ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 925/1625/23

за позовом Виконавчого комітету Черкаської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Атамась Ольги Андріївни

про стягнення 62058,78 грн

Представники учасників справи:

Позивач - не з`явився;

Відповідач - не з`явився.

Секретар судового засідання Гармаш Д.Д.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 30.11.2023 Виконавчий комітет Черкаської міської ради звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Атамась Ольги Андріївни .

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення 62058,78 грн заборгованості за користування місцями для розміщення рекламних засобів за договором від 24.03.2017 №586.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання з оплати за користування місцями для розміщення рекламних засобів. Внаслідок у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 62058,78 грн.

1.4. 04.12.2023 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №925/1625/23, ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначив на 11 год. 00 хв. 08.01.2024.

1.5. Ухвалу суду від 04.12.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу на офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яку 05.12.2023 доставлено до електронного кабінету (а.с. 24), відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання відповідача, який відповідачу не вручено та повернуто на адресу суду з довідкою АТ "Укрпошта": "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 25-29).

1.6. 02.01.2024 суд з метою забезпечення прав відповідача Фізичної особи-підприємця Атамась Ольги Андріївни бути поінформованим про розгляд справи №925/1625/23 оприлюднив інформацію на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади у мережі Інтернет (а. с. 30).

1.7. Суд вжив усіх передбачених законом засобів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи за його участю.

1.8. 08.01.2024 відповідач подав до суду заяву про відкладення судового засідання на іншу дату (а.с. 33).

1.9. 08.01.2024 позивач подав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника (а.с. 36).

1.10. У судове засідання 08.01.2024 представники позивача та відповідача не з`явились.

1.11. 08.01.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 17.01.2024 о 09 год. 00 хв.

1.12. У судове засідання 17.01.2024 представники позивача та відповідача не з`явились.

1.13. 17.01.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 24.01.2024 о 12 год. 00 хв.

1.14. 23.01.2024 відповідач подав до суду заяву, у якій просив розстрочити виконання рішення суду у справі № 925/1625/23 на 12 місяців зі сплати боргу на користь позивача рівними частинами, починаючи з 01.03.2024. В обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення суду відповідач вказав на відсутність фактичної діяльності та обігових коштів. Дохід за 2022 рік вказав 3940,00 грн. На підтвердження вказаного доходу подав податкові декларації з єдиного податку ФОП та банківські виписки за зазначений період. Крім того, відповідачка зазначила, що її чоловік є інвалідом 2-ї групи, має важку форму епілепсії та потребує періодичного догляду. Протягом 2023 року відповідач не мав доходу, тобто припинилась фінансово-господарська діяльність, у зв`язку з тотальним обмеженням діяльності сектору зовнішньої реклами на ринку України.

1.15. 24.01.2024 відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 57).

1.16. 24.01.2024 позивач подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, просив позов задовольнити повністю, заперечив проти задоволення заяви відповідача та розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців, просив у разі задоволення заяви відповідача, розстрочити виконання рішення суду не більше, ніж на 6 місяців (а.с. 58).

1.17. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

1.18. У судове засідання 24.01.2024 представники позивача та відповідача не з`явились. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.19. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.20. Судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

1.21. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

1.22. Оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

1.23. 24.01.2024 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду.

1.24. Керуючись частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд підписав та приєднав вступну та резолютивну частини рішення суду до матеріалів справи №925/1625/23.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості за користування місцями для розміщення рекламних засобів на підставі договору.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує неналежне виконання відповідачем зобов`язання за договором зі сплати коштів за користування місцями для розміщення рекламних засобів.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у справі є обставини виникнення між сторонами майнового-господарського зобов`язання; неналежне виконання зобов`язань за договором відповідачем та сплати позивачу коштів за користування місцями для розміщення рекламних засобів; строк виконання зобов`язання; розмір невиконаного грошового зобов`язання за договором; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 21.09.2022 Виконавчий комітет Черкаської міської ради (адміністрація) та Фізична особа-підприємець Атамась Ольга Андріївна (користувач) уклали договір на тимчасове користування місцем (для розміщення рекламних засобів та встановлення пріоритету на їх розміщення), яке перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Черкаси, або повноваження щодо розпорядження яким здійснюють органи місцевого самоврядування м. Черкаси №890 (а.с. 9-11).

Відповідно до істотних умов договору сторони передбачили:

п.2. - адміністрація надає тимчасово користувачу для розташування спеціальних конструкцій (рекламних засобів) у користування місця, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Черкаси, або повноваження щодо розпорядження яких здійснюють органи місцевого самоврядування м. Черкаси (надалі - місця), згідно додатку 1, який є невід`ємною частиною договору.

Під користуванням сторони розуміють тимчасове платне використання розповсюджувачем зовнішньої реклами (користувачем) місць з метою:

а) встановлення на них спеціальних конструкцій, які знаходяться у користувача на законних підставах та їх використання за цільовим призначенням у формах, не заборонених чинним законодавством, для розміщення зовнішньої реклами;

б) обслуговування спеціальних конструкцій.

Відповідно до вимог Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Черкаси користувач зобов`язується щомісячно перераховувати адміністрації плату за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів згідно з цим договором;

п. 3.4 - користувач зобов`язується, зокрема своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за встановлений пріоритет та за розміщення зовнішньої реклами згідно з дозволом по розрахунковим тарифам, що діють на день сплати;

п.4.1 - плата за користування місцем для розміщення зовнішньої реклами, а також за встановлений пріоритет визначається на підставі тарифів, затверджених Виконавчим комітетом Черкаської міської ради згідно з переліком конструкцій (Додаток 1 до даного договору);

п. 4.2 - плата за користування місцями вноситься користувачем щомісячно до 10-го числа місяця, за який здійснюється оплата на р/р НОМЕР_1 в УК у м. Черкасах/Черкаси .

Користувач бере на себе обов`язок уточнення банківських реквізитів адміністрації через фінансові органи на місцях (департамент бюджетної політики).

п. 4.3 - перерахування користувачем коштів на рахунок адміністрації здійснюється у встановлені цим договором строки та відповідно до умов даного договору;

п. 4.4 - порядок визначення розміру плати за право тимчасового користування місцями, для розміщення рекламних засобів та/або відповідні тарифи можуть бути змінені згідно з рішенням виконавчого органу ради. У такому випадку користувач зобов`язаний здійснювати оплату за право тимчасового користування місцями за новими тарифами та укласти про це з адміністрацією додаткову угоду щодо внесення змін до даного Договору;

п. 4.7 - враховуючи фактичне використання користувачем місць для розташування рекламних засобів (з 10.10.2019) до моменту підписання цього договору, користувач відшкодовує адміністрації плату за розміщення зовнішньої реклами до моменту укладення цього договору у сумі 89059,00 грн. Сплата суми, зазначеної у цьому пункті здійснюється користувачем до 19.12.2022 на р/р UA0023759 в УК у м. Черкасах/Черкаси ;

п. 7.1 - договір вважається укладеним після його підписання двома сторонами та реєстрації робочим органом й діє до кінця дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

3.1.2. На виконання договору сторони склали та підписали додаток №1 до договору - Перелік місць для розташування рекламних засобів та розмір плати за право тимчасового користування місцями, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Черкаси, або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Черкаси (а.с. 12), згідно умов якого користувач прийняв у користування стаціонарні наземні великогабаритні спеціальні рекламні засоби типу "біг-борд" 3x6 м:

1) по вул. 30-річчя Перемоги в районі транспортної розв`язки з вул. Руставі;

2) по вул. Максима Залізняка (Громова) в районі перехрестя з вул. Гетьмана Сагайдачного (Ватутіна);

3) по вул. Гагаріна в районі перехрестя з вул. Богдана Хмельницького;

4) по просп. Хіміків в районі перехрестя з вул. В`ячеслава Чорновола.

3.1.3. У додатку №1 до договору сторони передбачили, що загальна сума плати в місяць за право тимчасового користування місцями, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Черкаси, або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Черкаси складає 2520,00 грн.

3.1.4. 13.10.2022 та 18.04.2023 Виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв рішення №842 та №400 "Про підтримку суб`єктів господарювання у сфері розміщення зовнішньої реклами на період дії воєнного стану" (а.с. 7, 8).

3.1.5. У пункті 1 рішення від 13.10.2022 №842 Виконавчий комітет Черкаської міської ради вирішив тимчасово, з 01.10.2022 до припинення або скасування воєнного стану, звільнити власників рекламних конструкцій, які мають договори на тимчасове користування місцями (для розміщення рекламних засобів та встановлення пріоритету на їх розміщення), які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Черкаси, або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Черкаси від плати, передбаченої цими договорами.

3.1.6. 30.03.2023 позивач та відповідач склали та підписали акт звірки стану розрахунків по платі за розміщення об`єктів зовнішньої реклами, у пункті 6 якого встановили, що загальний стан розрахунків (переплати) станом на 01.01.2023 по платі за користування місцями для розміщення зовнішньої реклами за договором від 24.03.2017 №586 становить 27840,22 грн (а.с. 13).

3.1.7. 19.09.2023 відповідач звернувся до позивача з листом №2, у якому просив переплату у розмірі 27840,22 грн за договором №586 від 24.03.2017 зарахувати у рахунок оплат за договором від 21.09.2022 №890 (а.с. 14).

3.1.8. За розрахунком позивача (а.с. 15) заборгованість відповідача за користування місцями на розміщення зовнішньої реклами за договором від 21.09.2022 №890 становить 62058,78 грн за період з 10.10.2019 по 01.10.2022 (89899,00 грн (89059,00 грн (п. 4.7 договору) за період з 10.10.2019 (фактичне використання користувачем місць для розташування рекламних засобів) по 21.09.2022 (до моменту підписання договору) + 840,00 грн (п. 4.1 договору) за період з 21.09.2022 по 30.09.2022 (2520,00 грн : 30 х 10 днів користування) - 27840,22 грн переплата за договором №586 від 24.03.2017).

3.2 Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав.

3.3 Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.4 Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5 На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

3.6 Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7 На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

3.8 Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9 Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

3.10 Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11 Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12 Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. між позивачем та відповідачем виникло майнового господарське зобов`язання на підставі договору договір на тимчасове користування місцем (для розміщення рекламних засобів та встановлення пріоритету на їх розміщення);

4.5.2. відповідач користується стаціонарними наземними великогабаритними спеціальними рекламними засобами типу "біг-борд" 3x6 м: 1) по вул. 30-річчя Перемоги в районі транспортної розв`язки з вул. Руставі; 2) по вул. Максима Залізняка (Громова) в районі перехрестя з вул. Гетьмана Сагайдачного (Ватутіна); 3) по вул. Гагаріна в районі перехрестя з вул. Богдана Хмельницького; 4) по просп. Хіміків в районі перехрестя з вул. В`ячеслава Чорновола.

4.5.3. розмір плати в місяць за право тимчасового користування місцями складає 2520,00 грн;

4.5.4. 13.10.2022 та 18.04.2023 Виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв рішення №842 та №400 "Про підтримку суб`єктів господарювання у сфері розміщення зовнішньої реклами на період дії воєнного стану", яким вирішив тимчасово, з 01.10.2022 до припинення або скасування воєнного стану, звільнити власників рекламних конструкцій, які мають договори на тимчасове користування місцями (для розміщення рекламних засобів та встановлення пріоритету на їх розміщення), які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Черкаси, або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Черкаси від плати, передбаченої цими договорами;

4.5.5. розмір грошового зобов`язання відповідача за користування місцями на розміщення зовнішньої реклами за договором від 21.09.2022 №890 становить 62058,78 грн за період з 10.10.2019 по 01.10.2022 (89899,00 грн (89059,00 грн (п. 4.7 договору) за період з 10.10.2019 (фактичне використання користувачем місць для розташування рекламних засобів) по 21.09.2022 (до моменту підписання договору) + 840,00 грн (п. 4.1 договору) за період з 21.09.2022 по 30.09.2022 (2520,00 грн : 30 х 10 днів користування) - 27840,22 грн переплата за договором №586 від 24.03.2017).

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4. Дослідивши зміст та характер зобов`язань, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.8. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

5.9. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.10. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.11. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

5.12. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

5.13. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.14. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.15. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

5.16. Відповідно до п. 13) пп. а) частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належать власні (самоврядні) повноваження щодо надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

5.17. Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

5.18. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067 "Про затвердження типових правил розміщення зовнішньої реклами" зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

5.19. Плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою). При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу. Для неназемного та недахового рекламного засобу площа місця дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину. (пункт 32 Типових правил).

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору на тимчасове користування місцем (для розміщення рекламних засобів та встановлення пріоритету на їх розміщення).

6.2. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати за користування місцями на розміщення зовнішньої реклами.

6.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє право на отримання плати за користування місцями на розміщення зовнішньої реклами.

6.4. Відповідач користується стаціонарними наземними великогабаритними спеціальними рекламними засобами типу "біг-борд" 3x6 м у місті Черкаси.

6.5. Плата за користування місцем для розміщення зовнішньої реклами, а також за встановлений пріоритет визначається на підставі тарифів, затверджених Виконавчим комітетом Черкаської міської ради згідно з переліком конструкцій (Додаток 1 до договору) (пункт 4.1 договору).

6.6. У додатку №1 до договору сторони передбачили, що загальна сума плати в місяць за право тимчасового користування місцями, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Черкаси, або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Черкаси складає 2520,00 грн

6.7. Відповідно до пункту 4.7 договору враховуючи фактичне використання користувачем місць для розташування рекламних засобів (з 10.10.2019) до моменту підписання цього договору, користувач відшкодовує адміністрації плату за розміщення зовнішньої реклами до моменту укладення цього договору у сумі 89059,00 грн. Сплата суми, зазначеної у цьому пункті здійснюється користувачем до 19.12.2022.

6.8. Виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв рішення від 13.10.2022 та 18.04.2023 №842 та №400 "Про підтримку суб`єктів господарювання у сфері розміщення зовнішньої реклами на період дії воєнного стану".

6.9. У пункті 1 рішення від 13.10.2022 №842 Виконавчий комітет Черкаської міської ради вирішив тимчасово, з 01.10.2022 до припинення або скасування воєнного стану, звільнити власників рекламних конструкцій, які мають договори на тимчасове користування місцями (для розміщення рекламних засобів та встановлення пріоритету на їх розміщення), які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Черкаси, або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Черкаси від плати, передбаченої цими договорами.

6.10. Відповідач у встановлений договором строк до 19.12.2022 коштів за користування місцями на розміщення зовнішньої реклами позивачу не сплатив.

6.11. Розмір невиконаного відповідачем зобов`язання з оплати становить 89899,00 грн (89059,00 грн (п. 4.7 договору) за період з 10.10.2019 (фактичне використання користувачем місць для розташування рекламних засобів) по 21.09.2022 (до моменту підписання договору) + 840,00 грн (п. 4.1 договору) за період з 21.09.2022 по 30.09.2022 (2520,00 грн : 30 х 10 днів користування).

6.12. 19.09.2023 відповідач звернувся до позивача з листом, у якому просив переплату у розмірі 27840,22 грн за договором №586 від 24.03.2017 зарахувати у рахунок оплат за договором від 21.09.2022 №890.

6.13. За розрахунком позивача заборгованість відповідача становить за користування місцями на розміщення зовнішньої реклами за договором від 21.09.2022 №890 становить 62058,78 грн за період з 10.10.2019 по 01.10.2022 (89899,00 грн (89059,00 грн (п. 4.7 договору) за період з 10.10.2019 (фактичне використання користувачем місць для розташування рекламних засобів) по 21.09.2022 (до моменту підписання договору) + 840,00 грн (п. 4.1 договору) за період з 21.09.2022 по 30.09.2022 (2520,00 грн : 30 х 10 днів користування) - 27840,22 грн переплата за договором №586 від 24.03.2017).

6.14. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.15. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

6.16. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.17. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.18. Вимогу позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 62058,78 грн за користування місцями на розміщення зовнішньої реклами за договором від 21.09.2022 №890 суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

7. Розглянувши клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення, господарський суд дійшов висновку про задоволення клопотання частково.

7.1. Згідно із частиною 1 статті 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

7.2. Відповідно до частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

7.3. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (частина 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

7.4. Відповідно до частини 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

7.5. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

7.6. Відповідно до частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

7.7. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (частина 7 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

7.8. Суд, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду, зміну способу і порядку виконання рішення, повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події.

7.9. Підставою для розстрочки виконання рішення має бути існування об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють вчасне виконання рішення суду.

7.10. Розстрочка виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

7.11. Особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

7.12. Відповідач в цій справі на підставу для розстрочення виконання рішення суду вказує скрутне фінансове становище, пов`язане із відсутність фактичної діяльності та обігових коштів, дохід відповідача за 2022 рік становив 3940,00 грн. Чоловік відповідача є інвалідом 2-ї групи, має важку форму епілепсії та потребує періодичного догляду. Протягом 2023 року відповідач не мав доходу, тобто припинилась фінансово-господарська діяльність, у зв`язку з тотальним обмеженням діяльності сектору зовнішньої реклами на ринку України.

7.13. Відповідач просить суд врахувати фінансове становище та розстрочити борг, який є предметом спору у цій справі строком на 12 місяців.

7.14. На підтвердження скрутного матеріального становища подав податкові декларації з єдиного податку ФОП за 2022-2023 роки та банківські виписки за зазначений період.

7.15. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

7.16. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

7.17. Відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені у нормах матеріального права, і перш за все у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

7.18. Несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, а у системному розумінні цієї норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

7.19. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом. Присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

7.20. У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

7.21. Проаналізувавши доводи відповідача, дослідивши докази на підтвердження його скрутного становища, врахувавши інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача частково та розстрочення виконання рішення суду строком на дев`ять місяців з графіком сплати боргу відповідачем щомісячно у рівних частинах.

8. Розподіл судових витрат.

8.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

8.2. За подання позовної заяви до суду Департамент фінансової політики Черкаської міської ради сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн на підставі платіжної інструкції від 24.11.2023 №344 (а. с. 6).

8.3. У позові позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору на користь платника - Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради у розмірі 2684,00 грн.

8.4. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.5. Оскільки, позовні вимоги позивача задоволенні повністю, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684,00 грн, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Атамась Ольги Андріївни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Виконавчого комітету Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 04061547, адреса місцезнаходження: 18001, м. Черкаси, вул.. б. Вишневецького, 36, рахунок UA0023759; одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси/24060300; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); призначення платежу - плата за право на тимчасове користування місцями для розміщення зовнішньої реклами) 62058,78 грн (шістдесят дві тисячі п`ятдесят вісім гривень 78 копійок) боргу.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Атамась Ольги Андріївни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради (ідентифікаційний код: 38764629, адреса місця знаходження: 18001, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36, рахунок UA0086317, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ) 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) судових витрат зі сплати судового збору.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 24.01.2024 у справі № 925/1625/23 на 9 місяців з графіком сплати боргу щомісячно:

- до 29.02.2024 у розмірі 6895,42 грн (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 42 копійки);

- до 31.03.2024 у розмірі 6895,42 грн (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 42 копійки);

- до 30.04.2024 у розмірі 6895,42 грн (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 42 копійки);

- до 31.05.2024 у розмірі 6895,42 грн (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 42 копійки);

- до 30.06.2024 у розмірі 6895,42 грн (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 42 копійки);

- до 31.07.2024 у розмірі 6895,42 грн (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 42 копійки);

- до 31.08.2024 у розмірі 6895,42 грн (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 42 копійки);

- до 30.09.2024 у розмірі 6895,42 грн (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 42 копійки);

- до 30.10.2024 розмірі 6895,42 грн (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 42 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 01.02.2024.

Суддя А.І. Гладун