ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

29.01.2024м. СумиСправа № 920/25/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Вілмар Україна від 19.01.2024 (вх. № 368 від 19.01.2024) про забезпечення позову та матеріали справи № 920/25/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Вілмар Україна (65481, Одеська область, м.Южне, вул. Індустріальна, 6, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Райз Північ (42304, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Заводська, буд. 4, )

про стягнення 724 430,02 грн,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 724 430,02 грн, з яких: 606 892,42 грн основної заборгованості, 109 307,14 грн пені, 8 230,46 грн 3% річних, нарахованих відповідно до договору №020123/2 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажу від 02.01.2023.

Товариство з обмеженою відповідальністю Дельта Вілмар Україна, позивач у даній справі, звернувся до Господарського суду Сумської області із заявою про забезпечення позову. Відповідно до вимог заяви просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та на рухоме/нерухоме майно, що належать ТОВ "Райз-Північ" (, місцезнаходження: 42304, Сумська обл., Сумський р-н, селище міського типу Степанівка, вул. Заводська, будинок 4), та заборони вчинення дій, спрямованих на їх відчуження, в межах суми позову 724 430,02 грн.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову, заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду та ускладнить ефективний захист і поновлення порушених майнових прав та інтересів позивача.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Превентивними передбаченими законом заходами запобігання правопорушення є, зокрема, заходи забезпечення позову, визначені главою 10 розділу І ГПК України.

Частиною першою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

З урахуванням загальних вимог, які передбачені статтями 73, 74 ГПК України, обов`язковим для заявника є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

5) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

7) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

8) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, в тому числі, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

При цьому обґрунтування особою, яка просить вжити заходів до забезпечення позову, необхідності їх застосування полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Вілмар Україна про забезпечення позову, суд встановив наступне.

В обгрунтування необхідності забезпечення позову позивач зазначає, що предметом спору у даній справі є невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати послуг позивача як експедитора за договором № 16887/01 від 18 квітня 2019 року. Відповідно до п. 6.4. договору оплата наданих послуг експедитора здійснюється клієнтом на підставі рахунку експедитора протягом 3-х банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку по електронній пошті. Останнім днем оплати є 06.07.2023 року, але відповідач ігнорує неодноразові вимоги позивача погасити наявну заборгованість, що підтверджується відсутністю будь-яких відповідей відповідача на направлені йому претензії від 02 серпня 2023 року, від 31 жовтня 2023 року, від 08 вересня 2023 року та від 07 грудня 2023 року.

Також позивач вказує на те, що відповідно до публічних даних з інформаційної системи YouControl (доступною за посиланням: https://youcontrol.com.ua/) у власності відповідача наявне рухоме майно, яке у разі незастосування заходів забезпечення позову може бути відчужене. Відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень стосовно ТОВ "Райз-Північ" станом на дату звернення із заявою про вжиття заходів забезпечення позову відкрито 6 (шість) виконавчих проваджень, датованих 03 січня 2024 року: № 73700017, № 73700686, №73700762, № 73700890, № 73701096, № 73701476. При цьому, протягом листопада-грудня 2023 року відповідач двічі змінював місцезнаходження юридичної особи, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим станом на 22 грудня 2023 року, що також додатково може свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на створення позивачу перешкод у зверненні із позовом до суду (штучна та навмисна зміна територіальної юрисдикції спору) та про ухилення від виконання майбутнього рішення суду.

Представником відповідача подані заперечення на заяву про забезпечення позову від 25.01.2024 (вх.№238), в яких просить відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі. У заяві вказує на те, що позивачем не зазначається жодних обставин чи фактів, які б могли свідчити про вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після вимоги чи подання позову до суду. Також зазначає про відсутність виконавчих проваджень стосовно ТОВ "Райз-Північ", які були завершені вже 17.01.2024 року. Отже, самі лише посилання позивача в заяві на потенційну можливість ухилення від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого доказами, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини між сторонами є майновими, сума матеріальних позовних вимог позивача у даній справі складає 724 430,02 грн. Строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг настав 06.07.2023.

Суд зауважує, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалено на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

Тому саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2023 у справіі № 904/1934/23).

Наданими відповідачем запереченнями на заяву про забезпечення позову спростована наявність на даний час відкритих виконаввчиз проваджень. Проте, не доведено недоцільності чи неспівмірності запропонованих позивачем заходів забезпечення позову та обставин створення такими заходами перешкод у здійсненні господарської діяльності.

Враховуючи наведені сторонами обгрунтування та заперечення, дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову та заперечення щодо неї, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення заявлених вимог. Проте, зважаючи на розумність, адекватність, співмірність запропонованих позивачем заходів із заявленими позовними вимогами, беручи до уваги баланс інтересів обох сторін спору, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Зокрема, накладення арешту на рухоме/нерухоме майно відповідача в межах спірної суми та заборона вчиняти дії щодо такого майна забезпечує збалансованість інтересів сторін, надає потенційну можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність та право власності відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо відчуження майна відповідача задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки накладення арешту на майно не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним рухомим та нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

Відповідно до частини шостої статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 136-140, 144, 234, 235, 254-256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Вілмар Україна від 19.01.2024 (вх. № 368 від 19.01.2024) про забезпечення позову у справі № 920/25/24 - задовольнити частково.

2. Накласти арешт на рухоме/нерухоме майно, що належать ТОВ "Райз-Північ" (, місцезнаходження: 42304, Сумська обл., Сумський р-н, селище міського типу Степанівка, вул. Заводська, будинок 4), та заборони вчинення дій, спрямованих на їх відчуження, в межах суми позову 724 430,02 грн.

3. В іншій частині вимог в задоволенні заяіви - відмовити.

4. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 255-257 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: htps://court.gov.ua/sud5021/.

Ухвала підписана 29.01.2024 у зв`язку з відпусткою судді Соп`яненко О.Ю. з 22.01.2024 по 26.01.2024.

Суддя О.Ю. Соп`яненко