ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

"26" січня 2024 р. Справа№ 920/308/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства

на рішення Господарського суду Сумської області від 05.06.2023, повний текст якого складено та підписано 07.06.2023

у справі № 920/308/23 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Керівника Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України у Сумській області

до Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Конотопська міська рада

про стягнення 1 883 093, 53 грн

В С Т А Н О В И В :

27.03.2023 року Керівник Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України у Сумській області звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача збитки, завдані порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у сумі 1 883 093 грн 53 коп.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 05.06.2023 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області збитки, завдані порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в сумі 1 883 093 грн 53 коп (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням природоохоронного законодавства внаслідок господарської та іншої діяльності) з перерахуванням коштів до спеціального фонду Державного бюджету України 564 928,06 грн (30 %) шкоди та до спеціального фонду місцевих бюджетів Конотопської міської ради та Сумської обласної ради 1316165,47 грн (70 %). Cтягнуто з Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на користь Сумської обласної прокуратури 28 246 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив це рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2023 (колегією суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Шапран В.В.) апеляційну скаргу Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Господарського суду Сумської області від 05.06.2023 у справі №920/308/23 залишено без руху на підставі ст.ст. 258, 260 ГПК України, оскільки скаржником не додано доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу листом з описом вкладення.

31.07.2023 скаржником подано заяву про усунення недоліків, в той час, як останнім днем для її подання є 28.07.2023 (враховуючи, що ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянт отримав 18.07.2023).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 (колегією суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Шапран В.В.) у справі №920/308/23 апеляційну скаргу Комунального підприємства виробничого управління водопровідно - каналізаційного господарства на рішення Господарського суду Сумської області від 05.06.2023 у справі № 920/308/23 з доданими до неї матеріалами повернуто апелянту.

Не погоджуючись із цією ухвалою, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції від 14.09.2023 про повернення його апеляційної скарги та направити справу № 920/308/23 до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постановою Верховного Суду від 07.11.2023 у справі № 920/308/23 касаційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі № 920/308/23 залишено без змін.

13.12.2023 відповідач повторно звернувся з апеляційною скаргою (через систему «Електронний суд»), в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 05.06.2023 у справі №920/308/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. До апеляційної скарги також додано клопотання про поновлення строку на повторне подання апеляційної скарги.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/308/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

04.01.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2024 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 256, 260 ГПК України та запропоновано скаржнику додатково обґрунтувати причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

18.01.2024 (17.01.2024 - зареєстровано в системі «Електронний суд») у строк, встановлений судом, від скаржника на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2024 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи причини пропуску процесуального строку, апелянт зазначив, що 05.12.2023 він отримав повідомлення про надходження повного тексту постанови Верховного Суду про залишення без змін ухвали суду від 14.09.2023 про повернення його первісної апеляційної скарги, а 07.12.2023 ознайомився з повним текстом цієї постанови.

13.12.2023 апелянт повторно подав апеляційну скаргу в максимально короткий строк з дня, як він ознайомився з постановою Верховного Суду.

Також апелянт наводить інші причини щодо поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає, що єдиною причиною залишення його вперше поданої апеляційної скарги без руху, а потім і повернення цієї апеляційної скарги було неподання доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу листом з описом вкладення. Апелянт вважає, що одночасне подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 про повернення його апеляційної скарги та апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 05.06.2023 (повторно) є некоректним використанням процесуальних прав, та, на його думку, ускладнило б розгляд справи по суті та призвело б до додаткових фінансових витрат Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства через повторну сплату судового збору, що є серйозним фінансовим навантаженням на комунальне підприємство критичної інфраструктури системи життєзабезпечення в умовах воєнного стану.

Дослідивши наведені скаржником причини для поновлення пропущеного процесуального строку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення та відкриття апеляційного провадження, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абз. 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини названого рішення).

Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абз.8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У справі "Мушта проти України", no. 8863/06, від 18.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У справі "Пономарьов проти України", no. 3236/03, від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення у справі "Устименко проти України").

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення у справі "Устименко проти України").

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у своїй практиці ЄСПЛ сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи "Белле проти Франції" (Bellet v. France), "Ільхан проти Туреччини" (Ilhan v. Turkey), "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" та інші).

Аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити такі фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду:

1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа "Белле проти Франції" (Bellet v. France));

2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа "Мушта проти України");

3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа "Станьо проти Бельгії" (Stagno v. Belgium)).

Доступність права на оскарження у зв`язку із пропуском встановленого строку неодноразово була предметом розгляду ЄСПЛ. Так, у своєму рішенні у справі "Скорик проти України" Суд зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право в апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, відповідно до національного правопорядку, а також роль апеляційного суду в них. У справі "Зубац проти Хорватії" (Zubac v. Croatia) ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи стосовно доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 Конвенції, наприклад, у тій частині, у якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.

Таким чином ЄСПЛ роз`яснив, що положення статті 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

Матеріалами справи підтверджується, що апелянт вперше звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою на судове рішення в межах строків, встановлених статтею 256 ГПК України. Однак, у зв`язку з відсутністю доказів надіслання цієї скарги іншому учаснику справи з описом вкладенням, скарга була залишена без руху.

Як вже зазначалось, вперше подана апеляційна скарга згідно ухвали суду апеляційної інстанції була повернута скаржнику у зв`язку із пропуском строку на подання заяви про усунення недоліків на три дні.

Комунальне підприємство виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, скориставшись наданим йому процесуальним законом правом на касаційне оскарження, звернулось до Верховного Суду зі скаргою на означену ухвалу суду.

Згідно матеріалів справи, касаційну скаргу відповідача було розглянуто в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

При цьому, одразу без значних зволікань після отримання повного тексту постанови суду касаційної інстанції про відмову в задоволенні касаційної скарги, відповідач звернувся повторно з апеляційною скаргою до суду.

Колегія суддів погоджується з твердженням скаржника, що одночасне звернення до суду касаційної інстанції та подання повторної апеляційної скарги могло зумовити правову невизначеність щодо процедури перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення суду першої інстанції у випадку скасування касаційною інстанцією судового акта суду попередньої інстанції. А тому, ним не вчинялись дії щодо подання повторної апеляційної скарги.

При цьому, колегія зазначає, що право обрання тих чи інших процедурних засобів захисту належить заявнику. Тоді як, сторона не може бути обмежена, зокрема, в праві на апеляційне оскарження через надмірний формалізм в питанні відновленні строків при наявності обставин звернення сторони до суду касаційної інстанції та розглядом цим судом відповідної скарги в межах строків процесуального закону.

Отже, з врахуванням балансу між принципами правової визначеності та права на судовий захист (доступу до суду), а також з огляду на те, що відповідач, недопускаючи зловживання своїми процесуальними правами, без значних зволікань одразу після отримання судового рішення касаційної інстанції повторно звернувся до Північного апеляційного господарського суду зі скаргою та клопотанням про поновлення строку, апеляційна інстанція приходить до висновку про наявність правових підстав для його задоволення.

Північний апеляційний господарський суд визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

Інших підстав для повернення апеляційної скарги та відмови у відкритті апеляційного провадження колегією суддів не встановлено.

Колегія, з урахуванням запроваджених в країні обмежень та з метою збереження безпечних умов для учасників справи, вважає за доцільне запропонувати останнім повідомити суд про можливість розгляду справи без участі їх представників або участі у режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 234, 262, 263, 267, 268, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити Комунальному підприємству виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 05.06.2023 у справі № 920/308/23.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Господарського суду Сумської області від 05.06.2023 у справі № 920/308/23.

3. Закінчити проведення підготовчих дій.

4. Повідомити учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 06.03.2024 о 15:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1-А, зал судових засідань №9 (другий поверх).

4. Роз`яснити учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 28.02.2024.

Звернути увагу, що згідно вимог ст. 263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Встановити учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 28.02.2024.

6. Явка учасників справи не є обов`язковою.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з урахуванням епідеміологічної ситуації в Україні Північний апеляційний господарський суд роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також учасники справи (у разі неможливості явки їх представників у судове засідання) не позбавлені можливості звернутися до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку «EasyCon» або інших доступних суду та учасникам судового процесу засобів, що забезпечують проведення судових засідань у режимі відеоконференцзв`язку та відповідають вимогам законодавства.

7. Роз`яснити учасникам справи та їх представникам, що з 18.10.2023 введено в дію Закон від 29.06.2023 №3200-ІХ щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами (надалі - в ЄСІТС), яким встановлено, що:

- адвокати нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС. Інші - реєструють свої електронні кабінети в добровільному порядку;

- апеляційна скарга, відзив на апеляційну скаргу та будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Особа, яка подає до суду процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення таких відомостей;

- особа, яка зареєструвала електронний кабінет, може подавати документи до суду в електронній формі виключно в ЄСІТС. Однак це не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі;

- якщо апеляційна скарга подана до суду в електронній формі, то особа, яка подала скаргу, має подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі;

- учасникам справи, які мають електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення в електронній формі виключно через електронні кабінети в ЄСІТС, що не позбавляє права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;

- процесуальні наслідки звернення до суду особи без реєстрації електронного кабінету встановлені Кодексом у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду. Такі наслідки застосовуються судом також, якщо інтереси особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, представляє адвокат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями Північного апеляційного господарського суду.

Всі заяви, клопотання і заперечення подаються до Північного апеляційного господарського суду в електронній формі з застосуванням електронного цифрового підпису на електрону адресу суду () або за допомогою сервісів підсистеми «Електронний суд» (https://id.court.gov.ua/) або у письмовій формі через канцелярію суду.

Північний апеляційний господарський суд рекомендує учасникам процесу надати свої електронні адреси та мобільні номери телефонів представників сторін.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова