себе всіх зобов`язань первісного виконавця за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 352 від 29.01.2014, який укладено між первісним виконавцем, споживачем, з моменту набрання чинності цього договору.

По-друге, 06.08.2015 між позивачем (надалі - виконавець) та відповідачем (надалі - споживач) укладено додаткову угоду, якою внесли зміни до договору № 352 від 29.01.2014 та виклали його в новій редакції, відповідно до п. 7 договору (в редакції додаткової угоди), за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня відповідно до чинного законодавства, яка нараховується починаючи з 1-го числа наступного місяця за розрахунковим.

По-третє, як вже зазначалось судом, ч. 1 ст. 26. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на момент виникнення правовідносин між сторонами) передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Вказана правова норма є спеціальною по відношенню до інших приписів цивільного законодавств, тому у даному випадку не може застосовуватись пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У зв`язку з чим судом було здійснено перерахунок пені наступним чином:

Місяць, рікПеріод нарахуванняВартість послуг (грн)Пеня в розмірі 0,01 % суми боргу (грн)
Січень 201701.02.2017 - 01.08.2017137, 952,51
Лютий 201701.03.2017 - 01.09.2017137, 952, 55
Березень 201701.04.2017 - 01.10.2017137, 952, 54
Квітень 201701.05.2017 - 01.11.2017137, 952, 55
Липень 201701.08.2017 - 01.02.2018282, 745, 23
Серпень 201701.09.2017 - 01.03.2018282, 745, 15
Вересень 201701.10.2017 - 01.04.2018282, 745, 17
Жовтень 201701.11.2017 - 01.05.2018282, 745, 15
Листопад 201701.12.2017 - 01.06.2018282, 745, 17
Грудень 201701.01.2018 - 01.07.2018282, 745, 15
Січень 201801.02.2018 - 01.08.2018282, 745, 15
Лютий 201801.03.2018 - 01.09.2018282, 745, 23
Березень 201801.04.2018 - 01.10.2018282, 745, 20
Квітень 201801.05.2018 - 01.11.2018282, 745, 23
Травень 201801.06.2018 - 01.12.2018282, 745, 20
Червень 201801.07.2018 - 01.01.2019282, 745, 23
Липень 201801.08.2018 - 01.02.2019282, 745, 23
Серпень 201801.09.2018 - 01.03.2019282, 745, 15
Вересень 201801.10.2018 - 01.04.2019282, 745, 17
Жовтень 201801.11.2018 - 01.05.2019282, 745, 15
Листопад 201801.12.2018 - 01.06.2019282, 745, 17
Грудень 201801.01.2019 - 01.07.2019282, 745, 15
Січень 201901.02.2019 - 01.08.2019282, 745, 15
Лютий 201901.03.2019 - 01.09.2019282, 745, 23
Березень 201901.04.2019 - 01.10.2019282, 745, 20
Квітень 201901.05.2019 - 01.11.2019282, 745, 23
Травень 201901.06.2019 - 01.12.2019282, 745, 20
Червень 201901.07.2019 - 01.01.2020282, 745, 23
Липень 201901.08.2019 - 01.02.2020282, 745, 23
Серпень 201901.09.2019 - 01.03.2020282, 745, 17
Вересень 201901.10.2019 - 17.03.2020282, 744, 78
Жовтень 201901.11.2019 - 17.03.2020282, 743, 90
Листопад 201901.12.2019 - 17.03.2020282, 743, 05
Грудень 201901.01.2020 - 17.03.2020282, 742, 18
Січень 202001.02.2020 - 17.03.2020282, 741, 30
Лютий 202001.03.2020 - 17.03.2020282, 740, 48
Всього: 160, 76
Враховуючи наведене вище, позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі визначеному судом - 160, 76 грн.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надав.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 15 766, 46 грн основного боргу, 160, 76 грн пені, 8 637, 24 грн інфляційних втрат та 1 944, 05 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору та поштових послуг покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 237 - 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бланк-експрес» (02094, місто Київ, бульвар Праці, будинок 8, ідентифікаційний код 16300394) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (02002, місто Київ, вулиця Пантелеймона Куліша, будинок 9-г, ідентифікаційний код 39606435) 15 766 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят шість) грн 46 коп. основного боргу, 160 (сто шістдесят) грн 76 коп. пені, 8 637 (вісім тисяч шістсот тридцять сім) грн 24 коп. інфляційних втрат, 1 944 (одну тисячу дев`ятсот сорок чотири) грн 05 коп. 3% річних та 2 517 (дві тисячі п`ятсот сімнадцять) грн 20 коп. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Я.А.Карабань