ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024м. ХарківСправа № 922/4147/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н. А.

за участю секретаря судового засідання Желтухіна А. М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом за позовом фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ),

до Підприємства житлово-комунального господарства "Донецьке" (64250, Харківська область, Ізюмський район, смт. Донець, вул. Весняна, 44, )

про визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 17.02.2023 до договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012, -

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився,

третя особа - не з`явився,

відповідача - не з`явився, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Борзов Михайло Володимирович (позивач по справі) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Підприємства житлово-комунального господарства "Донецьке" (відповідач по справі) про визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 17.02.2023 до договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.02.2023 представником позивача за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І. Ю. 23 вересня 2021 року, реєстровий номер 2656, ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду № 2 від 17.02.2023 до договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59. Однак позивач стверджує, що зазначеною довіреністю не надавав ОСОБА_1 прав та повноважень укладати господарські договори чи додаткові угоди до них від його імені, як фізичної особи - підприємця, і, взагалі, подібних прав від його імені, тому така угода укладена представником за відсутності необхідних повноважень, що стало підставою для звернення до господарського суду із даним позовом.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2023 залишено без руху позовну заяву фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича (вх. № 4147/23 від 25.09.2023); надано позивачу строк 5 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: оригіналу або належним чином засвідчених копій договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012, додаткових угод до нього № 1 від 31.03.2022 та № 2 від 17.02.2023; належних документальних доказів на підтвердження надсилання або надання копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу; роз`яснено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 ГПК України.

Позивач заявою (вх. № 27017/23 від 05.10.2023) надав суду докази усунення обставин, які стали підставами для винесення ухвали Господарського суду Харківської області від 02.10.2023. Зокрема, надано належним чином засвідчені копії договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012, додаткових угод до нього № 1 від 31.03.2022 та № 2 від 17.02.2023, а також докази на підтвердження надсилання копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4147/23; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 15.11.2023; залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ); залученій третій особі відповідно до статті 168 ГПК України встановлено строк 5 днів з дня вручення ухвали для подання до господарського суду письмових пояснень щодо позову; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, у зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам статті 165 ГПК України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов; позивачу, згідно ст. 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання; відповідачу, згідно ст. 167 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду заперечень на відповідь на відзив з дня його отримання; повідомлено учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвала суду від 16.10.2023 про відкриття провадження у справі: вручена позивачу 17.10.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в Електронний кабінет фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича (аркуш справи 49); вручена третій особі 17.10.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в електронний кабінет фізичної особи ОСОБА_1 (аркуш справи 50); вручена відповідачу 23.10.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 761 Підприємству житлово-комунального господарства "Донецьке" (аркуш справи 119).

30.10.2023 (вх. № 29458/23) на адресу Господарського суду Харківської області надійшов відзив відповідача Підприємства житлово-комунального господарства "Донецьке" на позовну заяву фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича, в якому відповідач заперечує проти заявленого позову та просить суд відмовити в задоволенні позову позивача.

В обґрунтуванням відзиву на позовну заяву Підприємство житлово-комунального господарства "Донецьке" посилається на те, що фізична особа - підприємець не є окремою юридичною особою, чинним законодавством України чітко не визначено чи має бути зазначено у довіреності у якості кого конкретно особа видає довіреність - фізичної особи чи фізичної особи-підприємця, з огляду на це обсяг повноважень, наданий представнику, зазначається саме у тексті цієї довіреності. Як випливає зі змісту довіреності від 23.09.2021, виданої Борзовим Михайлом Володимировичем ОСОБА_1, засвідченій приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубаревим І. Ю. та зареєстрованою за номером 2656, ОСОБА_1 була уповноважена, зокрема, на: представляти інтереси Борзова М. В. в усіх установах, підприємствах, організаціях будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, перед усіма фізичними та юридичними особами; вести від імені Борзова М. В. господарські справи в усіх судових установах будь-якої юрисдикції та інстанції, у тому числі подавати, визнавати відмовлятись від позову, укладати мирові угоди, тощо; розписуватись за Борзова М. В., сплачувати платежі (державне мито, збори, податки та інше), здійснювати належні йому розрахунки; виконувати всі необхідні дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності, які на думку представника будуть доцільними для виконання доручення. На думку відповідача довіреність не містить чіткої вказівки на те, що ОСОБА_1 уповноважена представляти Борзова М. В. лише як фізичну особу, оскільки згідно із частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарські суди розглядають справи у спорах, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, Борзов М.В. як фізична особа - підприємець, має сплачувати податки та передбачені чинним законодавством платежі та збори, а вона наділена цими правами, тобто фактично правами представляти Борзова М. В. як фізичну особу - підприємця. Таким чином відповідач вважає, що укладаючи Додаткову угоду № 2 до Договору № 59 із ОСОБА_1, за умови того, що раніше із нею було укладено Додаткову угоду № 1 до цього договору, яка позивачем не оскаржувалась, директор ПЖКГ "Донецьке" діяв добросовісно, а також не знав і не міг знати, що ОСОБА_1 перевищує повноваження, надані їй цією довіреністю. Позивачем також не доведено, що дії ОСОБА_1 та ПЖКГ "Донецьке" свідчили про відсутність реального наміру на укладення і виконання Додаткової угоди № 2 до Договору № 59.

06.11.2023 (вх. № 30139/23) на адресу Господарського суду Харківської області надійшла відповідь фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича на відзив Підприємства житлово-комунального господарства "Донецьке", в якому позивач заперечує проти доводів відповідача та просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити. Мотивуючи відповідь на відзив позивач зазначає про те, що довіреністю позивач не надавав ОСОБА_1 прав та повноважень укладати господарські договори чи додаткові угоди до них від його імені, як фізичної особи - підприємця, і, взагалі, подібних прав від його імені, тому така угода укладена представником за відсутності необхідних повноважень. Під час укладання додаткової угоди № 2 від 17.02.2023 повноваження у представника щодо її укладення були відсутні, що не є перевищенням повноважень. Вказує, що укладаючи вказаний договір, представник з власної ініціативи розширила межі наданих їй повноважень, що свідчить про недійсність правочину та відсутність створених ним юридичних наслідків.

07.11.2023 (вх. № 30343/23) на адресу Господарського суду Харківської області надійшли пояснення третьої особи по справі фізичної особи ОСОБА_1, в яких остання позовні вимоги позивача підтримала. Третя особа вказує на те, що помилково вважаючи, що довіреністю передбачені повноваження укладати господарські договори від імені довірителя, вносити до них зміни, вона не звернула уваги на те, що такі повноваження відсутні у довіреності, і 17.02.2023 уклала від імені ФОП Борзов М.В. як його представник за зазначеною довіреністю додаткову угоду № 2 від 17.02.2023 до договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012 р., з Підприємством житлово-комунального господарства "Донецьке".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.11.2023 враховуючи неявку позивача, відповідача та третьої особи в призначене по справі судове засідання та одночасне неповідомлення про причини неявки, з метою дотримання рівності сторін та змагальності процесу, необхідністю забезпечення прав учасників справи, передбачених процесуальним законом, задля забезпечення сторонам конституційного права на судовий захист, враховуючи необхідність повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання, суд розгляд справи відклав на 06.12.2023.

04.12.2023 (вх. № 33192/23) на адресу Господарського суду Харківської області надійшла заява фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича про розгляд справи у відсутності особи, яка бере участь у справі, в якій позивач з посиланням на приписи ч. 3 ст. 196 ГПК України та через перебування в Німеччині, просить суд розглянути справу без особистої участі фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича на підставі письмових матеріалів.

В судове засідання 06.12.2023 представники сторін не з`явились, сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач та третя особа про причини неявки суд не повідомили. В судовому засіданні суд прийняв до розгляду: відзив Підприємства житлово-комунального господарства "Донецьке" на позовну заяву (вх. № 29958/23), відповідь на відзив фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича (вх. № 30139/23), пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, фізичної особи ОСОБА_1 (вх. № 30343/23).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.12.2023 суд закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.01.2024.

В судове засідання 10.01.2024 з`явився представник відповідача, представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явились. В судовому засіданні суд перейшов до розгляду справи по суті та протокольною ухвалою суду від 10.01.2024 оголосив перерву в розгляді справи по суті на 24.04.2024 та дозволив сторонам на підставі ч. 5 ст. 161 ГПК України подати суду додаткові пояснення з окремого питання щодо розрахунків сторін за договором, зокрема, відносно платіжних інструкцій та рахунків; запропоновано відповідачу направити пояснення в Електронний кабінет позивачу для надання можливості останньому надати свої пояснення з окремого питання для забезпечення принципу змагальності сторін; суд встановив строк 5 днів відповідачу та позивачу для подання додаткових пояснень з окремого питання.

12.01.2024 (вх. № 976/24) на адресу Господарського суду Харківської області надійшли додаткові пояснення Підприємства житлово-комунального господарства "Донецьке", в яких відповідач зазначив про те, що у лютому та березні 2023 року ФОП Борзов М.В. не провів оплату за послуги з видалення та вивіз твердих побутових відходів згідно із Договором № 59. Враховуючи це на адресу ФОП Борзов М. В. було направлено рахунок на оплату № 475 від 06 квітня 2023 року, в якому була розрахована сума оплати послуги з видалення та вивіз твердих побутових відходів згідно із Договором № 59 за період з лютого по квітень 2023 року (заборгованість за люти і березень, а також оплата за квітень 2023 року), яка складала 5138,42 гривень з врахуванням податку на додану вартість. Платіжною інструкцією № @2PL091465 від 23.04.2023 на рахунок ПЖКГ "Донецьке" від ФОП Борзов М.В. надійшла часткова оплата за цим договором в сумі 4700,00 гривень, яка зарахована на Рахунок 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 291 від 30.11.1999 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186. У даному Рахунку ПЖКГ зазначається ні номер договору, за яким здійснено оплату, а адресу, за якою надається послуга, за яку здійснено оплату. Даними діями ФОП Борзов М.В. підтвердив укладення додаткової угоди № 2 від 17.02.2023 до договору № 59 від 16.07.2012. Крім того вказує, що станом на 17.02.2023 та на теперішній час між ПЖКГ "Донецьке" та ФОП Борзов М.В. не існує діючих договорів крім Договору № 59.

18.01.2024 (вх. № 1542/24) на адресу Господарського суду Харківської області надійшли додаткові пояснення фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича, в яких позивач послався на те, що повноваження проводити платежі від імені позивача передбачені наприкінці другої сторінки довіреності. Однак їх здійснення представником ОСОБА_1 аж ніяк не свідчить про волевиявлення позивача на укладення Додаткової угоди № 2 або на підтвердження її дійсності. Волевиявлення позивача на укладення і дійсність додаткової угоди № 2 не було і не може бути, а та обставина, що представник ОСОБА_1 підписала платіжну інструкцію від його імені на 4 700 грн. за рахунком на оплату № 475 від 06 квітня 2023 року, в якому була розрахована сума оплати послуги з видалення та вивозу твердих побутових відходів згідно із Договором № 59 за період з лютого по квітень 2023 року (заборгованість за лютий і березень, а також оплата за квітень 2023 року), яка складала 5 138,42 гривень з врахуванням податку на додану вартість була пов`язана з тим, що це було вимушеним кроком для того, щоб не скупчувалось сміття та щоб не було виписано штраф санітарними службами за невивіз відходів, що надходять від орендаторів продовольчих магазинів. Таким чином платіж здійснювався не позивачем, а від імені позивача представником ОСОБА_1 і вимушено задля уникнення штрафів санітарних служб, тобто задля уникнення ще більших збитків. Також вказує, що дійсно, у даному рахунку ПЖКГ зазначається номер договору, за яким здійснено оплату, та адресу, за якою надається послуга, за яку здійснено оплату, однак посилань на Додаткову угоду № 2 немає і даний платіж ніяким чином не підтверджує волевиявлення позивача з укладення додаткової угоди № 2 від 17.02.2023 до договору № 59 від 16.07.2012.

В судове засідання 24.04.2024 представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд закінчив розгляд справи по суті та в нарадчій кімнаті постановив судове рішення за результатом розгляду спору сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об`єктивно оцінивши надані суду документальні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.07.2012 р. між ФОП Борзов М. В. (замовник) та Підприємством житлово-комунального господарства "Червонодонецьке", в подальшому перейменоване на Підприємство житлово-комунального господарства "Донецьке" (виконавець) було укладено Договір про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59, відповідно до п. 1.1 якого виконавець надає послуги з вивозу та видалення твердих побутових відходів за адресою: смт. Червоний Донець, вул. Леніна, 36 (теперішня назва - смт. Донець, вул. Центральна, 36), а згідно п. 1.2 цього договору замовник сплачує виконавцю за послуги з вивозу та видалення ТПВ, згідно діючих на підприємстві тарифів, затверджених калькуляцій.

Пунктом 4.2 укладеного сторонами договору встановлено діючі тарифи з вивозу та видалення твердих побутових відходів.

Додатковою угодою № 1 від 31.03.2022 внесено зміни до пункту 4.2 договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59, яким пункт 4.2 договору в частині тарифів з вивозу та видалення твердих побутових відходів викладено в новій редакції.

Додатковою угодою № 2 від 17.02.2023 викладено в новій редакції пункт 4.1 договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 в частині тарифів з вивозу та видалення твердих побутових відходів.

Додаткову угоду № 2 підписано представником фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І. Ю. 23 вересня 2021 року, реєстровий номер 2656, ОСОБА_1.

Із зазначеної довіреності вбачається, що Борзов Михайло Володимирович уповноважив ОСОБА_1 представляти інтереси Борзова Михайла Володимировича в усіх установах, підприємствах, організаціях будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, перед усіма фізичними та юридичними особами, в тому числі в органах місцевої влади самоврядування, у відповідних адміністраціях, в органах Міністерства юстиції України, в реєстраційних органах, в Департаментах реєстрації, в тому числі Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області, в органах, що здійснюють державну та/або відомчу реєстрацію права власності та інших прав, в територіальних органах Управління Держгеокадастру, у відповідному територіальному органі Державного агентства земельних ресурсів, в органах державного земельного кадастру, у відповідній регіональній філії Центру ДЗК та інших земельних органах, Державній інспекції з архітектури та містобудування та її відповідних територіальних органах, у Центрі захисту персональних даних, в органах бюро технічної інвентаризації, в органах нотаріату, в установах зв`язку, в житлово-експлуатаційних організаціях, в органах електропостачання, комунальних органах, в органах реєстрації актів цивільного стану, в Центрах надання адміністративних послуг (дозвільних центрах), в органах Міграційної служби України, в органах Національної поліції України, в податкових органах, в банківських установах, в органах державної архітектурно-будівельної інспекції, архітектури та містобудування, в органах виконавчої влади, в відповідному виконавчому комітеті та органах місцевого самоврядування, департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин, його територіальних органах та установах, управлінні містобудування та архітектури, санітарно-епідеміологічних службах, в органах охорони природи та навколишнього середовища та інших, з усіх питань оформлення права власності (приватизації) будь-якої земельної ділянки, з правом проведення державної реєстрації права власності згідно чинного законодавства України та отримання відповідних документів про право власності на земельні ділянки, з правом користування та укладення договорів земельної ділянки (земельних ділянок); вести від імені Борзова Михайла Володимировича цивільні, адміністративні, господарські справи в усіх судових установах будь-якої юрисдикції та інстанції, у тому числі місцевих, апеляційних судах, місцевих адміністративних, господарських судах, апеляційних адміністративних судах, апеляційних господарських судах, Вищому господарському суді України, Вищому спеціалізованому суді України, Вищому адміністративному суді України, Верховному суді України, з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, у тому числі з правом подачі позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмету позову, укладення мирової угоди, отримання копії рішення, постанов, оскарження рішення суду, постанов, ухвал суду, з правом підпису заяв, клопотань, скарг, актів та інших документів правового характеру, давати усні та письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, знайомитись з матеріалами справи, представляти інтереси у виконавчій службі з правом подачі виконавчого документа до виконання та усіма правами, наданими стягувачу та боржнику. Для чого надається право: підписувати, подавати та отримувати необхідні заяви, документи, анкети, довідки, Витяги, обґрунтувати прохання та побажання, викладені в них та отримувати відповіді на них, інформацію та витяги державних та інших реєстрів, оцінки, висновки, вести переговори та попередні узгодження всіх питань; замовляти та присвоювати кадастрові номера, технічну документацію, витяги, організовувати розроблення і оформлення проекту відведення вищевказаної земельної ділянки, складання кадастрового плану та виконання інших землевпорядних робіт, отримувати їх; вирішувати всі питання щодо одержання та одержувати рішення, рішення сесії, дозволи, довідки, проектну, експертну, технічну та іншу документацію, інші документи, в тому числі отримувати дублікати документів, узгоджувати всі питання, що виникатимуть в процесі виконання повноважень; оформити права власності на вищевказане нерухоме майно та зареєструвати право власності на нього згідно чинного законодавства України, для чого: підписувати та подавати заяви, в тому числі про державну реєстрацію вищевказаного нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відкриття розділу, заяви про внесення змін до права власності та інші заяви, документи (в тому числі про зняття/вилучення заборон, арештів, податкової застави та будь-яких інших обмежень та обтяжень до належного нерухомого майна), дублікати документів, з правом отримання інформації, інформаційних довідок, інших документів про реєстрацію права власності та з правом проведення усіх необхідних дій в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, посвідчувати копії документів; користуватись персональними даними, надавати, підтверджувати згоду на обробку персональних даних; розписуватись, сплачувати платежі (державне мито, збори, податки та інше), здійснювати рахунки, сплачувати грошові кошти; вносити зміни до документів про право власності на нерухоме майно, а також виконувати всі необхідні дії, пов`язані з виконанням довіреності, які на думку представника будуть доцільними для виконання доручення.

Позивач стверджує про те, що ознайомившись із змістом додаткової угоди № 2 від 17.02.2023, підписаної представником за довіреністю, примірник підписаної якої він отримав електронною поштою від свого представника, він виявив, що її зміст суперечить його волевиявленню. Зокрема, вказує, що волевиявлення було би позитивним щодо укладання даної угоди лише в тому випадку, якщо би її умови відповідали рішенню Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області № 1651-VIII від 25 січня 2023 року "Про затвердження тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами на території смт Донець, смт. Андріївка, селища П`ятигірське Донецької селищної територіальної громади" в частині тарифів на вивіз побутових відходів, в яких відсутня така позиція як ринки, тобто в частині застосування коефіцієнту норми накопичення куб. м на місяць за 1 кв. м торгівельної площі 0,007 - продовольчі магазини, ларьки, кіоски, автозаправки замість коефіцієнту 0,05 - ринки, за яким відбувався розрахунок за послуги раніше. Оскільки зміна тарифів відбулась саме цим рішенням Донецької селищної ради, яким ліквідовано позицію "РИНКИ", у відповідності до п. 4.2 договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012 р. протягом 10 днів умови договору мали бути приведені у відповідність до нових тарифів та у відповідності до фактичного об`єму відходів, оскільки 6 куб. м є значно завищеним об`ємом, який не відповідає методиці розрахунку відповідно до торгової площі, яка надана в оренду орендаторам. Не приведення зазначеного договору вказаною додатковою угодою № 2 від 17.02.2023 у відповідність до рішення Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області № 1651-VIII від 25 січня 2023 року "Про затвердження тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами на території смт. Донець, смт Андріївка, селища П`ятигірське Донецької селищної територіальної громади", як того вимагає п. 4.2 договору, суперечить волевиявленню позивача, порушує його майнові права, оскільки покладає на нього тягар сплати за послуги за тарифом при коефіцієнті 0,05 "РИНКИ", якого з 25.01.2023 р. не існує, та за об`єм відходів 6 куб. м, якого не накопичується, враховуючи розмір орендованої торгівельної площі, тобто який неправильно розрахований.

З огляду на вказане позивач вважає, що з вищезазначених підстав він не висловлював свого волевиявлення на укладання додаткової угоди № 2 від 17.02.2023, а тому така угода суперечить частині 3 ст. 203 ЦК України, оскільки договір про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012 з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 2 від 17.02.2023, суперечить рішенню Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області № 1651-VIII від 25 січня 2023 року "Про затвердження тарифів на послуги з поводження з побутовими відходами на території смт Донець, смт. Андріївка, селища П`ятигірське Донецької селищної територіальної громади" в частині розрахунку вартості послуг за новими тарифами на вивіз побутових відходів (внаслідок застосування не існуючого коефіцієнту норми накопичення відходів 0,05 за не існуючою позицією "РИНКИ"). Тому додаткова угода № 2, якою внесені зміни до зазначеного договору, що суперечать вищезазначеному рішенню органу місцевого самоврядування, має бути визнана недійсною з підстав ч. 1 та 3 ст. 203 ЦК України.

Відповідач, заперечуючи проти позову посилається на те, що зі змісту довіреності від 23.09.2021, виданої Борзовим Михайлом Володимировичем ОСОБА_1, ОСОБА_1 була уповноважена, зокрема, на: представляти інтереси Борзова М. В. в усіх установах, підприємствах, організаціях будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, перед усіма фізичними та юридичними особами; вести від імені Борзова М. В. господарські справи в усіх судових установах будь-якої юрисдикції та інстанції, у тому числі подавати, визнавати відмовлятись від позову, укладати мирові угоди, тощо; розписуватись за Борзова М. В., сплачувати платежі (державне мито, збори, податки та інше), здійснювати належні йому розрахунки; виконувати всі необхідні дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності, які на думку представника будуть доцільними для виконання доручення. В зв`язку із цим відповідач вважає, що укладаючи Додаткову угоду № 2 до Договору № 59 із ОСОБА_1, директор ПЖКГ "Донецьке" діяв добросовісно, а також не знав і не міг знати, що ОСОБА_1 перевищує повноваження, надані їй цією довіреністю.

Крім того відповідач зазначає, що на адресу ФОП Борзов М. В. було направлено рахунок на оплату № 475 від 06 квітня 2023 року, в якому була розрахована сума оплати послуги з видалення та вивіз твердих побутових відходів згідно із Договором № 59 за період з лютого по квітень 2023 року (заборгованість за люти і березень, а також оплата за квітень 2023 року), яка складала 5138,42 гривень з врахуванням податку на додану вартість. Платіжною інструкцією № @2PL091465 від 23.04.2023 на рахунок ПЖКГ "Донецьке" від ФОП Борзов М.В. надійшла часткова оплата за цим договором в сумі 4700,00 гривень, відтак даними діями ФОП Борзов М.В. підтвердив укладення додаткової угоди № 2 від 17.02.2023 до договору № 59 від 16.07.2012.

Отже, вирішуючи спір по суті заявлених вимог, господарському суду необхідно з`ясувати, чи мала ОСОБА_1, діючи на підставі довіреності, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І. Ю. 23 вересня 2021 року, реєстровий номер 2656, повноваження на укладення від імені фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича, додаткової угоди № 2 від 17.02.2023 до договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012.

Згідно з частиною першою, третьою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, третьої статті 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Статтею 239 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання (частина перша статті 241 ЦК України).

Представництво характеризується такими ознаками: цивільні права та обов`язки належать одній особі, а здійснюються безпосередньо іншою; представник вчиняє певні юридичні дії (вчинення виключно фактичних (не юридичних) дій представництвом не охоплюється); представник діє не від свого імені, а від імені іншої особи; представник діє виключно в межах наданих йому повноважень; правові наслідки настають не для представника, а для особи, яку він представляє.

Тобто, правочин завжди має вчинятися в інтересах сторони, яку представляють, незалежно від того, вчиняється такий правочин з перевищенням наданих представнику повноважень, чи без такого перевищення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

В свою чергу у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику, при цьому зазначені дії мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Суттю представництва є вчинення представником правочинів від імені та в інтересах особи, яку представляють, відповідно до наданих йому повноважень. Саме тому правочин, вчинений представником, породжує права і обов`язки для сторони, яку представляють, якщо він здійснений представником в межах повноважень.

Перевищенням повноважень слід розуміти ситуацію, коли представник має певні повноваження на вчинення правочину, проте вчиняє його з відхиленням від змісту та обсягу таких повноважень. Тобто, відбувається самостійне збільшення представником обсягу права на вчинення юридичних дій, визначених в довіреності.

Таким чином стаття 241 ЦК України презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І. Ю. 23 вересня 2021 року, реєстровий номер 2656, Борзов Михайло Володимирович уповноважив ОСОБА_1 представляти інтереси Борзова Михайла Володимировича в певних органах та установах з питань виключно оформлення права власності (приватизації) будь-якої земельної ділянки, з правом проведення державної реєстрації права власності згідно чинного законодавства України та отримання відповідних документів про право власності на земельні ділянки, з правом користування та укладення договорів земельної ділянки (земельних ділянок), і саме для реалізації цього права представнику надані права, в тому числі, вести від імені Борзова Михайла Володимировича цивільні, адміністративні, господарські справи в усіх судових установах будь-якої юрисдикції та інстанції, підписувати, подавати та отримувати необхідні заяви, документи, анкети, довідки, розписуватись, сплачувати платежі (державне мито, збори, податки та інше), здійснювати рахунки, сплачувати грошові кошти, а також виконувати всі необхідні дії, пов`язані з виконанням довіреності, які на думку представника будуть доцільними для виконання доручення.

Таким чином довіреність Борзов Михайла Володимировича на уповноваження ОСОБА_1 та надані у зв`язку з нею повноваження стосуються виключно представництва інтересів позивача у певних органах та установах та виключно із конкретного кола питань, які безпосередньо в ній обумовлені (в даному випадку узагальнено - це питання, пов`язані з оформленням права власності та користування земельними ділянками позивача), а зазначені по тексту довіреності повноваження представника на підписання певних документів та здійснення відповідних платежів конкретизовані саме з метою реалізації зазначеного повноваження та випливають з нього.

Отже, з урахуванням змісту довіреності, суд констатує, що нею не обумовлено право (повноважень) ОСОБА_1 на підписання від імені Борзова Михайла Володимировича будь-яких господарських договорів чи додаткових угод до них, як і не містить довіреність права (повноважень) на здійснення будь-яких можливих платежів від імені довірителя представником за будь-якими угодами, оскільки уповноважуючи ОСОБА_1 позивач обмежив її повноваження, окресливши їх коло щодо своїх прав та суб`єктного складу осіб, у правовідносинах з якими представник має право представляти інтереси довірителя.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою (зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності та волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі), п`ятою (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним) та шостою (правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей) статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Встановивши, що довіреність, посвідчена приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І. Ю. 23 вересня 2021 року, реєстровий номер 2656, на підставі якої ОСОБА_1 підписала додаткову угоду № 2 від 17.02.2023 до договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012, не містить визначених повноважень на укладення такого правочину, суд дійшов висновку, що укладаючи вказану додаткову угоду представник з власної ініціативи розширила межі наданих їй повноважень, що свідчить про недійсність правочину та відсутність створених ним юридичних наслідків.

Подібний за замістом висновок викладений в постановах Верховного Суду від 01.04.2020 року в справі № 522/4840/18 (провадження № 61-15233св19), в постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 754/5827/19.

Водночас суд зазначає, що під час вирішення спору сторін суду також необхідно встановити, чи здійснювала фізична особа-підприємець Борзов Михайло Володимирович будь-які дії, які б свідчили про наступне схвалення ним додаткової угоди № 2 від 17.02.2023 до договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012.

Так, за змістом ч. 1, 2 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Наступне схвалення юридичною особою чи фізичною особою-підприємцем правочину, вчиненого від її імені представником з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним. Настання наслідків, передбачених ст. 241 ЦК України, ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено.

При цьому, схвалення правочину може бути виражене в будь-якій формі, що однозначно свідчить про волю сторони на визнання правочину, зокрема, доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи чи фізичною особи-підприємця до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів тощо) - конклюдентних дій.

Як стверджує відповідач, своїми діями ФОП Борзов М. В. підтвердив укладення додаткової угоди № 2 від 17.02.2023 до договору № 59 від 16.07.2012, зокрема, що платіжною інструкцією № @2PL091465 від 23.04.2023 на рахунок ПЖКГ "Донецьке" від ФОП Борзов М.В. надійшла оплата в сумі 4700,00 гривень.

Проте суд зазначає, що платіж було здійснено не особисто фізичною особою-підприємцем Борзовим Михайлом Володимировичем, а на власний розсуд та за власні кошти представника ОСОБА_1. При цьому при здійсненні платежу жодних посилань на додаткову угоду № 2 до договору як платіж, так і рахунок на оплату, не містить, а безпосередньо з пояснень позивача вбачається, що цей платіж було здійснено саме представником та лише з метою уникнення штрафів санітарних служб та будь-яких збитків. Таким чином даний платіж не свідчить про волевиявлення позивача щодо укладення додаткової угоди до договору № 2, як і не свідчить про наступне схвалення правочину (додаткової угоди № 2 від 17.02.2023). Будь-які інші доказі схвалення позивачем правочину (додаткової угоди № 2 від 17.02.2023) відсутні.

Наведене дає підстави для висновку про те, що матеріали справи не містять належних документальних доказів в підтвердження факту надання згоди фізичною особою-підприємцем Борзовим Михайлом Володимировичем на укладення додаткової угоди № 2 від 17.02.2023 до договору № 59 від 16.07.2012, тобто подальшого схвалення позивачем додаткової угоди до договору № 2 не відбулось.

Проаналізувавши вказані приписи чинного законодавства, беручи до уваги вищевказані обставини, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не мала права (повноважень) підписувати від імені Борзова Михайла Володимировича додаткову угоду № 2 від 17.02.2023 до договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012, оскільки діяла із перевищенням своїх повноважень як представник за довіреністю, подальшого схвалення фізичною особою-підприємцем Борзовим Михайлом Володимировичем додаткової угоди не відбулось, в зв`язку з чим в наявності правові підстави для задоволення позову та визнання додаткової угоди № 2 від 17.02.2023 до договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012 р., укладеної від імені фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича його представником ОСОБА_1 за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І. Ю. 23 вересня 2021 року, реєстровий номер 2656, з Підприємством житлово-комунального господарства "Донецьке", недійсною.

Також суд при прийнятті рішення виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд керується при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Із зазначеного вище вбачається, що відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовані.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги наведені положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними документальними доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, в зав`язку з чим суд позов задовольняє.

Судом враховується також, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, господарський суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір покладається на відповідача через те, що спір по справі вини саме з його вини.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129 Конституції України, 1, 2, 11, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати додаткову угоду № 2 від 17.02.2023 до договору про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів № 59 від 16.07.2012 р., укладену від імені фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича його представником ОСОБА_1 за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І. Ю. 23 вересня 2021 року, реєстровий номер 2656, з Підприємством житлово-комунального господарства "Донецьке", недійсною.

3. Стягнути з Підприємства житлово-комунального господарства "Донецьке" (64250, Харківська область, Ізюмський район, смт. Донець, вул. Весняна, 44, ) на користь фізичної особи-підприємця Борзова Михайла Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.02.2024.

Суддя Н.А. Новікова