УХВАЛА

м. Київ

22.01.2024Справа № 910/14590/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини»

до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 12 311 184, 80 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 22.01.2024.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 12 311 184, 80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків та спосіб їх усунення.

27.09.2023 позивачем через відділ діловодства Господарського суду міста Києва було подано заяву про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 25.09.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.11.2023.

01.11.2023 від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшов відзив.

17.11.2023 від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 20.11.2023 представники сторні були повідомлені під розписку про відкладення розгляду справи на 11.12.2023.

11.12.2023 від Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження у справі та відповідь на відзив.

У судовому засіданні 11.12.2023 представник позивача та відповідача надали усні пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 22.01.2024.

12.12.2023 від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшло заперечення на відповідь на відзив.

14.12.2023 від Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшли пояснення на заперечення.

У судовому засіданні 22.01.2024 представник відповідача просив задовольнити клопотання про закриття провадження у справі, представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

Крім того, представником відповідача у судовому засіданні було повідомлено Господарський суд міста Києва про зміну найменування Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Щодо заяви Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про закриття провадження у справі Господарський суд міста Києва зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи № 910/14590/23 позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем свого грошового зобов`язання за договором поставки продукції №160(2)20УК/53-121- 04-20-09346 від 12.05.2020.

Предметом вказаного спору є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача суми грошових коштів у загальному розмірі 12 311 184,80 грн.(основний борг)

Підставами позову у даній справі є порушення відповідачем свого грошового зобов`язання за договором, в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.

Однак, як зазначає позивач у заяві про закриття провадження, в провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/10927/21 за позовом Акціонерного товариства «Турбоатом» (нова назва АТ «Українські енергетичні машини») про стягнення з Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» заборгованості в розмірі 13 071 763, 33 грн., що складалась з 12 311 184, 80 грн. - основний борг, 588 559, 24 грн. - інфляційні втрати, 172 019, 29 грн. - 3% річних.

Предметом спору в справі №910/10927/21 була майнова вимога Позивача про стягнення з Відповідача суми грошових коштів у загальному розмірі 13 071 763,33 грн, з яких: 12 311 184,80 грн основний борг, 172 019,29 грн 3% річних, 588 559,24 грн інфляційних втрат.

Підставами позову в справі №910/10927/21 були порушення Відповідачем умов договору поставки продукції №160(2)20УК/53-121-04-20-09346 від 12.05.2020, в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.

06.12.2021 від Акціонерного товариства «Турбоатом» надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі (уточнена), в якій Позивач просив суд прийняти відмову від позову, закрити провадження у справі та здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/10927/21 прийнято відмову АТ «Українські енергетичні машини» від позову, провадження в справі №910/10927/21 за позовом Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення заборгованості у розмірі 13 071 763,33 грн закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Як зазначає відповідач, станом на дату подання заяви про закриття, вищезазначену ухвалу суду від 06.12.2021 про закриття провадження у справі не оскаржували, а тому вона набрала законної сили негайно після її оголошення та наразі є чинною.

Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» заперечуючи проти задоволення заяви наголошує на тому, що позивачем у справі № 910/10927/21 був Акціонерне товариство «Турбоатом», а у данній справі № 910/14590/23 стороною є Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини».

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 10.09.2021 було змінено найменування з Акціонерного товариства «Турбоатом» на Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини».

Щодо посилання позивача на залучення до участі у справі № 910/14590/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача - Кабінет Міністрів України, яка була відсутня у справі № 910/10927/21.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Таким чином, у справах №910/10927/21 та №910/14590/23 сторонами є: позивач - АТ «Українські енергетичні машини» та відповідач - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Предмет спору у справах №910/10927/21 і №910/14590/23 є однаковим, оскільки у позовних заявах і у справі №910/10927/21 і у справі №910/14590/23 Позивач просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача грошові кошти в розмірі 12 311 184,80 грн, які є заборгованість з оплати поставленого товару.

При цьому, та обставина, що Позивач в позовній заяві у справі №910/10927/21 просив суд стягнути з Відповідача 172 019,29 грн 3% річних, 588 559,24 грн інфляційних втрат, а в позовній заяві у справі №910/14590/23 такі вимоги відсутні, не робить предмет спору у цих справах різним, оскільки матеріально-правова вимога, а саме предмет спору у справі №910/10927/21 - стягнення грошових коштів у сумі 12 311 184,80 грн., які є основною заборгованістю Відповідача перед Позивачем повністю охоплюється відповідною матеріально-правовою вимогою (предметом спору) у справі №910/14590/23 та є її частиною.

Таким чином, предмет позову у справі №910/10927/21 та у справі №910/14590/23 є однаковим.

Підстави спору (позову), тобто, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов у справах є тотожними, оскільки у позовних заявах у справі №910/10927/21, так і у справі №910/14590/23 свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання умов договору №160(2)20УК/53-121-04-20-09346 від 12.05.2020 позивач поставив і відповідач прийняв передбачений в договорі товар, однак Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання перед позивачем з оплати товару не виконав, тому позивач звернувся до суду із позовами як у справі №910/10927/21 так і у справі №910/14590/23 про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 12 311 184,80 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

За приписами пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Із аналізу наведеної норми права вбачається, що однією з цілей застосування цих норм процесуального права законодавець визначив, уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Отже, передумовою для застосування положень пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами. Однак, зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає особі звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Тобто, предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Чинні процесуальні норми ГПК України не позбавляють заявника права на розгляд спору про той же предмет, у разі зазначення ним інших підстав позову та надання доказів, якими він обґрунтовує ці підстави.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Дана правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 909/783/20.

Таким чином судом установлено, що в даній справі №910/14590/23 та у справі № 910/10927/21 збігаються суб`єктний склад, предмет та підстави позову, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.

Близька за змістом правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 28.06.2023 у cправі № 910/1182/23.

Суд наголошує, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" у якому встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Враховуючи викладене та керуючись п.3 ч.1 ст 231, ст.ст. 232,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про закриття провадження у справі - задовольнити.

2.Провадження у справі № 910/14590/23 за позовом Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 12 311 184, 80 грн. - закрити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені розділом IV «Перегляд судових рішень» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 30.01.2024.

Суддя І.В. Алєєва