ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 січня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/164/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л.

за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю.

розглянув скаргу без номера від 28.12.2023 (вх. №10495 від 29.12.2023) представника відповідача (боржника, заявника): Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви, вул. Шевченка, 51, м. Кременець, Тернопільська обл., 47003 на рішення державного виконавця

у справі № 921/164/23

за позовом: Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника, вул. Козубського, 6, м. Кременець, Тернопільської обл., 47003

до відповідача: Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви, вул. Шевченка, 51, м. Кременець, Тернопільська обл., 47003

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерства культури та інформаційної політики України, вул. І. Франка, 19, м. Київ, 01601

про зобов`язання релігійну громаду Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви повернути Кременецько-Почаївському державному історико-архітектурному заповіднику державне нерухоме майно приміщення пам`ятки архітектури національного значення - Миколаївський собор з келіями, ХVІ-XVII ст., загальною площею 1756, 0 кв. м., розміщене за адресою вул. Шевченка, 53, 57, м. Кременець Тернопільської області, шляхом вивільнення зайнятих приміщень та підписання відповідного Акту приймання-передачі.

За участі представників:

Боржника: адвокат Серафимов Ілля Миколайович, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АН №1115921 від 21.03.2023 (договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються).

Відділу ДВС: старший державний виконавець Гулька Володимир Ігорович, виписка з ЄДР.

Стягувача: не з`явився.

Третьої особи: ОСОБА_1 , виписка з ЄДР.

Суть справи:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 15.06.2023 (постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 залишено без змін), позов задоволено.

Зобов`язано Релігійну громаду Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви повернути Кременецько-Почаївському державному історико - архітектурному заповіднику державне нерухоме майно приміщення пам`ятки архітектури національного значення - Миколаївський собор з келіями, ХVІ-XVII ст., загальною площею 1756,0 кв. м., розміщене за адресою вул. Шевченка, 53, 57, м. Кременець Тернопільської області, шляхом вивільнення зайнятих приміщень та підписання відповідного Акту приймання-передачі.

Судові витрати покладено на відповідача - Релігійну громаду Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви.

Стягнуто з відповідача - Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви на користь Кременецько-Почаївського державного історико - архітектурного заповідника - 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

23.10.2023 на виконання рішення видано накази про:

- зобов`язання Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви повернути Кременецько-Почаївському державному історико - архітектурному заповіднику державне нерухоме майно приміщення пам`ятки архітектури національного значення - Миколаївський собор з келіями, ХVІ-XVII ст., загальною площею 1756,0 кв. м., розміщене за адресою вул. Шевченка, 53, 57, м. Кременець Тернопільської області, шляхом вивільнення зайнятих приміщень та підписання відповідного Акту приймання-передачі;

- стягнення з відповідача - Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви на користь Кременецько-Почаївського державного історико - архітектурного заповідника - 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

29.12.2023 на адресу суду від представника відповідача (боржника, заявника): Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви адвоката Серафимова І.М. надійшла скарга без номера від 28.12.2023 (вх. №10495 від 29.12.2023 ) на рішення державного виконавця.

У даній скарзі просить суд:

- визнати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулька Володимира Ігоровича від 28.11.2023 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №73198117 неправомірною;

- зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулька Володимира Ігоровича усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом винесення постанови про скасування постанови від 28.11.2023 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №73198117.

Ухвалою суду від 29.12.2023 скаргу без номера від 28.12.2023 (вх. №10495 від 29.12.2023 ) представника відповідача (боржника, заявника): Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви на рішення державного виконавця прийнято до розгляду. Судове засідання по розгляду скарги призначено на 08.01.2024.

03.01.2024 через систему «Електронний суд» від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надійшли письмові пояснення від 03.01.2024 (вх.№ 89 від 03.01.2024) на скаргу на рішення державного виконавця у справі №921/164/23.

Ухвалою суду від 11.01.2024 продовжено строк розгляду скарги без номера від 28.12.2023 (вх. №10495 від 29.12.2023) представника відповідача (боржника, заявника): Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви на рішення державного виконавця у справі №921/164/23 до 22.01.2024. Судове засідання по розгляду скарги без номера від 28.12.2023 (вх. №10495 від 29.12.2023) перенесено на 22.01.2024.

Ухвалою суду від 22.01.2024 продовжено строк розгляду скарги без номера від 28.12.2023 (вх. №10495 від 29.12.2023) представника відповідача (боржника, заявника): Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви на рішення державного виконавця у справі №921/164/23 по 29.01.2024. Судове засідання по розгляду скарги без номера від 28.12.2023 (вх. №10495 від 29.12.2023) відкладено на 29.01.2024.

29.01.2024 від Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від 29.01.2024 (вх. № 806 від 29.01.2024) про проведення судового засідання без участі його представника. Одночасно зазначив, що подана скарга не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому її слід повернути заявнику без розгляду.

Представник боржника в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримав скаргу, просив про її задоволення.

Державний виконавець в судовому засіданні проти скарги заперечив, просив в задоволенні скарги відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні в режимі відео конференції, поклалась на думку суду.

У судовому засіданні 29.01.2024, суд видалився до нарадчої кімнати та після повернення з нарадчої кімнати оголосив скорочену (вступну та резолютивну) частину ухвали.

2. Аргументи сторін.

2.1 Позиція заявника (боржника, відповідача).

В обґрунтування скарги на рішення державного виконавця, боржником зазначено про те, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 15.06.2023, зобов`язано Релігійну громаду Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви повернути Кременецько-Почаївському державному історико - архітектурному заповіднику державне нерухоме майно приміщення пам`ятки архітектури національного значення - Миколаївський собор з келіями, ХVІ-XVII ст., загальною площею 1756,0 кв. м., розміщене за адресою вул. Шевченка, 53, 57, м. Кременець Тернопільської області, шляхом вивільнення зайнятих приміщень та підписання відповідного Акту приймання-передачі.

17.11.2023 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулько Володимир Ігорович направив на адресу боржника вимогу № 12248/03.1-25 від 17.11.2023 про виконання наказу Господарського суду Тернопільської № 921/164/23 від 23.10.2023 протягом 10 робочих днів, тобто до 01 грудня 2023 року.

28.11.2023 державним виконавцем Гулько Володимиром Ігоровичем винесено постанову, якою за невиконання вимоги № 12248/03.1-25 від 17.11.2023 накладено на боржника штраф у розмірі 10 200,00грн.

Боржник стверджує, що на момент винесення постанови про накладення штрафу строк виконання вимоги № 12248/03.1-25 від 17.11.2023 ще не закінчився. Відтак, у державного виконавця не було жодних підстав для накладення на боржника штрафу.

Вважає, що державним виконавцем порушено статтю 19 Конституцію України, статтю 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, наголосив, що Постанову державного виконавця від 28.11.2023 про накладення штрафу боржник не отримував. Зі змістом вказаної постанови представник боржника ознайомився лише 28.12.2023 за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. З огляду на таке, вважає, що строк для подання скарги, на цей час, не пропущений.

Просить, визнати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франкіській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулька Володимира Ігоровича від 28.11.2023 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 73198117 неправомірною та зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулька Володимира Ігоровича усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом винесення постанови про скасування постанови від 28.11.2023 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №73198117.

В судовому засіданні 29.01.2024 представник боржника, заперечив щодо позиції Органу ДВС, з приводу розгляду такої скарги в порядку адміністративного судочинства, так як вважає, що розгляд скарги повинен відбуватися в порядку господарського судочинства, оскільки виконавче провадження здійснювалось в межах господарської справи та виконання відбувалось в межах господарської справи.

2.2 Позиція Відділу ДВС.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі Відділ) у письмових поясненнях на скаргу на рішення державного виконавця у справі № 921/164/23 від 03.01.2024 (вх.№ 89 від 03.01.2024) заперечуючи проти скарги наголосив, що державним виконавцем вчинено всі дії, які передбачено законодавством, що регулюють виконавче провадження та у відповідності до вимог Закон України «Про виконавче провадження» (надалі Закону № 1404-VІІІ), а тому вимоги скаржника не підлягають до задоволення.

На адресу Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява № 3/1-273 від 31.10.2023 Кременецько-Почаївського державного історико - архітектурного заповідника про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 921/164/23 від 23.10.2023, виданого Господарським судом Тернопільської області.

Керуючись вимогами статей 3,4,24,25,26,27 Закону № 1404-VІІІ, 01.11.2023 державним виконавцем Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома.

Постановою начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.11.2023 виконавче провадження № 73198117 передано з Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для подальшого виконання.

07.11.2023 державним виконавцем Відділу винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №73198117.

Як зазначено у письмових поясненнях, постанова про відкриття виконавчого провадження № 73198117 від 01.11.2023 боржником не оскаржувалась. Інформація щодо виконання наказу № 921/164/23 від 23.10.2023, виданого Господарським судом Тернопільської області не надходила.

Згідно акту державного виконавця від 15.11.2023 встановлено, що рішення суду з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області № 921/164/23 від 23.10.2023 боржником не виконано.

15.11.2023 державним виконавцем за невиконання рішення суду винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5 100,00грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Вимогою державного виконавця від 17.11.2023 боржника зобов`язано виконати вимоги наказу № 921/164/23 від 23.10.2023, виданого Господарським судом Тернопільської області.

Згідно акту державного виконавця від 28.11.2023 встановлено, що рішення суду з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області № 921/164/23 від 23.10.2023 боржником не виконано.

Керуючись статями 63,75 Закону № 1404-VІІІ, державним виконавцем за невиконання рішення суду з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області № 921/164/23 від 23.10.2023 та вимоги державного виконавця № 12248/03.1-25 від 17.11.2023, винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмір 10 200,00грн.

Державним виконавцем Гулько В.І. у письмових поясненнях зазначено, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №73198117 від 01.11.2023 до дати винесення постанови про накладення штрафу від 28.12.2023, боржник не скористався своїми правами, встановленими Законом № 1404-VІІІ, а саме: не звернувся до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання, а також не надав державному виконавцю відомостей, які б зумовили обов`язкове зупинення виконавчого провадження. Тобто, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду, у вказаний період боржником здійснено не було.

Також зазначає, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС передбачено частинами першою та п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, частиною 2 статті 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Вважає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані, а також про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

З огляду на наведене, просить скаргу без номера від 28.12.2023 (вх. №10495 від 29.12.2023) представника відповідача (боржника, заявника): Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви, вул. Шевченка, 51, м. Кременець, Тернопільська обл., 47003 на рішення державного виконавця повернути без розгляду.

В судовому засіданні державний виконавець просив в задоволенні скарги відмовити, вважає, що така не підлягає розгляду в господарському суді, оскільки статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено зокрема, що постанови державного виконавця про стягнення штрафів оскаржуються до адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Оцінивши подані заявником (боржником) документи, заперечення державного виконавця, суд дійшов висновку про закриття провадження з розгляду скарги без номера від 28.12.2023 (вх. №10495 від 29.12.2023). При цьому, суд виходив з такого.

Як вбачається з матеріалів поданої суду скарги від 28.11.2023 (вх.№ 10495 від 29.12.2023), 28.11.2023 старшим державним виконавцем Гулька Володимиром Ігоровичем винесено постанову ВП № 73198117, якою за невиконання рішення суду з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області № 921/164/23 від 23.10.2023 та вимоги № 12248/03.1-25 від 17.11.2023 накладено на боржника штраф у розмірі 10 200,00грн.

Боржник не погоджується із винесенням старшим державним виконавцем Гулька В.І. постанови про накладення штрафу, так як вважає, що на момент її винесення строк виконання вимоги № 12248/03.1-25 від 17.11.2023 ще не закінчився. Відтак, у державного виконавця не було жодних підстав для накладення на боржника штрафу.

Відповідно до статті 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно статті 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Частинами 1, 2 статті 342 ГПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (пункт 1 частина 1 стаття 3 Закону № 1404-VIII).

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII, визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 статті 74 Закону № 1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону № 1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного суду у постановах від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 06.06.2018 у справі № 127/9870/16-ц, від 28.11.2018 у справі № 2-01575/11, від 13.03.2019 у справі № 545/2246/15-ц, від 03.04.2019 у справі № 370/1288/15, від 10.04.2019 у справі № 766/740/17-ц, від 29.05.2019 у справі № 758/8095/15-ц, від 02.10.2019 у справі № 753/22823/18-ц, від 19.02.2020 у справі № 382/389/17.

Згідно з частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частинами 10 та 11 статті 11 ГПК України визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у правосудді з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищезазначене, у разі відсутності спеціальної норми, щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг, до таких скарг мають застосовуватись положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема статті 231 ГПК України, згідно положень якої, суд закриває провадження у справі з розгляду скарги на постанову про накладення арешту, зазначена скарга не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З огляду на зазначене, оскільки розгляд скарги від 28.12.2023 (вх.№10495 від 29.12.2023) представника відповідача (боржника, заявника): Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви на рішення державного виконавця - постанову № ВП 73198117 від 28.11.2023 про накладення штрафу не відноситься до юрисдикції господарського суду, а розгляд такої скарги здійснюється в порядку адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження з розгляду скарги на рішення державного виконавця у справі № 921/164/23.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 231, статтями 234, 235, 339 - 342 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження з розгляду скарги без номера від 28.12.2023 (вх.№10495 від 29.12.2023) представника відповідача (боржника, заявника): Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви на рішення державного виконавця, яка розглядається у справі № 921/164/23.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею.

3. Повний текст ухвали складено 31.01.2024.

4. Заперечення або оскарження щодо ухвали може бути подано з підстав та у порядку визначених статтями з 253 по 259 ГПК України.

5. Копію повного тексту ухвали направити:

- заявнику (боржнику, відповідачу): Релігійній громаді Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви, вул. Шевченка, 51, м. Кременець, Тернопільська обл., 47003 (), до його електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС;

- представнику відповідача (боржника, заявника): Релігійної громади Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви - адвокату Серафимову І.М., до його електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС;

- органу ДВС: відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вул.Галицька,45, м.Івано-Франківськ, 76018, (), до його електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС;

- позивачу (стягувачу): Кременецько-Почаївському державному історико - архітектурному заповіднику, вул. Козубського, 6, м. Кременець, Тернопільської обл., 47003, (), до його електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС;

- третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерству культури та інформаційної політики України, вул. І. Франка, 19, м. Київ, 01601, (), до його електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

Інформацію по справі, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за Веб-адресою сторінки https://court.gov.ua/sud5022/.

Суддя В.Л. Гевко