ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" січня 2024 р. Справа № 918/589/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" від 11.01.2024 року про розстрочення виконання судового рішення у справі № 918/589/23 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд"

до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

про стягнення заборгованості в сумі 1 652 513 грн 77 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Бондар М.Л., довіреність № 81 від 23.01.2023 р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Бурма О.В., ордер серія ВК № 1047101 від 10.01.2024 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18 вересня 2023 року у справі № 918/589/23 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 грудня 2023 року рішення Господарського суду Рівненської області від 18.09.2023 року у справі № 918/589/23 скасовано та прийнято рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" 1 263 717,45 грн основного боргу, 162 856,98 грн пені, 29 455 грн 3 % річних та 142 046,66 грн інфляційних втрат. В решті вимог позову відмовлено. Стягнуто з Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" 23 971,14 грн судового збору за розгляд позовної заяви та 35 956,71 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

21 грудня 2023 року на виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 грудня 2023 року господарським судом видано відповідні накази.

12 січня 2024 року від Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Рівнеоблводоканал" через відділ канцелярії та документального суду надійшла заява від 11.01.2024 року про розстрочення виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 грудня 2023 року у справі № 918/589/23, якою скасоване рішення Господарського суду Рівненської області від 18.09.2023 року, на 12 місяців рівними частинами, а саме по 138 166,995 грн в місяць.

Ухвалою суду від 16 січня 2024 року заяву Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Рівнеоблводоканал" від 11.01.2024 року про розстрочення виконання судового рішення у справі № 918/589/23 прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 29 січня 2024 року.

25 січня 2024 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 25.01.2024 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій просив судове засідання у даній справі, призначене на 29.01.2024 року на 13:00 год., провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участі представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд".

Ухвалою суду від 25 січня 2024 року заяву представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" від 25.01.2024 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та постановлено судове засідання у справі № 918/589/23, призначене на "29" січня 2024 року на 13:00 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

У судове засідання 29 січня 2024 року з`явилися представники позивача та відповідача (заявника). Представник відповідача (заявника) підтримав вимоги, викладені у заяві від 11.01.2024 року, та наполягав на їх задоволенні. Представник позивача щодо розстрочення виконання рішення суду у даній справі не заперечував.

Розглянувши подану Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" заяву від 11.01.2024 року про розстрочення виконання рішення у справі № 918/589/23, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача (заявника), всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується вказана заява, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду цієї заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17 травня 2005 року у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Аналогічна правова позиція була висловлена Конституційним Судом України у рішеннях від 13 грудня 2012 року у справі № 18-рп/2012, від 25 квітня 2012 року у справі № 11-рп/2012 та від 30 червня 2009 року у справі № 16-рп/2009.

Водночас за частинами 1, 3 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зі змісту вищенаведених нормативних приписів чинного законодавства вбачається, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до положень статті 331 ГПК України задоволення заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (тяжке захворювання фізичної особи або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Вищенаведеними нормами встановлено, що розстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке рішення не може вважатися законним та справедливим.

Як було зазначено, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, слід враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відтак, саме на заявника в контексті приписів статей 74, 76-79 ГПК України покладається обов`язок доведення існування відповідних підстав, тоді як стягувач, у разі наявності заперечень, має навести докази, що спростовують обставини, на які посилається заявник.

В обґрунтування розстрочки виконання рішення суду Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Рівнеоблводоканал" посилається на те, що наразі виконання рішення суду в повному обсязі є неможливим через скрутну фінансову ситуацію, яка склалась у зв`язку з тим, що внаслідок початку військової агресії рф на території України боржник не мав змоги повноцінно здійснювати свою господарську діяльність. Також заявник зазначає, що наразі стало ще більш гострим питанням через військову агресію з боку рф неспроможність населення вчасно оплачувати послуги з водопостачання, що спричинило ще більше накопичення заборгованості. Вказане призвело до значного погіршення фінансового стану та знизило платоспроможність підприємства, основним видом діяльності якого є забір, очищення та постачання води, каналізація, відведення й очищення стічних вод. В обґрунтування наведених обставин заявником було надано довідку окремих фінансових показників Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" від 11.01.2024 року № 148, а також аналіз нарахувань та оплати по підприємству за січень 2023 року. Звертаючись з даною заявою про розстрочення виконання рішення суду, заявник вказує, що він має на меті виконати рішення суду та враховує дотримання балансу інтересів сторін, з урахуванням фінансового становища обох сторін, вважає, що одноразова сплата усієї суми боргу за рішенням суду значно погіршить його фінансовий стан. Однак, як зазначає заявник, на даний час Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Рівнеоблводоканал" має можливість виконувати рішення суду у справі № 918/589/23 шляхом оплати упродовж 12 місяців щомісячних платежі в розмірі 138 166,995 грн. (1 658 003,94/12)

Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. ч. 3, 4 ст. 331 ГПК України).

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду.

Таким чином, ухвала про розстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

Судом враховано фінансовий стан сторін та те, що розстрочка виконання рішення в даній справі на 12 місяців не порушить баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, крім того, суд дійшов висновку, що розстрочення виконання судового рішення не сприятиме ухиленню від його виконання, та надасть боржнику можливість виконати судове рішення.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (ч. 7 ст. 331 ГПК України).

Розглянувши мотиви поданої заяви, врахувавши ступінь вини боржника у виникненні спору, дослідивши наявні докази, врахувавши, що боржник не ухиляється від виконання рішення суду, з огляду на відсутність заперечень стягувача (позивача), суд дійшов висновку про задоволення заяви Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" від 11.01.2024 року про розстрочення виконання судового рішення у справі № 918/589/23.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" від 11.01.2024 року про розстрочення виконання судового рішення у справі № 918/589/23 - задовольнити.

2. Розстрочити виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 грудня 2023 року у справі № 918/589/23 на 12 місяців рівними частинами, а саме по 138 166,995 грн в місяць.

Ухвала набирає законної сили 29 січня 2024 року та відповідно до Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Політика Н.А.