ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" січня 2024 р. Черкаси справа №925/103/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» до пред`явлення позову до Господарського суду Черкаської області подало заяву про забезпечення позову від 24.01.2024, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа наказу Господарського суду Черкаської області від 15.12.2023 у справі №925/253/23.

Заява мотивована тим, що 15.11.2023 набрав чинності договір оренди нежитлового приміщення від 01.01.2023, який укладений між заявником та Житлово-будівельним кооперативом «Хімік-27». Заявник підписав цей договір 15.11.2023, а додатком №1 до цього договору сторони підтвердили факт приймання-передачі нежитлового приміщення. За змістом пункту 7.5 договору оренди у разі, якщо за 30 днів до закінчення строку договору жодна із сторін не повідомить про свій намір припинити договірні відносини, цей договір вважається автоматично продовженим на один рік на тих самих умовах. Заявник зазначає, що починаючи з моменту набрання чинності договором оренди ніяких повідомлень з боку орендодавця про наміри припинити договірні відносини до нього не надходило, у тому числі щодо дострокового розірвання даного договору. Проте, 22.01.2024 засобами поштового зв`язку заявник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження №73655258 від 26.12.2023, яка прийнята Головним державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) стосовно примусового виселення заявника із нежитлового приміщення, площею 178 м2, яке знаходиться за адресою: вул.Максима Залізняка, 91/1 та зобов`язання передати це майно за актом здачі-приймання власнику - Житлово-будівельному кооперативу «Хімік-27». Підставою для відкриття цього виконавчого провадження став наказ Господарського суду Черкаської області №925/253/23 від 15.12.2023, який виданий через місяць після укладання договору оренди. За доводами заявника нежитлове приміщення площею 178 м2, яке знаходиться за адресою: вул.Максима Залізняка, 91/1, є об`єктом договору оренди й передачу-прийняття якого у тимчасове платне користування сторони фактично оформили відповідним актом від 01.01.2024 (додаток №1), який підписаний уповноваженими представниками орендаря і орендодавця, а також скріплений відтисками мокрих печаток останніх. Належним способом захисту порушеного права заявника в даному випадку є позов про визнання договору оренди нерухомого майна продовженим на той самий строк і на тих самих умовах в судовому порядку, але наявність відкритого виконавчого провадження є перешкодою для розгляду цих позовних вимог, оскільки передбачає виселення заявника із займаного приміщення без урахування всіх обставин даної справи. Під час розгляду справи за позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Хімік-27» про визнання договору оренди нерухомого майна продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, судом може бути, але не виключно, встановлено обставини, які є підставою для задоволення цих позовних вимог, що у свою чергу, повністю або частково виключає підстави для примусового виконання судового рішення про виселення заявника із орендованого за договором від 01.01.2023 нежитлового приміщення. Заявник вважає, що у даному випадку слід вжити заходів забезпечення позову про визнання договору оренди нерухомого майна до його пред`явлення, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

У заяві директор заявника, посилаючись на пункт 5 частини 1 статті 137 Господарського процесуального Кодексу України просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документу наказу Господарського суду Черкаської області від 15.12.2023.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, зазначає, що згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації у майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Предметом майбутнього позову заявник визначив визнання договору оренди нерухомого майна продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.05.2023 у справі №925/253/23 повністю задоволено позов Житлово-будівельного кооперативу «Хімік - 27» та виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» із нежитлового приміщення, площею 178 м2, яке знаходиться за адресою вул.Максима Залізняка, 91/1, м.Черкаси та зобов`язано останнього передати його за актом здачі-приймання власнику - Житлово-будівельному кооперативу «Хімік - 27».

Рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2023 у справі №925/253/23, яке залишено без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 та постановою Верховного суду від 15.11.2023, набрало законної сили 20.09.2023.

15.12.2023 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2023 судом видано наказ про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» із нежитлового приміщення, площею 178 м2, яке знаходиться за адресою вул.Максима Залізняка, 91/1, м.Черкаси та передачу його Житлово-будівельному кооперативу «Хімік - 27».

Постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Погорнюк І.В. відкрито виконавче провадження №73655258 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 15.12.2023 у справі №925/253/23 щодо примусового виконання рішення суду від 19.05.2023 про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» із нежитлового приміщення, площею 178 м2, яке знаходиться за адресою вул. Максима Залізняка, 91/1, м. Черкаси.

За змістом статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд звертає увагу на те, що при виконанні судових рішень слід керуватися інтересами стягувача, оскільки стягувач вправі очікувати від держави вчинення всіх дій, які б наближали його до виконання судового рішення. У цьому сенсі наявність невиконаного судового рішення не вселятиме стягувачеві надію, що Україна як держава робить усе, аби наблизити стягувача до бажаної ним законної мети виконання судового рішення як стадії реалізації права стягувача на справедливий суд у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейським судом з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (рішення від 19.03.1997) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

У рішенні від 18.05.2004 Європейський суд з прав людини у справі «Продан проти Молдови» також наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з ухваленням відповідного рішення. У свою чергу, забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №310/9167/20, від 12.01.2023 у справі №334/9179/21).

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як зазначалось судом вище, рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2023 у справі №925/253/23 про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» із нежитлового приміщення, площею 178 м2, яке знаходиться за адресою вул. Максима Залізняка, 91/1, м. Черкаси та передачу його по акту здачі-приймання власнику Житлово-будівельному кооперативу «Хімік - 27», набрало законної сили 20.09.2023.

За таких обставин, вжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову фактично спрямовані на зупинення виконання судового рішення у справі №925/253/23, яке набрало законної сили, що порушує права Житлово-будівельного кооперативу «Хімік - 27», як стягувача у виконавчому провадженні.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» не відповідає меті правового інституту забезпечення позову, не направлена на реальне та ефективне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, тому заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального Кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладено, керуючись статтями 136-140, 141, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у забезпеченні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання.

Суддя О.І.Кучеренко