ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2024 р. Справа№ 910/12778/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання Місюк О.П.

та представників сторін:

позивача - Риков О.;

відповідача 1 - Проц А.В.;

відповідача 2 - не з`явилися;

відповідача 3 - не з`явилися;

відповідача 4 - не з`явилися;

відповідача 5 - не з`явилися;

третьої особи - не з`явилися.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023

у справі №910/12778/22 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

до: 1. Моторного (транспортного) страхового бюро України;

2. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта";

3. Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго";

4. Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша";

5. Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія Аска"

про визнання недійсними рішення та протоколу.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" звернулося з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" та Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.03.2023, про:

1) визнання недійсним протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012;

2) визнання недійсним рішення учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012 оформлене:

- п. 1.1 питання 1 протоколу пулу внутрішнього перестрахування №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 щодо затвердження Порядку розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування;

- п. 1.2 питання 1 протоколу пулу внутрішнього перестрахування №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021;

3) зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" вчинити дії для повернення коштів до МТСБУ, попередньо розподілених на виконання вимог протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається, зокрема, на те, що прийняті на зборах сторін від 25.06.2021 зміни до договору від 28.12.2012 є незаконними, оскільки прийняті з порушенням вимог ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а також всупереч п. 12.3 договору без згоди усіх сторін такого договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 відкрито провадження у справі №910/12778/22, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія Аска".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 (повне рішення складене 15.06.2023) у справі №910/12778/22 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, невірно встановлено обставини, що мають значення для справи, а викладені у рішенні висновки не відповідають обставинам справи, внаслідок чого суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позовних вимог у зв`язку з обранням позивачем неналежного та неефективного способу захисту, а не у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Зокрема, на переконання скаржника, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що питання стосовно повернення коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику-учаснику договору не регламентується договором. Відтак у даній справі зміни до договору не вносилися. Жодним пунктом договору не передбачено порядку розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, що може бути повернута страховику повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування, тому оспорюване позивачем рішення не є зміною, чи доповненням до договору в розумінні п. 12.3 договору, а є рішенням зборів сторін відповідно до п. 12.4 договору. При цьому, п. 12.4 договору перестрахування передбачено, що рішення зборів сторін є прийнятим, якщо за нього проголосували сторони, які мають разом частку участі в ризиках за договором не менше 60% у поточному перестраховому періоді згідно із додатком 2 до договору.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 апеляційну скаргу у справі №910/12778/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Корсак В.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2023 відкладено вирішення питання про відкриття/відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення апеляційної скарги без руху у справі №910/12778/22 до надходження її матеріалів до Північного апеляційного господарського суду.

Апеляційним судом 26.07.2023, 05.09.2023 та 29.09.2023 надіслано до Господарського суду міста Києва копію ухвали про витребування матеріалів справи.

Поряд з цим, матеріали справи №910/12778/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду лише 26.10.2023.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України, суддею-доповідачем виявлено недоліки такої скарги, а саме відсутність доказів сплати судового збору за її подання у встановлених порядку та розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 апеляційну скаргу у справі №910/12778/22 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків.

До суду 13.11.2023 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/4599/23 від 15.11.2023, у зв`язку з участю судді Корсака В.А. у підготовці для підтримання кваліфікації у НШСУ, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12778/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 апеляційну скаргу у справі №910/12778/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2023 поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/12778/22, зупинено дію оскаржуваного рішення, справу призначено до розгляду на 12.12.2023 та встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

11.12.2023 до суду від Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" надійшли пояснення на апеляційну скаргу відповідача-1, згідно яких позивач вказує на безпідставність апеляційної скарги.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивач відмічає наступне:

- договір облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012 за своїм змістом є договором приєднання, а тому для внесення змін до даного договору ініціатором відповідних змін мають бути попередньо дотримані норми ст. 634 ЦК України;

- внесення змін до Порядку по суті є внесенням змін до договору перестрахування від 28.12.2012, для їх внесення необхідна згода усіх сторін даного договору, що встановлено в постановах Верховного Суду від 18.07.2023 у справі №910/2965/22 та від 18.07.2023 у справі №910/18846/21;

- Порядок розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування, розроблений відповідно до п. 2.5 Порядку повернення страховикам частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, затверджених загальними зборами повних членів МТСБУ (протокол №186/2018 від 15.11.2018). Однак рішенням у справі №910/18846/21 було визнано недійсним рішення загальних зборів членів МТСБУ оформлене протоколом №186/2018 від 15.11.2018;

- розподіл коштів на підставі протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 є безпідставним, оскільки: для затвердження розрахунків має бути отримана згода щодо внесення відповідних змін в договір всіма сторонами договору; використаний розрахунок здійснено не уповноваженою особою за відсутністю підпису актуарія на ньому, зазначення номеру кваліфікаційного свідоцтва актуарія;

- оскаржувані позивачем зміни порушують його права та інтереси на прийняття рішень в порядку і у спосіб, які були визначені статутом МТСБУ та договором перестрахування, а також є втручанням у фінансові питання врегульовані між сторонами договору.

Також позивач просив суд винести окрему ухвалу відносно Моторного (транспортного) страхового бюро України:

- за наслідками систематичного порушення Моторним (транспортним) страховим бюро України вимог ст. 634 ЦК України при внесенні змін до договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012;

- за наслідками відмови Моторним (транспортним) страховим бюро України вчиняти в досудовому або судовому порядку дії направлені на повернення до фондів Моторного (транспортного) страхового бюро коштів попередньо розподілених на виконання вимог протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021, що є порушенням ч. 1 ст. 216, ч. ч. 1-4 ст. 1212 ЦК України.

12.12.2023 Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" подала до суду заяву про винесення окремих ухвал:

- відносно Моторного (транспортного) страхового бюро України за наслідком систематичного порушення Моторним (транспортним) страховим бюро України вимог ст. 634 ЦК України при внесені змін до договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012 та зобов`язати Моторне (транспортне) бюро України неухильно дотримуватись вимог ст. 634 ЦК України;

- відносно Моторного (транспортного) страхового бюро України за наслідком відмови Моторним (транспортного) страхового бюро України вчиняти в досудовому або судовому порядку дії направлені на повернення до фондів Моторного (транспортного) страхового бюро коштів, попередньо розподілених на виконання вимог протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 та відповідно до вимог ч. 1 ст. 216, ч. 1-4 ст. 1212 ЦК України зобов`язати Моторне (транспортне) страхове бюро України, відповідно до вимоги п. 8.2.4 ст. 8 статуту МТСБУ скликати загальні збори повних членів МТСБУ для вирішення питання щодо остаточного повернення коштів до фондів МТСБУ попередньо розподілених на підставі протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021;

- відносно Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", відповідно до вимог ч. 1 ст. 216, ст. 634, ч. 1-4 ст. 1212 ЦК України, просив зобов`язати Приватне акціонерне товаристве "Акціонерна страхова компанія "Інго", Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша", Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" вчинити дії для повернення коштів до фондів Моторного (транспортного) страхового бюро України, попередньо розподілених на виконання вимог протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012.

В судовому засіданні 12.12.2023 у розгляді апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/12778/22 оголошено перерву до 09.01.2024.

03.01.2024 до суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшли заперечення на пояснення на апеляційну скаргу та заяву про винесення окремих ухвал подані позивачем.

В судовому засіданні 09.01.2024, після заслуховування пояснень сторін, у розгляді апеляційної скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/12778/22 оголошено перерву до 23.01.2024.

15.01.2024 Моторно (транспортним) страховим бюро України подано заперечення на заяву позивача про винесення окремих ухвал.

17.01.2024 до суду від Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" надійшли додаткові пояснення на апеляційну скаргу відповідача-1 аналогічні поясненням поданим до суду 11.12.2023.

Також 17.01.2024 позивач подав до суду заяву про винесення окремих ухвал:

- відносно Моторного (транспортного) страхового бюро України за наслідком систематичного порушення Моторним (транспортним) страховим бюро України вимог ст. 634 ЦК України при внесені змін до договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012 та зобов`язати Моторне (транспортне) бюро України неухильно дотримуватись вимог ст. 634 ЦК України;

- відносно Моторного (транспортного) страхового бюро України за наслідком відмови Моторним (транспортного) страхового бюро України вчиняти в досудовому або судовому порядку дії направлені на повернення до фондів Моторного (транспортного) страхового бюро коштів, попередньо розподілених на виконання вимог протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 та відповідно до вимог ч. 1 ст. 216, ч. ч. 1-4 ст. 1212 ЦК України зобов`язати Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до вимоги п. 8.2.4 ст. 8 статуту МТСБУ скликати загальні збори повних членів МТСБУ для вирішення питання щодо остаточного повернення коштів до фондів МТСБУ попередньо розподілених на підставі протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021;

- відносно Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", відповідно до вимог ч. 1 ст. 216, ст. 634, ч. 1-4 ст. 1212 ЦК України просив зобов`язати Приватне акціонерне товаристве "Акціонерна страхова компанія "Інго", Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша", Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" вчинити дії для повернення коштів до фондів Моторного (транспортного) страхового бюро України, попередньо розподілених на виконання вимог протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012.

У судове засідання 23.01.2024 з`явилися представники позивача та відповідача-1 і надали додаткові пояснення по суті апеляційної скарги. Натомість, представники відповідачів-2-5 та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Разом з цим, як було зазначено вище, відповідачі-2-5 та треті особи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги та, у свою чергу, не повідомили суд про причини неявки у судове засідання уповноважених представників. Отже, неявка у судове засідання представників відповідачі-2-5 та третіх осіб не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи слідує, що 28.12.2012 між страховиками, які зазначені у Реєстрі страховиків цього договору (додаток 1), кожен з яких виступає перестрахувальником у відношенні до укладених ними договорів міжнародного страхування та як перестраховик у відношенні до договорів міжнародного страхування, укладених іншими страховиками - сторонами цього договору («страховики» або, відповідно, «перестрахувальник», «перестраховик») та Моторним (транспортним) страховим бюро України (МТСБУ) було укладено договір облігаторного квотно-пропорційного перестрахування з лімітом відповідальності до 500 тис євро включно, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з перестрахуванням відповідальності за договорами міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «Зелена картка».

Згідно з додатком №1 до договору до складу страховиків - учасників договору входять: Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша».

Згідно з п. 2.1 договору передбачено, що терміни вживаються у такому значенні:

- договір зовнішнього перестрахування - договір перестрахування ексцеденту збитку за договорами міжнародного страхування з лімітом відповідальності понад 500 тис євро або з нижчим лімітом відповідальності, укладений страховиками повними членами МТСБУ з перестраховиками, які не є членами МТСБУ, відповідно до вимог Порядку забезпечення платоспроможності страховиків - повних членів (шляхом перестрахування) та Бюро, як члена міжнародної системи автострахування «Зелена карта», затвердженому загальними зборами повних членів МТСБУ;

- пул внутрішнього перестрахування - об`єднання страховиків - повних членів МТСБУ з метою перестрахування відповідальності за договорами міжнародного страхування серед членів пулу, утворене у відповідності до вимог, затверджених Загальними зборами страховиків - повних членів МТСБУ.

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 договору встановлено, що за цим договором здійснюються перестрахові виплати за страховими випадками, що настали в перестраховий період; першим перестраховим періодом є 2013 календарний рік, з 01.01.2013 по 31.12.2013, обидві дати включно; кожним наступним перестраховим періодом є кожен календарний рік з 1 січня до 31 грудня, обидві дати включно.

Цей договір набирає чинності з 1 січня 2013 року (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 12.3 договору останній може бути доповнений або змінений за взаємною згодою усіх його сторін. Така згода може бути оформлена у формі додаткової угоди або протокольним рішенням зборів сторін.

Пунктом 12.4 договору передбачено, що рішення зборів сторін є прийнятим, якщо за нього проголосували сторони, які мають разом частку участі (квоту) в ризиках за договором не менше 60% у поточному перестраховому періоді згідно із додатком 2 до договору. Такі рішення можуть бути прийняті з будь-яких питань, що стосуються цього договору, окрім питань: припинення цього договору; виключення страховика зі складу учасників цього договору. Опитування страховиків може бути проведено шляхом листування.

Порядок укладення договору облігаторного перестрахування зазначений у п. 12.8 договору, згідно із яким цей договір укладається у наступному порядку:

- попередньо схвалений дирекцією МТСБУ та страховиками, які відповідно до рішення загальних зборів повних членів МТСБУ визначені учасниками цього договору, підписується МТСБУ та надсилається таким страховикам з пропозицією про приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України;

- страховик протягом 10 днів з дня надходження до нього пропозиції МТСБУ щодо приєднання до цього договору надає МТСБУ два примірники акту про приєднання за формою, визначеною в додатку 3 до цього договору, які підписані страховиком та скріплені його печаткою;

- МТСБУ протягом 5 днів з дня отримання примірників акту від страховика підписує їх, скріплює своєю печаткою, повертає один примірник страховику, який зазначений у такому акті, вносить записи у Реєстр страховиків-учасників цього договору (додаток 1) та направляє копію такого Реєстру всім страховикам, які є сторонами цього договору.

Договір облігаторного перестрахування укладений сторонами шляхом приєднання страховиків до умов цього договору на підставі актів про приєднання до цього договору.

Відповідно до додатку №2 до договору розмір власного утримання часток (квот) участі страховиків-повних членів МТСБУ в договорі від 28.12.2012 облігаторного перестрахування (перестраховий період 2019 календарний рік) становив:

- Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - 10,828345%;

- Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» - 7,054916%;

- Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» - 18,106241%;

- Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» - 6,932343%;

- Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» - 30,548181%;

- Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» - 26,529974%.

Всього 100%.

Позивач приєднався до договору облігаторного перестрахування шляхом підписання акта про приєднання від 28.12.2012 (додаток №3 до договору).

24.12.2015 до договору внесено зміни та змінено назву договору на договір облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування.

Зі встановлених обставин даної справи вбачається, що листом вих. №8.1-10/22162 від 22.06.2021 відповідач-1 проінформував страховиків-учасників пулу внутрішнього перестрахування про скликання на 25.06.2021 засідання страховиків-учасників пулу внутрішнього перестрахування з наступним порядком денним:

1. Про розподіл коштів ПАУЗК для повернення страховикам-учасникам договору внутрішнього перестрахування згідно Порядку повернення страховикам частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій.

Зі змісту листа не вбачається долучення до нього будь-яких додатків.

25.06.2021 відбулося засідання учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування (пулу внутрішнього перестрахування), результати якого оформлені протоколом №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021.

За результатами розгляду питання 1 порядку денного засідання учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування (далі - пулу внутрішнього перестрахування) прийнято рішення:

« 1.1 Затвердити Порядок розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування.

1.2 Затвердити для страховиків-учасників пулу внутрішнього перестрахування наступний розподіл частини коштів цільових додаткових внесків (ЦДВ), яка може бути повернута за підсумками 2015-ого розрахункового року:

- АТ«СК «Інго» - 2169000,00 грн;

- АТ «СК «ТАС» - 12828000,00 грн;

- ПрАТ «СК «Перша» - 6896000,00 грн;

- Всього - 21893000,00 грн.

1.3 Доручити дирекції МТСБУ здійснити повернення страховикам-учасникам пулу внутрішнього перестрахування частини коштів цільових додаткових внесків (ЦДВ), відповідно до рішення 1.2 цього протоколу.

Результати голосування:

"за" - 89,119626% (4 страховики) - ПАТ «НАСК «Оранта», АТ "СГ "ТАС" (приватне), ПрАТ «СК «Перша», АТ«СК «Інго».

"проти" - 2,905628% (1 страховик) - ПрАТ "УАСК "АСКА".

Рішення прийняте».

Поряд з цим, позивач, звертаючись з даним позовом, вказує на те, що оскільки договір від 28.12.2012 був договором приєднання, то для внесення змін до даного договору потрібна була не тільки згода усіх сторін даного договору (п. 12.3 договору), але і попереднє дотримання вимог ст. 634 ЦК України. Відтак, позивач стверджує про порушення відповідачем-1 вимог п. 7.1 статуту МТСБУ та положень ст. ст. 634, 654 ЦК України, оскільки перед внесенням змін до договору приєднання від 28.12.2012 позивачу не було надіслано для аналізу та погодження запропоновані зміни до договору, проекту договору тощо.

Також позивач зазначає, що в порушення ст. 10 Закону України "Про страхування" та п. 8.3 Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками-повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародного страхування, затвердженого загальними зборами повних членів МТСБУ 29.11.2012 (протокол №110/2012) з подальшими змінами, застосований 25.06.2021 розрахунок не був актуарним, оскільки складений не уповноваженою особою (відсутня інформація про відповідальну особу).

Насамкінець позивач звертає увагу, що він мав прибутковий страховий портфель, а тому позбавляти виплати позивача на користь компаній, які мали збиткові страхові портфелі відповідачі не мали права.

В якості наявності підстав для задоволення позову позивач також посилався на постанови Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №910/2802/20 та від 31.08.2021 у справі №910/19441/20.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач-1 та відповідач-3 вказували на те, що оскаржуване рішення було прийнято у відповідності до норм законодавства та не суперечить умовам договору від 28.12.2012. Рішення про затвердження Порядку розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування прийнято страховками, які мають разом частку участі 89,119626%, тоді як згідно умов договору відповідні рішення приймається учасниками, які мають разом частку участі в ризиках за договором не менше 60%. Твердження позивача про те, що розрахунки сум до повернення зроблені не уповноваженою особою є необґрунтованими, оскільки п. 8.3 Порядку містить зазначення про розрахунки страховиків актуарними методами, однак це не свідчить про обов`язковість розрахунків особою-актуарієм.

Місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні позову встановив, що згідно з п. 12.3 договору останній може бути доповнений або змінений за взаємною згодою усіх його сторін. Така згода може бути оформлена у формі додаткової угоди або протокольним рішенням зборів сторін.

Пунктом 12.4 договору передбачено, що рішення зборів сторін є прийнятим, якщо за нього проголосували сторони, які мають разом частку участі (квоту) в ризиках за договором не менше 60% у поточному перестраховому періоді згідно із додатком 2 до договору. Такі рішення можуть бути прийняті з будь-яких питань, що стосуються цього договору, окрім питань: припинення цього договору; виключення страховика зі складу учасників цього договору. Опитування страховиків може бути проведено шляхом листування.

Таким чином, як встановив суд першої інстанції, п. 12.4 договору визначений загальний порядок прийняття рішень зборами сторін з питань, що стосуються цього договору, тоді як п. 12.3 цього договору регламентований порядок прийняття рішень щодо внесення змін та доповнень до договору.

Водночас, внесення змін до договору підтримало 4 страховиків, які є його сторонами (частка голосів яких становила 89,119626%), тоді як позивач (також сторона договору) проголосував проти внесення змін до договору (його частка становить 2,905528%).

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини відсутності волевиявлення усіх сторін договору на внесення змін до нього, а також те, що рішення про внесення змін не можна вважати таким, що прийняте з дотриманням порядку прийняття (ухвалення) такого рішення відповідно до п. 12.3 договору, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту, з огляду на неможливість визнання недійсними змін до договору, які не відбулися.

Проаналізувавши положення статуту МСТБУ, Порядку фінансових взаємовідносин, договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом положень зазначених вище сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Під час розгляду корпоративних спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичної особи господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

У зв`язку з цим, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: 1) невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; 2) порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; 3) позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах;

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ;

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів.

Вказаний перелік підстав визнання недійсними зборів учасників не є вичерпним, а залежить від того, чи були і як саме були порушені права учасників (акціонерів, членів).

Аналіз норм чинного законодавства в сукупності з матеріалами справи дає підстави зробити висновок про невідповідність спірного рішення учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування нормам законодавства.

Як було зазначено, договір облігаторного перестрахування укладений сторонами з урахуванням положень ст. 634 ЦК України шляхом приєднання страховика до умов цього договору згідно з акта про приєднання до цього договору.

Відповідно до положень ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 5 частини четвертої статті 179 ГК України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Отже, договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Таким чином договір облігаторного перестрахування за своєю правовою природою є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України.

При цьому, Моторне (транспортне) страхове бюро України, як сторона договору, яка встановила його умови, у п. 12.3 визначила порядок внесення змін та доповнень у такий договір.

Так, згідно з п. 12.3 договору його може бути доповнено або змінено за взаємною згодою усіх його сторін. Така згода може бути оформлена у формі додаткової угоди або протокольним рішенням зборів сторін.

Зазначені умови договору відповідають вимогам ст. 651 ЦК України, відповідно до якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відтак, у відповідності до погоджених сторонами умов договору облігаторного перестрахування, обов`язковість яких встановлена ст. 629 ЦК України, договір може бути змінений лише за згодою усіх його сторін з оформленням таких змін шляхом укладання додаткової угоди або прийняттям протокольного рішення зборами сторін.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, на засіданні учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування, прийнято рішення, викладене у п. 1.1 протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021, яким затверджено Порядок розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування.

Цей порядок розроблений відповідно до п. 2.5 Порядку повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, затвердженого загальними зборами повних членів МТСБУ (протокол №186/2018 від 15.11.2018).

За змістом п. 1.3 затвердженого Порядку, він визначає особливості розрахунку частини цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій МТСБУ, яка може бути повернута страховикам, що є або були учасниками договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012. Такі учасники вважаються учасниками пулу внутрішнього перестрахування у відповідні періоди участі у договорі внутрішнього перестрахування.

Тобто, затверджені умови Порядку розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування, по суті є внесенням змін до договору перестрахування від 28.12.2012, хоча такий порядок не є частиною договору перестрахування.

При цьому, як вбачається зі змісту протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021, "за" затвердження Порядку розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування проголосували не всі страхові компанії, а саме Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» проголосувало "проти". Позивач - Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" на засіданні страховиків не був присутній. Разом з тим згоди на внесення змін до договору приєднання від 28.12.2012 не надавав та в подальшому заперечував проти відповідних змін шляхом подачі до МТСБУ чисельних скарг.

Суд зазначає, що п. 12.4 договору визначає загальний порядок прийняття рішень зборами сторін з питань, що стосуються цього договору, тоді як п. 12.3 цього договору регламентовано порядок прийняття рішень щодо внесення змін та доповнень до договору.

Зокрема, згідно з п. 12.3 договору такий може бути доповнений або змінений за взаємною згодою усіх його сторін. Така згода може бути оформлена у формі додаткової угоди або протокольним рішенням зборів сторін.

В силу ч. 2 ст. 634 ЦК України договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона виходячи зі своїх інтересів не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Таким чином, сторона, яка приєдналася, наділяється правом вимагати зміни або розірвання договору приєднання, навіть, при формальній законності його змісту, у випадках:

1) якщо внаслідок укладення договору вона позбавляється прав, які звичайно мала;

2) якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання;

3) якщо в договорі містяться інші умови, що є явно обтяжливими для сторони, яка приєдналася.

Частина 2 ст. 634 ЦК України чітко передбачає випадки, коли договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася. Відповідні обставини мають бути доведені.

Однак, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність підстав для внесення змін до договору перестрахування від 28.12.2012.

Колегія суддів відмічає, що у даному випадку, з огляду на встановлені умови договору та приписи ч. 1 ст. 651 ЦК України зміни до договору можуть бути внесені виключно за взаємною згодою усіх його сторін, незалежно від того, яким чином оформлюються такі зміни: додатковою угодою або протокольним рішенням зборів сторін.

Отже, оскільки Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» проголосувало проти внесення змін до договору, а позивач не приймав участі в засіданні та в подальшому заперечував проти внесених змін, тобто було відсутнє волевиявлення всіх учасників договору на внесення змін до нього, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що рішення про внесення змін було прийняте з порушенням порядку прийняття (ухвалення) такого рішення відповідно до п. 12.3 договору.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.10.2021 у справі №910/2802/20 та на врахуванні яких наполягав позивач під час звернення до суду з даним позовом.

З огляду на викладене є безпідставними твердження скаржника стосовно того, що спірним рішенням зміни до договору не вносилися, а рішення оформлене протоколом №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 прийняте у відповідності до положень п. 12.4 договору перестрахування.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з підстав обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту, з огляду на неможливість визнання недійсним змін до договору, які не відбулися, з покликанням при цьому на постанову Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №910/2802/20, та вважає, що у даному випадку наявні підстави для застосування ч. 4 ст. 269 ГПК України та перегляду справи не лише у межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача-1, оскільки місцевим господарським судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Так, предметом позову у даній справі є: визнання недійсним протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012; визнання недійсним рішення учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012 оформлене п. п. 1.1, 1.2 питання 1 протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 та зобов`язання відповідачів повернути розподілені кошти до МТСБУ.

Колегія суддів зазначає, що визнання недійсним акта суб`єкта господарювання, який суперечить законодавству, є способом захисту (абз. 3 ч. 2 ст. 20 ГК України).

Тобто, визнання недійсним рішення учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012, в даному випадку, є належним способом захисту.

Водночас, предметом позову у справі №910/2802/20 було визнання недійсними змін до договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012, внесені відповідним протоколом.

А отже, суд встановивши обставини відсутності волевиявлення усіх сторін договору на внесення змін до нього, а також те, що рішення про внесення змін не можна вважати таким, що прийняте з дотриманням порядку прийняття (ухвалення) такого рішення відповідно до п. 12.3 договору, відмовив у задоволенні позову з підстав обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту, з огляду на неможливість визнання недійсними змін до договору, які не відбулися. Поряд з цим, у даному спорі, позивач просив суд, зокрема, визнати недійсним рішення учасників, що є належним способом захисту порушених прав.

Таким чином суд першої інстанції невірно застосувавши до спірних правовідносин правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №910/2802/20, в порушення норм матеріального права, безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог з підстав обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №924/641/17).

Зважаючи на встановлені у справі обставини, зокрема стосовно того, що внесені до Порядку зміни по суті є внесенням змін до договору перестрахування від 28.12.2012, врахувавши висновок Верховного Суду у постанові від 28.10.2021 у справі №910/2802/20, що "зміни до договору перестрахування від 28.12.2012 можуть бути внесені виключно за взаємною згодою усіх його сторін, незалежно від того, яким чином оформлюються такі зміни: додатковою угодою або протокольним рішенням зборів сторін", колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для визнання недійсним рішення учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012 оформлене п. п. 1.1, 1.2 питання 1 протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021, оскільки було порушено порядок, встановлений нормами ч. 2 ст. 634 ЦК України та п. 12.3 договору при прийнятті рішення щодо внесення змін до Порядку (по суті - до договору перестрахування від 28.12.2012).

За наведених підстав спростовуються аргументи скаржника з приводу того, що спірне рішення прийнято у відповідності до норм законодавства, тоді як позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно п. 1.1 Порядку розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування, затвердженого 25.06.2021, цей Порядок розроблений відповідно до п. 2.5 Порядку повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, затвердженого загальними зборами повних членів МТСБУ (протокол №186/2018 від 15.11.2018).

Північним апеляційним господарським судом встановлено, що господарськими судами розглядався спір у справі №910/18846/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" до Моторного (транспортного) страхового бюро України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"; Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "Аска"; Акціонерне товариство Страхова компанія "Інго"; Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС"; Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Моторного (транспортного) страхового бюро України оформлене п. 2.1 (Пропозиція 2) питання 2 протоколу від 15.11.2018 №186/2018, яким затверджено Порядок повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантійних внесків до фонду страхових гарантій з врахуванням пропозицій, висловлених під час засідання та визнання недійсним рішення загальних зборів членів Моторного (транспортного) страхового бюро України оформлене протоколом №186/2018 від 15.11.2018, яким затверджено "Порядок повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантійних внесків до фонду страхових гарантій".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 у справі №910/18846/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023, позов Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" задоволено повністю.

Суди задовольняючи позовні вимоги, дійшли висновку щодо наявності підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів повних членів МТСБУ, оформленого п. 2.1 (пропозиція 2) питання 2 протоколу від 15.11.2018 №186/2018, оскільки затверджені умови Порядку повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій МТСБУ по суті є внесенням змін до договору перестрахування від 28.12.2012, хоча такий порядок не є частиною договору перестрахування. При цьому судами також враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.10.2021 у справі №910/2802/20, відповідно до яких відповідачем порушено регламент організації та проведення загальних зборів в частині дотримання сторонами порядку внесення змін до договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування з лімітом відповідальності до 500 тис євро включно від 28.12.2012, встановленого імперативними нормами частини другої ст. 634 ЦК України та п. 12.3 договору приєднання від 28.12.2012, а саме щодо згоди всіх сторін на зміну його умов.

Також Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» зверталося до Господарського суду міста Києва з позовом до МТСБУ про визнання недійсним рішення загальних зборів повних членів МТСБУ, оформленого пунктом 3 Протоколу від 15.11.2018 № 186/2018, визнання недійсними рішення загальних зборів повних членів МТСБУ, оформленого підпунктом 3.2 пункту 3 протоколу від 15.11.2018 № 186/2018 про внесення змін до «Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками - повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань» (затвердженого протоколом загальних зборів повних членів МТСБУ від 29.11.2012 №110/2012). Позовні вимоги у цій справі обґрунтовувалися тим, що оспорюванні рішення загальних зборів повних членів МТСБУ прийняті з порушенням вимог законодавства, статуту МТСБУ та є приховуваним делегуванням загальними зборами повних членів МТСБУ частини своїх повноважень учасникам незареєстрованого об`єднання - Пулу внутрішнього перестрахування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 у справі №910/19441/20 у позові Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» було відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 у справі №910/19441/20 було скасовано та прийнято нове рішення, яким було задоволено позов Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія».

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, зокрема, що питання взаємовідносин сторін договору перестрахування (пулу внутрішнього перестрахування) та порядку внесення змін до цього договору врегульовано ст. 634 ЦК України та п. 12.3 та п. 12.4 договору перестрахування від 28.12.2012. Внесення змін до укладеного договору - це право сторін цього договору. Відтак, прийняття особами, які не є сторонами договору приєднання, рішення по пункту 3 порядку денного загальних зборів повних членів МТСБУ про внесення змін до «Протоколу фінансових взаємовідносин між страховиками-повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародного страхування» суперечить нормам чинного законодавства.

Крім того в провадженні господарських судів перебувала справа №910/2965/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до МТСБУ про визнання недійсним рішення загальних зборів повних членів МТСБУ, оформлене п. 2.1 питання 2 протоколу №264/2021 від 13.12.2021, про затвердження змін до Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками - повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародного страхування (далі - рішення загальних зборів).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 у справі №910/2965/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2023, позов задоволено повністю.

Суди задовольняючи позовні вимоги визнали обґрунтованими твердження позивача, що внесені до Порядку зміни по суті є внесенням змін до договору перестрахування від 28.12.2012. Цей договір може бути доповнений або змінений лише за взаємною згодою усіх його сторін. Така згода може бути оформлена у формі додаткової угоди або протокольним рішенням зборів сторін. У даному випадку така згода відсутня. Порушення порядку, встановленого нормами частини другої статті 634 ЦК України та пункту 12.3 договору, при прийнятті рішення щодо внесення змін до Порядку (по суті - до договору перестрахування від 28.12.2012) є підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів повних членів МТСБУ.

Суди також врахували обставини недійсності іншого рішення загальних зборів повних членів МТСБУ, оформленого пунктом 3 протоколу №186/2018 від 15.11.2018, визнання недійсними рішення загальних зборів повних членів МТСБУ, оформленого підпунктом 3.2 пункту 3 протоколу від 15.11.2018 №186/2018 про внесення змін до "Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками - повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань" (затвердженого протоколом загальних зборів повних членів МТСБУ від 29.11.2012 №110/2012), що було встановлено в іншій справі №910/19441/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до МТСБУ, а також висновок Верховного Суду у постанові від 28.10.2021 у справі №910/2802/20, що була ухвалена за участі сторін, що "зміни до договору перестрахування від 28.12.2012 можуть бути внесені виключно за взаємною згодою усіх його сторін, незалежно від того, яким чином оформлюються такі зміни: додатковою угодою або протокольним рішенням зборів сторін".

Отже, проаналізувавши сукупність наявних в матеріалах справи доказів суд апеляційної інстанції доходить висновку про обґрунтованість заявленого у цій справі позову в частині визнання недійсним рішення учасників договору від 28.12.2012 оформлене п. п. 1.1, 1.2 питання протоколу пулу внутрішнього перестрахування №8/2021 від 25.06.2021.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у вказаній частині судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та не вірно враховано правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №910/2802/20.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Протокол загальних зборів є документом, який фіксує факт прийняття рішення і не є актом ненормативного характеру у розумінні ст. 20 ГК України, з огляду на те, що він не має обов`язкового характеру та виданий органом юридичної особи, а не державним органом чи органом місцевого самоврядування.

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, як визнання недійсним протоколу учасників, не відповідає вимогам встановленим чинним законодавством і, зокрема, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України.

З огляду на те, що протокол учасників не породжує ніяких правових наслідків, суд апеляційної інстанції вважає, що вимога позивача про визнання протоколу недійсним, не підлягає задоволенню.

З приводу заявлених позовних вимог про зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" та Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" вчинити дії для повернення коштів до Моторного (транспортного) страхового бюро України, попередньо розподілених на виконання вимог протоколу №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч. ч. 2, 3 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги на користь відповідача-1, без надання доказів на право звернення в інтересах відповідача-1, місцевий господарський суд, керуючись положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимог в цій частині.

Щодо вимог позивача про винесення окремих ухвал відносно Моторного (транспортного) страхового бюро України, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" та Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", то Північний апеляційний господарський суд їх відхиляє виходячи з такого.

Права учасників справи визначені у ст. 42 ГПК України, серед яких такого права як вимагати від суду постановити окрему ухвалу відносно іншого учасника справи, не передбачено.

За приписами ст. 246 ГПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (ч. 1). Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором (ч. 2). В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (ч. 5). Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню (ч. 6).

Отже, окрема ухвала суду у розумінні положень ст. 246 ГПК України є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду.

За своєю суттю окрема ухвала є формою реагування суду на виявлені порушення вимог законодавства та інструментом для їх усунення шляхом надання відповідних вказівок особі/особам, до компетенції та/або обов`язку яких відноситься усунення виявлених порушень.

Водночас, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства (аналогічний висновок міститься у п. 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №171/2124/18, у п. 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2018 у справі №521/18287/15-ц, у п. 51 постанови Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №906/344/21).

Таким чином, Північний апеляційний господарський суд не вбачає правових підстав для постановлення окремих ухвал, з підстав передбачених ст. 246 ГПК України, з огляду на те, що під час судового розгляду не було встановлено свідомого порушення норм законодавства вказаними юридичними особами.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин, апеляційний суд, спираючись на повноваження, визначені ч. 4 ст. 269 ГПК України, вказує на те, що місцевим господарським судом під час ухвалення оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Враховуючи усе вищенаведене, рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/12778/22 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

При цьому, як встановлено вище, оскільки доводи скаржника колегією суддів визнано необґрунтованими, апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/12778/22 скасувати та ухвалити нове рішення.

3. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" задовольнити частково.

4. Визнати недійсним рішення учасників договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування власного утримання за договором зовнішнього перестрахування від 28.12.2012 оформлене:

- п. 1.1 питання 1 протоколу пулу внутрішнього перестрахування №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021 щодо затвердження Порядку розподілу суми коштів цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій, яка може бути повернута страховику - повному члену МТСБУ, який є учасником пулу внутрішнього перестрахування;

- п. 1.2 питання 1 протоколу пулу внутрішнього перестрахування №8/2021 (ПВП) від 25.06.2021.

5. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

6. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ) судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

7. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ) судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

8. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; ) судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

9 Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; ) судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

10. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 65; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; ) судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

11. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

12. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Моторно (транспортне) страхове бюро України.

13. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 30.01.2024.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов