ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024м. ХарківСправа № 922/4882/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Тонкій Є.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича ( АДРЕСА_1 ) ву
до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації(119991, м. Москва, Житня вулиця, 6,14 )
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Яценка А.О. (ордер АХ № 1108695 від 01.12.2022),

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Василевський Віктор Якович звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, в якій просить суд стягнути з Держави Російська Федерації (Russian Federation код ISO ru/rus 643, Росія, 119991, м. Москва, Житня вулиця, 6.14) на користь Фізичної особи - підприємця Василевського Віктора Яковича ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 6 661 865 доларів США, що є еквівалентом 243 615 064 гривень станом на 01.07.2023р. за курсом НБУ 36,5686грн./долар США в якості відшкодування майнової шкоди.

Судові витрати покласти на Відповідача.

В обґрунтування позовних зазначає, що фізичній особі-підприємцю Василевському Віктору Яковичу у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України завдано майнової шкоди, у розмірі 6 661 865 доларів США, що є еквівалентом 243 615 064 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.11.2023 було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи № 922/4882/23 постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19 грудня 2023 року о 11:00.

Протокольною ухвалою суду від 19.12.2023 закрито підготовче провадження у справі № 922/4882/23, а справу призначено до розгляду по суті на 17.01.2024.

В судовому засіданні 17.01.2024 постановлено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні на підставі ч.2 ст.216 ГПК України до 31.01.2024 до 12:30.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 17.01.2024.

Позивач в судове засідання 31.01.2024 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання 31.01.2024 не з`явився.

Щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи слід зазначити таке.

У зв`язку з військовою агресією держави-відповідача проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини 1 статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

За зверненням Мін`юсту, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресію Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку держави-відповідача та введенням воєнного стану АТ "Укрпошта" з 25.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з державою-відповідачем.

Наведене унеможливлює повідомлення відповідача про розгляд даної справи засобами поштового зв`язку та звернення до суду держави-відповідача з судовим дорученням про вручення документів.

Враховуючи вищевикладене, повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань у даній справі здійснювалося шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідного оголошення в порядку, передбаченому ч.ч. 4, 5 ст. 122 Господарського процесуального кодексу України.

В ході розгляду справи судом в повному обсязі досліджено письмові докази у справі відповідно до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №922/4882/23 відсутні.

В ході розгляду справи судом в повному обсязі досліджено письмові докази у справі відповідно до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги за позовам, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.

Позивач є суб`єктом господарювання за законодавством України, зареєстрований як фізична особа-підприємець. На підтвердження чого надаємо загальнодоступну платну інформацію з ЄДРЮО, ФОП та ГФ (https://usr.miniust.gov.ua/content/paid-search). що може бути перевірена безкоштовно за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search.

Позивач здійснює в тому числі діяльність з виробництва та продажу будівельних і оздоблювальних матеріалів під торговою маркою "ОМіС" за адресою: АДРЕСА_3 , в орендованих приміщеннях. Торговельна марка зареєстрована за позивачем та використовується у господарській діяльності.

Позивачем укладений договір оренди з ТОВ "Васакт" щодо оренди офісних та виробничо-складських приміщень за адресою АДРЕСА_3 , літ.ЗА-1, в тому були орендовані наступні приміщення виробничо-складського призначення загальною площею приблизно 4700 кв.м.:

- нежитлове приміщення 1-го пов. № 147-13 пл. 1033,1 кв.м. - Витяг з ДРРП від 16.12.16р. індексний номер 76103294, № запису про право власності 18092732, РНОНМ 0111;

02 червня 2022р. територія та нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_3 , були обстріляні ракетно-артилерійськими снарядами зі сторони збройних сил Російської Федерації, що спричинило істотні руйнування приміщень, розльот вражаючих металевих уламків, ударну хвилю, вогневе ураження, пожежу в частині приміщень у зв`язку з вибухом. Внаслідок ракетно-артилерійського обстрілу поряд з іншими власниками, також істотно постраждали приміщення, які були орендовані позивачем і в яких зберігалась його готова продукція (товар). В зазначених приміщеннях знаходився товар (готова продукція) Позивача, яка повністю була знищена внаслідок ракетно-артилерійського обстрілу та виниклої пожежі.

Обставина ракетно-артилерійського обстрілу зі сторони збройних сил РФ, виниклої пожежі та спричинення шкоди позивачу підтверджується наступним:

-спільним актом про знищення та пошкодження майна суб`єктів господарювання від 29.06.2022р., складеним спільно позивачем та орендодавцем, згідно якого підтверджується ураження нежитлових приміщень, власником яких є ТОВ "Васакт" і товарних запасів ФОП Василевського В.Я. ; довідкою про належність майна до власності фізичної особи-підприємця;

-заявою ФОП Василевського В.Я. до правоохоронних органів з приводу обстрілу приміщень по АДРЕСА_3 та спричиненням шкоди, заявою ТОВ "ВАСАКТ" до правоохоронних органів з приводу обстрілу приміщень по АДРЕСА_3 та спричиненням шкоди, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно кримінального провадження №0001644 від 02.06.2022р.,

-листом з Управління Служби безпеки України в Харківській області від 05.01.2023р. про підтвердження здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0001644 від 02.06.2022р. за фактом в тому числі спричинення шкоди ТОВ

-76101663, № запису про право власності 18092449, РНОНМ 01;

-нежитлові приміщення 1-го пов. № 147-14 пл 544,3 м , № 147-29 "г" пл. 328 м , № 147-30 "а" пл. 532,2 м2 общ. пл. 1404,5 м2 - Витяг з ДРРП від 16.12.16р. індексний номер 76094916, № запису про право власності 18090970, РНОНМ 01.

-нежитлове приміщення 1-го пов. № 147 - 14а пл. 497,9 м2 - витяг з ДРРП від 16.12.16р. індексний номер 76087892, № запису про право власності 18089459, РНОНМ 01.

За вказаним договором оренди Позивачем було взято в оренду ще понад 10000 кв.м. площі нежитлових приміщень за цією ж адерсою, які на щастя не постраждали разом із обладнанням, що в них знаходилось.

В орендованих нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_3 , у позивача знаходиться виробниче обладнання, сировина, складується вироблена готова продукція (товари) в асортименті, зокрема в зруйнованих орендованих приміщеннях знаходилась готова продукція(говар), а саме: дверні полотна та погонажні вироби в асортименті, плінтуса, покриття для підлоги, в асортименті, інші будівельні матеріали, які виробляються позивачем.

Позивачем для здійснення виробничої діяльності протягом довгого періоду часу закуповувалось іноземне обладнання, а для виробництва продукції здійснювалась закупівля іноземної сировини. Всі ці закупівлі здійснювались за іноземну валюту, як правило долари США. У зв`язку з великою кількістю документації і на підтвердження наявності великого виробництва Позивач вибірково надає документи, які підтверджують закупівлю обладнання і сировини за іноземну валюту в різні роки.

Позивач у цій справі заявляє грошові вимоги до Відповідача про стягнення грошових коштів на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження та знищення рухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що було вчинено відповідачем 02.06.2022р. при здійсненні ракетно-артилерійського обстрілу м.Харкова.

"ВАСАКТ" та ФОП Василевському В.Я. у зв`язку з ракетно-артилерійськими обстрілами і бомбардуванням військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації 02 червня 2022р. нежитлових будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

Кількість та вартість товару ФОГІ Василевського В.Я. , що зберігався в орендованих зруйнованих приміщеннях, підтверджується довідкою ФОП Василевського В.Я. про належність майна до власності фізичної особи, актом інвентаризації ФОП Василевського В.Я. , актом інвентаризації ТОВ "Васакт".

Характер і обсяг пошкоджень також підтверджуються:

-Актом обстеження будівель та споруд, пошкоджених під час проведення бойових дій на території Харківської області, спричиненої збройною агресією Російської Федерації відносно виробничо-скалдських приміщень в нежитловій будівлі літ.ЗА-1 по АДРЕСА_3 , від 16 червня 2023р.,

-Звітом про результати обстеження технічного стану нежитлових приміщень - виробничо- складських приміщень в нежитловій будівлі літ. ЗА-1, ТОВ "ВАСАКТ", яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Харківська територіальна громада, АДРЕСА_3, складеним відповідно до Методики проведення обстеження та оформлення його результатів, затвердженої наказом Міністерством розвитку громад та територій України №144 від 06.08.2022р., яким регулюється обстеження будівель і споруд, пошкоджених внаслідок надзвичайних ситуацій, бойових дій та терористичних актів, на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 473 від 19 квітня 2022 року "Про затвердження Порядку виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії Російської Федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд" та "Методики обстеження будівель та споруд, пошкоджених внаслідок надзвичайних ситуацій, бойових дій та терористичних актів";

-фотозображеннями пожежі, що виникла внаслідок ракетно-артилерійського обстрілу 02.06.2022р. за адресою: АДРЕСА_3 ;

-актом інвентаризації товарно-матеріальних цінностей (готової продукції, товару) станом на 31.08.2022р., складеним інвентаризаційною комісією ФОП Василевського В.Я. ;

-актом інвентаризації основних засобів, нежитлових приміщень від 31 липня 2023р., складеним інвентаризаційною комісією ТОВ "ВАСАКТ";

-майнова заява ФОП Василевського В.Я. щодо заподіяння шкоди, лист ВЗНС по Слобідському району ХМТГ ТУ ДСНС у Харківській області №330/1950 від 31.10.2023р.

Розмір заподіяної шкоди ФОП Василевському В.Я. у вигляді втрати готової продукції (товару) складає 6 661 865 доларів СІЛА, що є еквівалентом 243 615 064 гривень за курсом НБУ станом на 01.07.2023р. 36,5686грн./долар США, підтверджується "Звітом про оцінку збитків - витрат, необхідних для відновлення рухомого майна, завданих постраждалому ФОП Василевському В.Я. через втрату/пошкодження ТМЦ (готової продукції), внаслідок збройної агресії Російської Федерації", складеним суб`єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю "Аргумент-Експерт".

Обставина ракетно-артилерійського обстрілу зі сторони збройних сил РФ та спричинення шкоди позивачу (як правонаступнику грошових вимог ТОВ "Васакт" з відшкодування шкоди, заподіяних власнику нерухомого майна) підтверджується наступним:

-спільним актом про знищення та пошкодження майна суб`єктів господарювання від 29.06.2022р., складеним спільно позивачем та орендодавцем, згідно якого підгверджується ураження нежитлових приміщень, власником яких є ТОВ "Васакт" і товарних запасів ФОП Василевського В.Я. ; довідкою про належність майна до власності фізичної особи-підприємця;

-заявою Василевського В.Я. до правоохоронних органів з приводу обстрілу приміщень по АДРЕСА_3 та спричиненням шкоди, заявою ТОВ "ВАСАКТ" до правоохоронних органів з приводу обстрілу приміщень по АДРЕСА_3 та спричиненням шкоди, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно кримінального провадження №0001644 від 02.06.2022р.,

-листом з Управління Служби безпеки України в Харківській області від 05.01.2023р. про підтвердження здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0001644 від 02.06.2022р. за фактом в тому числі спричинення шкоди ТОВ "ВАСАКТ" та ФОП Василевському В.Я. у зв`язку з ракетно-артилерійськими обстрілами і бомбардуванням військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації 02 червня 2022р. нежитлових будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

Характер і обсяг пошкоджень нерухомого майна, в якому знаходилась готова продукція Позивача також підтверджується:

-актом обстеження будівель та споруд, пошкоджених під час проведення бойових дій на території Харківської області, спричиненої збройною агресією Російської Федерації відносно виробничо-складських приміщень в нежитловій будівлі літ.ЗА-1 по АДРЕСА_3 , від 16 червня 2023р.,

-звітом про результати обстеження технічного стану нежитлових приміщень - виробничо- складських приміщень в нежитловій будівлі літ. ЗА-1, ТОВ "ВАСАКТ", яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Харківська територіальна громада, АДРЕСА_3, складеним відповідно до Методики проведення обстеження та оформлення його результатів, затвердженої наказом Міністерством розвитку громад та територій України №144 від 06.08.2022р., яким регулюється обстеження будівель і споруд, пошкоджених внаслідок надзвичайних ситуацій, бойових дій та терористичних актів, на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 473 від 19 квітня 2022 року "Про затвердження Порядку виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії Російської Федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд" та "Методики обстеження будівель та споруд, пошкоджених внаслідок надзвичайних ситуацій, бойових дій та терористичних актів";

-актом інвентаризації основних засобів, нежитлових приміщень від 31 липня 2023р., складеним інвентаризаційною комісією ТОВ "ВАСАКТ".

За таких умов надані докази підтверджують заподіяння матеріальної шкоди рухому майну Позивача, спричиненої ракетно-артилерійськими обстрілами зі сторони Відповідача, подальшими вибухами, ударною хвилею, руйнуванням нежитлових приміщень, пожежею.

Причиною руйнування та пошкодження нежитлових приміщень по АДРЕСА_3 , в яких зберігалась готова продукція (товар) Позивача є дія вражаючих факторів під час вибуху ракетно-артилерійських снарядів, якими здійснювались обстріли зі сторони збройних сил РФ.

Вказані обстріли здійснювались умисно зі сторони збройних сил РФ, тобто зі сторони держави Російська Федерація.

Орган державної влади Відповідача, а саме міністерство оборони РФ на своєму офіційному веб-сайті https://mil.ru/ розповсюдило інформацію про здійснення обстрілу 02.06.2022р. по місту Харкову. Володільцем веб-сайту міністерства оборони Російської Федерації https://mil.ru/,згідно загальнодоступного і загальновідомого сервісу WHO IS, є саме міністерство оборони Російської Федерації.

На вказаному сайті при пошуку в стрічці новин міністерство оборони Російської Федерації визнало факт здійснення обстрілів міста Харкова, про що 02.06.2022р. о 12 год. 00хв. оприлюднило брифінг (текстовий формат та відео формат брифінгу доступні за посиланням веб-сторінки https://function.mil.ru/news page /country/more.htm?id=12424004@egNews. яка на яке здійснюється переадресація з головного сайту веб-сайту Міноборони РФ веб-сайту https://mil.ru/). Вказаний брифінг проводився керівником департаменту інформації і масових комунікацій міністерства оборони Російської Федерації генерал-лейтенантом Конашенковим Ігорем Євгеновичем.

Позивач надає до суду запис відеофайлу брифінгу від 02.06.2022р., та текстовий варіант того ж самого брифінгу, зміст якого підтверджує обстріл саме збройними силами РФ міста Харкова.

Оприлюднення зазначеної інформації на офіційному веб-сайті Міністерства оборони Російської Федерації підтверджується протоколом огляду і дослідження змісту веб-сторінок в мережі Інтернет, складеним адвокатом Яценко А.О. на підставі доступних джерел інформації в мережі Інтернет.

Оприлюднення вищезазначеної інформації саме на офіційному веб-сайті Міністерства оборони Російської Федерації https://mil.ru/ підтверджується відомостями про правоволодільця зазначеного сайту, яким є саме Міністерство оборони Російської Федерації. Наведене підтверджується самостійно зібраними адвокатом доказами, - вищевказаним протоколом огляду і дослідження ..., в якому в тому числі за загальнодоступними відомостями сервісу пошуку власників доменних імен (адреса сервісу в глобальній мережі Інтернет https://who.is/) визначено власника доменного імені https://mil.ru/; та аналогічними загальнодоступними відомостями з загальнодоступного українського пошукового сайту щодо інформації про власника веб-сайту за посиланням: ps://www.ukraine.com.иа/ик/ботаіп5/шйоІ5-5егуісе/?ботаіп=ті1.

Особа, яка оприлюднила наведену інформацію від імені міністерства оброни РФ - генерал-лейтенант ОСОБА_2 з березня 2017 року указом Президента Російської Федерації призначений керівником Департаменту інформації та масових комунікацій міністерства оборони Російської Федерації. Наведена обставина підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту міністерства оборони РФ mil.ru за подальшим веб - посиланням сторінки у глобальні й мережі Інтернет.

Зі змісту інформаційного повідомлення - брифінгу Міноборони Російської Федерації від 02.06.2022 вбачається, що відповідні ракетно-артилерійські обстріли, які в тому числі призвели до пожежі і внаслідок яких було заподіяно шкоду майну позивача, було нанесено засобами ураження збройних сил РФ і при цьому, такі обстріли по місту Харкову були здійснені умисно. Також за змістом брифінгу від 02.06.2022р. вбачається, що відповідні ракетно-артилерійські обстріли, які спричинили руйнування нежитлових приміщень та пошкодження майна позивача у м.Харкові в Україні, було здійснено у ході реалізації так званої "спеціальної воєнної операції" Росії проти України.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що шкода, заподіяна майну позивача саме збройними силами Відповідача, а відтак, такі дії перебувають у безпосередньому причинно- наслідковому зв`язку із пошкодженнями, нанесеними майну Позивача. Крім зазначеного, наведені докази у своїй сукупності свідчать про наявність вини відповідача у формі умислу у заподіянні відповідної шкоди.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалося, відповідачем у даній справі є держава Російська Федерація.

З цього приводу суд зазначає наступне.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ст. ст. 10, 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Закону України "Про міжнародне приватне право", зокрема, пред`явлення позову до іноземної держави, - може бути допущено лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Закон України "Про міжнародне приватне право" встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави, за відсутності згоди компетентних органів цієї держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави, зокрема, в якості відповідача.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14.04.2022 "Про заяву Верховної Ради України "Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні" визнано геноцидом Українського народу дії Збройних сил, політичного і військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24.02.2022, а також доручено Голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Голові Верховної Ради України надано повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення Збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.

Наведені дії відповідач вчиняє з 2014 року та продовжує станом на момент постановлення цієї ухвали. Отже, після початку війни в Україні з 2014 року суди України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено РФ, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі в результаті збройної агресії РФ, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19 щодо судового імунітету Російської Федерації у справах про відшкодування шкоди, завданої державою-агресором, Верховний Суд дійшов висновку, що Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі-громадянину України.

У постановах від 18.05.2022 у справах № 428/11673/19 та № 760/17232/20-ц Верховний Суд розширив правові висновки, згідно з якими підтримання юрисдикційного імунітету Російської Федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, звертаючись із позовом до відповідача - Російської Федерації позивач не потребує згоди компетентних органів держави Російської Федерації на розгляд справи у судах України або наявності міжнародної угоди між Україною та Російською Федерацією з цього питання.

При цьому судом враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19, відповідно до якого національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом "генерального делікту).

Так, суд дійшов висновку про застосування у цій справі "деліктного винятку", відповідно до якого будь-який спір, що виник на її території у громадянина України, навіть з іноземною країною, зокрема й Російською Федерацією, може бути розглянутий та вирішений судом України як належним та повноважним судом.

Також суд зазначає, що, оскільки, в Україні введено воєнний стан у зв`язку з триваючою повномасштабною збройною агресією відповідача проти України, чим порушено її суверенітет, отримання згоди РФ бути відповідачем у цій справі наразі є недоречним.

Дана правова позиція суду відображена у постановах Верховного Суду у справі №№ 796/165/18 від 25.01.2019, № 308/9708/19 від 14.04.2022 та № 760/17232/20-ц від 18.05.2022.

Розглянувши спір по суті, суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.1, ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати. Вони є фактом об`єктивної дійсності, що існує незалежно від правової оцінки і від того, підлягають збитки, що виникли, відшкодуванню згідно закону або не підлягають. Для притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування збитків необхідно, щоб порушення зобов`язання дійсно спричинило отримання кредитором збитку та можливе лише у разі наявності складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; наявності збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та спричиненням збитків; вини. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Суд зазначає, що при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за ст.1166 ЦК України, доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Як випливає з ст. 1166 Цивільного кодексу України, відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1) завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2) дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними. 3) причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4) вина особи, яка завдала шкоду. При цьому діє презумпція (припущення) вини порушника: якщо потерпілий довів наявність шкоди, то боржник має довести відсутність своєї вини. Для виникнення обов`язку відшкодування шкоди ступінь вини порушника значення не має.

З огляду на вказане, обов`язковою умовою притягнення відповідача до відповідальності за завдану шкоду є встановлення гіротиправності його дій відповідно до положень застосованого матеріального закону.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 військова агресія Російської Федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.

Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16.03.2022 у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.

Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24.03.2022, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додатковим протоколом 1977 року до них.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14.04.2022 про заяву Верховної Ради України "Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні" визнано геноцидом Українського народу дії Збройних сил, політичного і військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, а також доручено Голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Голові Верховної Ради України надано повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення Збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №210/4458/15-ц, від 30.01.2020 у справі 287/167/18-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.08.2017 у справі №761/9437/15-ц висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії Російської Федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує.

Преамбулою Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки, у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

За таких обставин, в силу положень національного законодавства України та міжнародних договорів, як частини українського національного законодавства, дії відповідача за своєю суттю є актом збройної агресії по відношенню до України. Відтак, будь-які дії відповідача з метою реалізації такої агресії є протиправними, у тому числі протиправним є і обстріли майна Позивача, здійснений в рамках реалізації акту агресії відповідачем.

Відповідно до ст. 25 Положення про закони і звичаї війни на суходолі (Додаток до Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі) забороняється будь-яким способом атакувати чи бомбардувати незахищені міста, селища, житлові будинки чи споруди.

Відповідно до пунктів 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року договірні держави видають своїм сухопутним військам накази, які відповідають Положенню про закони і звичаї війни на суходолі. Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення, підлягає відповідальності у формі відшкодування збитків, якщо для цього є підстави. Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення є відповідальною за всі дії, вчинені особами, які входять до складу її збройних сил.

В даному випадку матеріали справи не містять будь-яких доказів використання зруйнованого майна Позивача у воєнних цілях, відтак, дії відповідача, внаслідок яких знищено майно позивача, були вчинені всупереч законам і звичаям війни, а отже, відповідач несе повну відповідальність як за відповідний ракетний удар, так і за спричинені ним наслідки, у тому числі і за шкоду, заподіяну майну Позивача.

До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 85 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

В даному випадку протиправність діяння відповідача, як складового елементу факту збройної агресії Росії проти України, в розумінні ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомим фактом який закріплено державою на законодавчому рівні.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між вчиненими порушеннями і завданими збитками. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв`язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Як було встановлено судом, саме внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, позивачу було завдано збитків.

Господарський суд констатує, що майно Позивача, в тому числі з урахуванням його специфіки, за всіх розумних обставин не могло бути використано для військових цілей. Відтак, дії відповідача щодо ракетно- артилерійського обстрілу були вчинені всупереч законам і звичаям війни, а отже, відповідач несе повну відповідальність як за відповідний ракетний удар, так і за спричинені ним наслідки, у тому числі і за шкоду, заподіяну майну позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем у справі на підставі належних та допустимих доказів доведено повний склад цивільного правопорушення, що є умовою та підставою для застосування до відповідача такого заходу відповідальності як відшкодування збитків.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суду належить зважати на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

З урахуванням наведеного, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Права особи в суді повинні бути захищені таким способом, який реально відновить її порушені інтереси.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми завданих збитків є ефективним способом захисту порушеного права в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та фактично призведе до відновлення його порушених прав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову, та стягнення відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 6 661 865 доларів США, що є еквівалентом 243 615 064 гривень станом на 01.07.2023р. за курсом НБУ 36,5686грн./долар США в якості відшкодування майнової шкоди.

Згідно з вимогами ст. 129 ГПК України,

Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від оплати судового збору. За таких обставин, з відповідача до Державного бюджету України підлягають стягненню 939400.0 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-235, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з держави Російська Федерація (Russian Federation код ISO ru/rus 643, Росія, 119991, м. Москва, Житня вулиця, 6.14) на користь Фізичної особи - підприємця Василевського Віктора Яковича ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 6 661 865 доларів США, що є еквівалентом 243 615 064 гривень станом на 01.07.2023р. за курсом НБУ 36,5686грн./долар США в якості відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з держави Російська Федерація (Russian Federation код ISO ru/rus 643, Росія, 119991, м. Москва, Житня вулиця, 6.14) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, , рахунок: UА0026001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) 939400.0 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Фізична особа - підприємець Василевський Віктор Якович ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ).

Відповідач : держава Російська Федерація (Russian Federation код ISO ru/rus 643, Росія, 119991, м. Москва, Житня вулиця, 6.14).

Повне рішення складено "01" лютого 2024 р.

Суддя О.О. Присяжнюк