ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"31" січня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/8/24
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Н. Церковної при секретарі судового засідання І.Гусевик, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТНЕ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА АВТО ТРЕЙД" про стягнення заборгованості в сумі 22 000,00 Євро
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТНЕ» (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА АВТО ТРЕЙД" (далі - Відповідач) в якому просить стягнути борг в сумі 22 000,00 Євро.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що 12 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА АВТО ТРЕЙД" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТНЕ» було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №06/05/2-069.
Позивач у повному обсязі виконав узяті на себе за договором зобов`язання та, з урахуванням курсу гривні до євро станом на дні сплати (16.05.2023, 14.06.2023), сплатив відповідачу в якості оплати за товар грошові кошти на загальну суму 829400,00 грн. Разом з тим, усупереч взятим на себе зобов`язанням, відповідач в обумовлений Договором термін товар позивачеві не поставив, як і не зробив це станом на дату подання даної позовної заяви.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
На підставі п.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
Згідно з п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Зважаючи на викладене, оскільки судом встановлено, що причиною невручення конверту з ухвалою суду від 05.01.2024 року для відповідача є відсутність вказаної особи за адресою місця реєстрації, відтак суд дійшов висновку що в розумінні вимог ГПК України вказана ухвала вважається врученою відповідачу належним чином.
Будь-якої іншої адреси для листування з відповідачем суду не відомо.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Крім того, ухвалу суду від 05.01.2024 року надіслано судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 05.01.2024 року. Зареєстровано в реєстрі: 05.01.2024 року. Оприлюднено: 08.01.2024 року.
Згідно з ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
29 січня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання 31.01.2024 року не визнавалася обов`язковою суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представників сторін.
Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03 січня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТНЕ» залишено без руху.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 31 січня 2024 року.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09 січня 2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТНЕ» про забезпечення позову повернуто заявнику. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10 січня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТНЕ» про забезпечення позову.
Інших заяв і клопотань від сторін не надходило.
31 січня 2024 року в судовому засіданні прийнято рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.
12 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА АВТО ТРЕЙД" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТНЕ» (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу №06/05/2-069, за умовами якого, Продавець зобов`язується передавати у власність Покупця дорожній транспортний засіб (ТЗ), надалі іменується - «Товар», у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти його на умовах даного Договору та сплатити обумовлену грошову суму (а.с.6-7).
Товаром, передбаченим п. 1.1 цього Договору є: Екскаватор марки VOLVO, модель ЕС35С, 2015 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 (п.1.3 Договору).
Відповідно до п. 3.1 Договору а момент підписання цього Договору загальна вартість Товару становить: 795 300,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 132 550,00 грн. Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 22 000,00 Євро.
Згідно п. 3.2 Договору оплата за цим Договором проводиться в національній валюті України за курсом валют у день повного розрахунку, шляхом перерахування грошових коштів, на поточний рахунок Продавця.
Передача Товару від Продавця до Покупця відбувається на складі Продавця протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту ввезення Товару на митну територію України, але не пізніше « 31» ТРАВНЯ 2022 року. (п. 5.1 Договору).
Відповідач претензію залишив без відповіді.
Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.
Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Статтею 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 Цивільного кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц зазначено, що із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про валюту та валютні операції» гривня є єдиним законним платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених частиною другою цієї статті, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків.
Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про валюту та валютні операції» усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні, крім розрахунків за:
1) операціями зі здійснення іноземних інвестицій та повернення іноземному інвестору прибутків, доходів (у тому числі дивідендів) та інших коштів, одержаних на законних підставах у результаті здійснення іноземних інвестицій; 2) операціями банків з надання банківських та інших фінансових послуг на підставі банківської ліцензії; 3) операціями з надання фінансових послуг, визначених пунктами 1-5 частини другої та частиною третьою статті 9 цього Закону, що надаються небанківськими фінансовими установами та операторами поштового зв`язку, які мають ліцензію Національного банку України на здійснення валютних операцій; 4) операціями з розміщення, виплати грошового доходу та погашення облігацій, казначейських зобов`язань України, номінованих в іноземній валюті, якщо це передбачено проспектом цінних паперів (умовами їх розміщення); 5) операціями з купівлі-продажу державних цінних паперів, номінованих в іноземній валюті, якщо ініціатором або отримувачем за такою валютною операцією є банк; 6) іншими операціями, визначеними Митним кодексом України та (або) нормативно-правовими актами Національного банку України. Розрахунки за операціями, визначеними цією частиною, можуть проводитися в іноземній валюті, у гривні, а також у банківських металах.
Правовідносини між сторонами, які виникли у зв`язку з укладенням та виконанням Договору купівлі - продажу №06/05/2-069 від 12.05.2022 року, не входять до категорій правовідносин, перелік яких наведений у ч. 2 ст. 5 Закону України «Про валюту та валютні операції» та розрахунки за якими можуть проводитись в іноземній валюті.
Наведене свідчить про безпідставність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТНЕ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА АВТО ТРЕЙД" заборгованості за Договором пкупівлі - продажу №06/05/2-069 від 12.05.2022 року в іноземній валюті - євро.
Більш того, як вбачається з матеріалів справи, ціну у Договорі було встановлено у національній валюті (гривні), а не в євро, а вказівка, що вартість товару обраховується в еквіваленті до євро, не свідчить про встановлення ціни товару в євро.
При цьому, відповідачем було виставлено рахунок на оплату в гривні, та позивач сплатив його шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача у національній валюті (гривні), а не в євро.
Зважаючи на викладені обставини, оскільки у правовідносинах, які виникли між сторонами, не допускається розрахунків в іноземній валюті, а позивач (покупець) оплачував вартість товару, який повинен був бути поставлений відповідачем, у національній валюті, суд вважає необгрунтованими позовні вимоги в іноземній валюті - євро.
При цьому, у прохальній частині позовної заяви позивач не заявляє про стягнення з відповідача заборгованості за Договором купівлі - продажу №06/05/2-069 від 12.05.2022 року в національній валюті.
Таким чином, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТНЕ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПА АВТО ТРЕЙД" про стягнення заборгованості в сумі 22 000,00 Євро.
Суд звертає увагу позивача на те, що позивач не позбавлений права повторно звернутись до суду з даним позовом, врахувавши вищевикладені судом обставини та визначивши заборгованість в національній валюті України - гривні.
Судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,
1. Відмовити у позові.
2. Судові витрати покласти на позивача.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 01.02.2024 року.

Суддя Н. Церковна