ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2024 р. Справа№ 910/9820/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Луцюк А.В.

представники сторін:

від позивача: Кологойда О.В.

від відповідача: Михалевич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кінто"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 (повний текст складено 16.10.2023)

у справі №910/9820/23 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Кінто"

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення 221 642,70 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Кінто" (далі - ПАТ "Кінто") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта") пені у розмірі 221 642,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення норм законодавства, не виконав належним чином зобов`язання з виплати дивідендів за 2018 рік, внаслідок чого позивач, як компанія з управління активами, звернувся в інтересах учасників корпоративних і пайових інвестиційних фондів, недержавного пенсійного фонду до суду з відповідним позовом. Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2022 у справі №910/641/22, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволено. Проте, грошове зобов`язання відповідача щодо виплати дивідендів за 2018 рік, граничний строк виконання якого настав 17.11.2021, виконано лише 20.03.2023, що стало підставою для нарахування пені.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 у справі №910/9820/23 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що між сторонами угода щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з виплати дивідендів не укладена, а частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено обмеження нарахування пені за весь час користування чужими грошовими коштами обліковою ставкою НБУ, якщо вона передбачена умовами укладеного між сторонами договору, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 221 642,70 грн, за період з 18.11.2021 до 17.05.2022, задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ПАТ "Кінто" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 у справі №910/9820/23 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги ПАТ "Кінто" посилається на те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки засноване на неправильному застосуванні судом першої інстанції матеріального права. Місцевий господарський суд помилково посилався на статті 546-549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", які поширюють спірні правовідносини тільки в частині визначення понять "штраф" та "пеня", які не визначено ГК України, та відсутність між сторонами спору договору щодо неустойки як форми забезпечення виконання зобов`язання з визначеним розміром неустойки і не застосував до спірних правовідносин норми статей 7, 22, 174, 230, частини 6 статті 231, частини 6 статті 232 ГК України, які регулюють штрафні санкції за порушення грошових господарських зобов`язань, що призвело до неправильного вирішення спору.

Так, за доводами скаржника, грошове зобов`язання відповідача щодо виплат дивідендів за 2018 рік, граничний строк виконання якого настав 17.11.2021, виконано лише 20.03.2023, що є підставою нарахування штрафних санкцій.

При цьому, апелянт зазначає, що у спірних правовідносинах договір не укладається, а інший розмір штрафних санкцій (пені) за порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо виплати дивідендів за 2018 рік позивачу спеціальним законом не визначено, тому розмір пені дорівнює обліковій ставці Національного банку України (частина 6 статті 231 ГК України), а період нарахування становить 6 місяців з 18.11.2021 по 17.05.2022 (частина 6 статті 232 ГК України).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2023 апеляційну скаргу ПАТ "Кінто" у справі №910/9820/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9820/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ПАТ "Кінто" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/9820/23.

16.11.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/9820/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9820/23. Розгляд апеляційної скарги ПАТ "Кінто" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 у справі №910/9820/23 призначено на 20.12.2023. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань та заперечень - до 12.12.2023.

Судове засідання 20.12.2023 не відбулось, оскільки в період з 10 год 45 хв до 18 год 00 хв, внаслідок технічних проблем з судовими сервiсами ВКЗ, ЕС, Портал Судова влада України, поштовими сервiсами, сервiсами Укрпошти, була вiдсутня можливість, зокрема, авторизацiї в кабiнетi електронного суду та проведення технiчної фiксацiї судового засiдання, що підтверджується актом Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 розгляд апеляційної скарги ПАТ "Кінто" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 у справі №910/9820/23 призначено на 24.01.2024.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

12.12.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив ПАТ "Укрнафта" на апеляційну скаргу, в якому останнє просить апеляційну каргу ПАТ "Кінто" залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Так, у відзиві ПАТ "Укрнафта" не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що вони ґрунтуються на власному та викривленому тлумаченні скаржником норм ГК України та ЦК України. Натомість рішення суду першої інстанції ухвалено з повним та всебічним дослідженням доказів і обставин по справі, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач зазначає, що з детального аналізу змісту частини 6 статті 231 ГКУ України цілком закономірно і послідовно вбачається, що розмір штрафних санкцій (пені) визначається у відсотках. Натомість розмір таких відсотків визначається з прив`язкою до облікової ставки НБУ, проте дана норма ГК України не визначає розмір облікової ставки НБУ, що підлягає до застосування при обчисленні суми пені, оскільки такий розмір визначається або договором, або відповідним актом законодавства.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 24.01.2024 з`явились представники сторін.

Представник позивач підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 у справі №910/9820/23 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник позивачів заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

ПАТ "Укрнафта", згідно з пунктами 1.1, 1.3 статуту, в редакції, затвердженій рішенням загальних зборів акціонерів від 19.09.2019 (протокол №29 від 19.09.2019), засноване відповідно до наказу Державного комітету України по нафті і газу від 23.02.1994 №57 шляхом перетворення державного підприємства "Виробниче об`єднання "Укрнафта" у відкрите акціонерне товариство, відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15.06.1993 №210/93, з подальшою, згідно рішення загальних зборів акціонерів від 22.03.2011, зміною типу і назви товариства з Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" на ПАТ "Укрнафта".

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 статуту, акціонерами товариства є юридичні та фізичні особи, що набули право власності на акції відповідно до положень цього статуту та вимог чинного законодавства України. Кожною простою акцією товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи право, зокрема, на отримання дивідендів.

Акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього товариства. Документальним підтвердженням наявності, на певний момент час,у прав на цінні папери та прав за цінними паперами власника цінних паперів є виписка з рахунку в цінних паперах, яка видається депозитарною установою на вимогу власника цінних паперів або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах. Виписка з рахунка в цінних паперах не є цінним папером, а її передача від однієї особи до іншої не є вчиненням правочину щодо цінних паперів і не тягне за собою переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами (пункти 6.1, 6.16 статуту).

Так, Відкритий диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "КІНТО-Класичний", Відкритий диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "КІНТО-Казначейський", Відкритий спеціалізований пайовий інвестиційний фонд акцій "КІНТО-Еквіті", Закритий недиверсифікований пайовий інвестиційний фонд "Індекс Української Біржі", Інтервальний диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "Достаток", Інтервальний диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "КІНТО-Народний", Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-4", Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-5", Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-7", Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "КІНТО Капітал", Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія Клаб" та Непідприємницьке товариство "Відкритий пенсійний фонд "Соціальний стандарт» є акціонерами, які володіють простими іменними акціями ПАТ "Укрнафта", відповідно до виписок про стан рахунків в цінних паперах станом на 11.06.2021.

18.05.2021 відбулися загальні збори акціонерів ПАТ "Укрнафта", рішення яких оформлені протоколом від 18.05.2021 №31, до порядку денного яких, окрім інших, було внесено питання про розподіл прибутку ПАТ "Укрнафта" за підсумками 2018 року.

Згідно з протоколом від 18.05.2021 №31, зокрема, прийнято рішення: "Затвердити такий розмір та порядок розподілу прибутку Товариства за 2018 рік: на виконання ч. 5 ст. 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" направити на виплату дивідендів за простими акціями частину чистого прибутку в сумі 1 931 619 526,20 грн (один мільярд дев`ятсот тридцять один мільйон шістсот дев`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 20 копійок), що складає 30% чистого прибутку Товариства за 2018 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком. Решту чистого прибутку Товариства за 2018 рік в сумі 4 506 581 473,80 грн (чотири мільярди п`ятсот шість мільйонів п`ятсот вісімдесят одна тисяча чотириста сімдесят три гривні 80 копійок), що складає 70% чистого прибутку, направити на покриття накопиченого збитку.

Затвердити загальний розмір дивідендів за простими акціями ПАТ "Укрнафта" за результатами 2018 року в сумі 1 931 619 526,20 грн (один мільярд дев`ятсот тридцять один мільйон шістсот дев`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 20 копійок).

Нараховані за результатами 2018 року дивіденди, що припадають на 1 (одну) просту акцію, затвердити у розмірі 35,62 грн (тридцять п`ять гривень 62 копійки)".

Крім того, 27.05.2021 відбулось засідання наглядової ради ПАТ "Укрнафта", рішення якої оформлене протоколом від 27.05.2021 №9/21, згідно з додатком №1 до якого визначено дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів, особам, які мають право на отримання дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності ПАТ "Укрнафта" у 2018 році.

Визначено дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за підсумками 2018 року - 11.06.2021.

Розмір нарахованих дивідендів (загальний розмір), що підлягають виплаті, відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта" від 18.05.2021 - 1 931 619 526,20 грн (один мільярд дев`ятсот тридцять один мільйон шістсот дев`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 20 копійок).

Нараховані за результатами 2018 року дивіденди, що припадають на 1 (одну) просту акцію - 35,62 грн (тридцять п`ять гривень 62 копійки).

Строк виплати дивідендів за підсумками 2018 року: дата початку строку виплати дивідендів - 15.06.2021; дата закінчення строку виплати дивідендів - 17.11.2021.

Спосіб виплати дивідендів - виплата дивідендів здійснюється через депозитарну систему України.

Порядок виплати дивідендів: виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу відбувається пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) однакові для всіх власників акцій одного типу та класу; дивіденди виплачуються виключно грошовими коштами; виплата дивідендів здійснюється шляхом виплати всієї суми дивідендів у повному обсязі або кількома частками пропорційно всім особам, які мають право на отримання дивідендів, по мірі надходження коштів на рахунок ПАТ "Укрнафта", у межах встановленого строку виплати дивідендів; витрати, які виникають через необхідність перерахування дивідендів (сплата податків, зборів, тощо), проводяться за рахунок суми нарахованих дивідендів, призначених до виплати відповідній особі, яка має право на їх отримання; для отримання дивідендів кожний акціонер ПАТ "Укрнафта" повинен звернутись до своєї депозитарної установи, де він має рахунок у цінних паперах по акціях ПАТ "Укрнафта", станом на 11.06.2021 та заключити з цією депозитарною установою договір про обслуговування рахунка в цінних паперах (у разі відсутності договору); відповідальність за укладення договорів з депозитарною установою, своєчасність, достовірність та повноту наданих депозитарній установі банківських реквізитів, за вчинення необхідних дій для отримання дивідендів, передбачених відповідним договором та/або внутрішніми документами депозитарної установи, тощо, покладається на акціонера; дивіденди, нараховані на акції AT "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", виплатити в порядку, встановленому Законом України "Про управління об`єктами державної власності".

До переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів за результатами 2018 року, окрім інших, включені акціонери, що володіють акціями ПАТ "Укрнафта": Відкритий диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "КІНТО-Класичний" у кількості 5010 шт.; Відкритий диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "КІНТО-Казначейський" у кількості 1580 шт.; Відкритий спеціалізований пайовий інвестиційний фонд акцій "КІНТО-Еквіті" у кількості 1320 шт.; Закритий недиверсифікований пайовий інвестиційний фонд "Індекс Української Біржі" у кількості 15160 шт.; Інтервальний диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "Достаток" у кількості 1800 шт.; Інтервальний диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "КІНТО-Народний" у кількості 2060 шт.; Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-4" у кількості 26590 шт., Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-5" у кількості 9213 шт.; Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-7" у кількості 5300 шт., Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "КІНТО Капітал" у кількості 27546 шт.; Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія Клаб" у кількості 20950 шт. та Непідприємницьке товариство "Відкритий пенсійний фонд "Соціальний стандарт" у кількості 14375 шт.

При цьому, ПАТ "Кінто" є компанією з управління активами та на підставі частини 1 статті 41, частини 6 статті 63 Закону України "Про інститути спільного інвестування", статей 6, 34 Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення", розділу 11 статуту діє від власного імені в інтересах учасників пайових інвестиційних фондів, які не є юридичними особами, а саме: Відкритого диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "КІНТО-Класичний" ПАТ "Кінто"; Відкритого диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "КІНТО-Казначейський" ПАТ "Кінто"; Відкритого спеціалізованого пайового інвестиційного фонду акцій "КІНТО-Еквіті" ПАТ "Кінто", Закритого недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Індекс Української Біржі" ПАТ "Кінто", Інтервального диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Достаток" ПАТ "Кінто", Інтервального диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "КІНТО-Народний" ПАТ "Кінто"; корпоративних інвестиційних фондів: Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-4", Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-5", Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-7", Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія Клаб", Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "КІНТО Капітал" та в інтересах учасників Непідприємницького товариства "Відкритий пенсійний фонд "Соціальний стандарт", про що свідчать долучені до матеріалів справи договори про управління активами, укладені між позивачем та вказаними особами та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи.

Як стверджує позивач, у відповідача на підставі рішення загальних зборів ПАТ "Укрнафта" (протокол від 18.05.2021 №31, пункт 17 порядку денного) виникло зобов`язання щодо виплати акціонерам дивідендів за 2018 рік у розмірі 35,62 грн за одну просту акцію, у строк з 11.06.2021 по 17.11.2021.

Разом із тим, вказане зобов`язання не виконано відповідачем в порядку та строки, визначені Законом України "Про акціонерні товариства" та рішенням наглядової ради ПАТ "Укрнафта" (оформлене протоколом від 27.05.2021 №9/21), у зв`язку з чим ПАТ "Кінто" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ПАТ "Укрнафта" про стягнення 4 662 800,48 грн на користь акціонерів, корпоративні права яких перебувають в управлінні позивача, дивідендів за 2018 рік, на підставі рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта", оформленого протоколом від 18.05.2021 №31 та рішення наглядової ради ПАТ "Укрнафта", оформленого протоколом від 27.05.2021 №9/21.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 у справі №910/641/22, позовні вимоги ПАТ "Кінто" до ПАТ "Укрнафта" про стягнення 4 662 800,48 грн задоволено.

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/9823/17.

Таким чином, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

При цьому, преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 в справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України" та від 28.11.1999 у справі "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Христов проти України" від 19.02.2009 та "Пономарьов проти України" від 03.04.2008).

Отже, обставини встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва від 14.12.2022 у справі №910/641/22, яке набрало законної сили, мають преюдиційне значення та повторного доведення не потребують.

Як стверджує позивач, рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2022 у справі №910/641/22 виконано ПАТ "Укрнафта" - 20.03.2023.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що грошове зобов`язання відповідача щодо виплати дивідендів за 2018 рік, граничний строк виконання якого настав 17.11.2021, виконано лише 20.03.2023, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 221 642, 70 грн пені, за період з 18.11.2021 до 17.05.2022 включно.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Акціонерне товариство - це господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями (частина 1 статті 152 ЦК України).

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" корпоративні права - це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 116 ЦК України, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства", кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на:

1) участь в управлінні акціонерним товариством;

2) отримання дивідендів;

3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства;

4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

Отже, правовою підставою набуття корпоративних прав акціонера акціонерного товариства (у тому числі, права на отримання дивідендів) є набуття права власності на акції товариства.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи виписок про стан рахунку в цінних паперах на 11.06.2021 та не заперечується відповідачем, ПАТ "Кінто" (Відкритий диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "КІНТО-Класичний") є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 5010 шт.; ПАТ "Кінто" (Відкритий диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "КІНТО-Казначейський") є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 1580 шт.; ПАТ "Кінто" (Відкритий спеціалізований пайовий інвестиційний фонд акцій "КІНТО-Еквіті") є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 1320 шт.; ПАТ "Кінто" (Закритий недиверсифікований пайовий інвестиційний фонд "Індекс Української Біржі") є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 15160 шт.; ПАТ "Кінто" (Інтервальний диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "Достаток") є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 1800 шт.; ПАТ "Кінто" (Інтервальний диверсифікований пайовий інвестиційний фонд "КІНТО-Народний") є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 2060 шт.; Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-4" є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 26590 шт.; Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-5" є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 9213 шт.; Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-7" є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 5300 шт.; Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "КІНТО Капітал" є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 27546 шт.; Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія Клаб" є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 20950 шт. та Непідприємницьке товариство "Відкритий пенсійний фонд "Соціальний стандарт" є власником простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта" у кількості 14375 шт.

За змістом частини 1 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства" дивіденд - це частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства", виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

З наведеної норми слідує, що у разі прийняття загальними зборами товариства рішення про виплату дивідендів у такого товариства виникає обов`язок виплатити акціонеру дивіденди у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття такого рішення, чи у строк, визначений загальними зборами.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

Пунктами 12, 15, 27 частини 2 статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом; затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законом; вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів згідно із законом та/або статутом товариства.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 у справі №910/641/22, позовні вимоги ПАТ "Кінто" до ПАТ "Укрнафта" про стягнення 4 662 800,48 грн задоволено.

Стягнуто з ПАТ "Укрнафта", як невиплачені в строк дивіденди за 2018 рік, на підставі рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта", оформленого протоколом від 18.05.2021 №31, в сумі 4 662 800,48 грн.

Стягнуто з ПАТ "Укрнафта" на користь ПАТ "Кінто" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн та судовий збір у розмірі 69 942,01 грн.

Судом у справі №910/641/22 встановлено наступне:

- не зважаючи на наявний у відповідача обов`язок, згідно з рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта", оформленого протоколом від 18.05.2021 №31, з виплати дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2018 році у строк з 15.06.2021 по 17.11.2021 виконано не було, доказів зворотного суду під час розгляду справи №910/641/22 не надано;

- невиконання відповідачем обов`язку з виплати акціонерам дивідендів за 2018 рік, у визначених рішенням загальних зборів акціонерів від 18.05.2021 розмірі та статтею 30 Закону України "Про акціонерні товариства" строк свідчить про порушення прав акціонерів ПАТ "Укрнафта" на отримання прибутку акціонерного товариства;

- ПАТ "Кінто" здійснює діяльність з управління активами: на підставі договору №8 про управління активами Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-4" від 02.04.2007, в редакції додаткової угоди від 18.04.2017; на підставі договору №9 про управління активами Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-5" від 07.09.2007, в редакції додаткової угоди від 20.04.2017; на підставі договору №10 про управління активами Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-7" від 12.03.2008, в редакції додаткової угоди від 11.04.2017; на підставі договору №3 про управління активами Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "КІНТО Капітал" від 17.06.2004, в редакції додаткової угоди від 24.04.2017; на підставі договору №4 про управління активами Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія Клаб" від 12.11.2004, в редакції додаткової угоди від 27.04.2017; на підставі договору про управління активами Відкритого пенсійного фонду "Соціальний стандарт" від 03.03.2005 №1; на підставі свідоцтва №45-2 від 04.01.2011 про внесення інституту спільного інвестування до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування Відкритого диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "КІНТО-Класичний" ПАТ "Кінто"; на підставі свідоцтва №00036 від 27.04.2012 про внесення інституту спільного інвестування до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування Відкритого диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "КІНТО-Казначейський" ПАТ "Кінто"; на підставі свідоцтва №1312-2 від 26.10.2018 про внесення відомостей про інститут спільного інвестування до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування Відкритого спеціалізованого пайового інвестиційного фонду акцій "КІНТО-Еквіті" ПАТ "Кінто"; на підставі свідоцтва №1553 від 12.01.2011 про внесення інституту спільного інвестування до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування Закритого недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Індекс Української Біржі" ПАТ "Кінто"; на підставі свідоцтва №396-2 від 04.01.2011 про внесення інституту спільного інвестування до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування Інтервального диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "КІНТО-Народний" ПАТ "Кінто" та на підставі свідоцтва №4-1 від 13.02.2010 про внесення інституту спільного інвестування до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування Інтервального диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Достаток" ПАТ "Кінто", а отже наділено правом звернення до суду з даним позовом в їх інтересах.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

У той же час, враховуючи що грошове зобов`язання відповідача щодо виплати дивідендів за 2018 рік, граничний строк виконання якого настав 17.11.2021, виконано лише 20.03.2023, позивач просив суд стягнути з відповідача 221 642,70 грн пені, за період з 18.11.2021 до 17.05.2022 включно.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом частини 1 статті 216, частин 1, 2 статті 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 217 ГК України встановлено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Крім зазначених у частині 2 цієї статті господарських санкцій, до суб`єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 6 статті 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного Банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 547 ЦК України).

За приписами частин 1, 3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з нормами статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, розуміння господарських санкцій у ГК України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні статті 549 ЦК України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Частиною 4 статті 231 ГК України законодавець передбачає застосування штрафних санкцій, у разі якщо їх розмір законом не визначено, у розмірі, визначеному умовами господарського договору, а також надає сторонам право встановлювати різні способи визначення штрафних санкцій, - у відсотковому відношенні до суми зобов`язання (виконаної чи невиконаної його частини) або у певній визначеній грошовій сумі, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Тобто, пеня та спосіб її розрахунку є істотною умовою договору, з приводу якого сторонам слід дійти чіткої згоди про її розмір та порядок нарахування.

Відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства України, для застосування пені за порушення грошового зобов`язання в укладеному між сторонами договорі мають бути визначені випадки, розмір та порядок їх застосування.

Отже, неустойка (пеня та штраф) є договірною санкцію, розмір якої визначається за домовленістю сторін, якщо інше не визначено законом.

Тож, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що Закон України "Про акціонерні товариства" також не передбачає нарахування та стягнення пені на суму несвоєчасно сплачених дивідендів іншим учасникам господарського товариства.

При цьому, частиною 6 статті 231 ГК України, на яку посилається позивач, визначено можливість встановлення у відсотках до облікової ставки НБУ розміру санкцій за порушення грошових зобов`язань, як одиницю вимірювання такої санкції. Однак, саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором та погоджений сторонами розмір пені не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний.

Оскільки між сторонами угода щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з виплати дивідендів не укладена, а частиною 6 статті 231 ГК України передбачено обмеження нарахування пені за весь час користування чужими грошовими коштами обліковою ставкою НБУ, якщо вона передбачена умовами укладеного між сторонами договору, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 221 642,70 грн, за період з 18.11.2021 до 17.05.2022, задоволенню не підлягають.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду у постановах від 22.05.2018 у справі №926/2733/16 та від 14.02.2018 у справі №904/1858/16, від 05.09.2019 у справі №908/1501/18.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 у справі №910/9820/23 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ПАТ "Укрнафта" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кінто" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 у справі №910/9820/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 у справі №910/9820/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Кінто".

4. Матеріали справи №910/9820/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 29.01.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов