ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 Справа № 917/1630/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Компанія Byrass Consultants Limited

до Фізичної особи - підприємця Гейко Олени Анатоліївни

про передачу нежитлового приміщення

представники сторін не з`явилися

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулась Компанія Byrass Consultants Limited з позовом до Фізичної особи - підприємця Гейко Олени Анатоліївни із вимогами звільнити та передати за актом здачі-приймання орендоване нежитлове приміщення, розташоване за адресою Полтавська область, місто Гадяч, вул. Полтавська (50-річчя Жовтня), будинок 19, приміщення 5, загальною площею 60,2 кв.м, за договором оренди № 12/05 від 01.12.2019.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2024 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.60-61).

У ч. 1 ст. 366 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вказано, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2 ст. 366 ГПК України у випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

У статті 41 ГПК України вказано, що учасники приватноправових відносин з іноземним елементом можуть укласти угоду про вибір суду, якою визначити підсудність судам певної держави або одному чи декільком конкретним судам певної держави справ у спорах, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з такими правовими відносинами.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема:

1) визначення застосовуваного права;

2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб;

3) підсудність судам України справ з іноземним елементом.

У п.1 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про міжнародне приватне право" вказано, що підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів, укладених в рамках державно-приватного партнерства, зокрема концесійних договорів, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, зокрема об`єктом концесії, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт.

Згідно із ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

З огляду на викладене, ця позовна заява підлягає розгляду за правилами господарського судочинства у Господарському суді Полтавської області.

Згідно з пунктом 7.1. Договору оренди № 12/05 від 01.12.2019 сторони дійшли згоди, що договір є юридично дійсним, обов`язковим до виконання сторонами і при порушенні сторонами його умов може бути примусово виконаний на підставі рішення суду згідно діючого законодавства України.

Пунктом 10.1. Договору оренди № 12/05 від 01.12.2019 передбачено, що усі спори, розходження чи вимоги, які виникають із договору чи у зв`язку із ним, у тому числі, які стосуються його виконання, порушення, припинення чи визнання недійсним, підлягають вирішенню у суді згідно діючого законодавства України.

Господарський суд Полтавської області ухвалою від 06.09.2024 (а.с.64) залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (а.с.66-68).

Ухвалою від 27.09.2023 (а.с.70-71) суд призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовче засідання та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 24.10.2023 (а.с.90) суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою від 22.11.2023 (а.с.101-102) суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.12.2023.

Ухвалою від 19.12.2023 (а.с.115) суд відклав судове засідання на 30.01.2024 для надання можливості відповідачу прийняти участь у розгляді справи по суті справи.

Про час та місце розгляду справи по суті позивач повідомлений належним чином, що довідкою поштовим повідомленням від 27.11.2023 (а.с.103), поштовим повідомленням від 20.12.2023 (а.с.116), клопотаннями позивача від 12.12.2023 (а.с.112) та від 22.01.2024 (а.с.123).

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Гейко Олена Анатоліївна зареєстрована як Фізична особа - підприємець за адресою: АДРЕСА_1 . На дату цього судового засідання вказані дані не змінилися.

Ухвала від 27.09.2023, надіслана відповідачу на адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до суду з довідкою поштового відділення від 05.10.2023 про відсутність адресата за адресою (а.с.73-76).

Ухвала від 27.09.2023 також надсилалася відповідачу також на адресу діяльності, вказану у п. 1.1 договору оренди № 12/05 від 01.12.2019. Ця ухвала повернулася до суду з довідкою поштового відділення про відсутність адресата за цією адресою (а.с.78-81).

Ухвали від 22.11.2023 та від 19.12.2023, надіслані відповідачу на адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань , повернулися до суду з довідками поштового відділення про відсутність адресата за адресою (а.с.104-107, 117-121).

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Сам лише факт неотримання учасником справи кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвали суду від від 22.11.2023 та від 19.12.2023 вважаються врученими відповідачу.

Позивач подав клопотання від 12.12.2023 (а.с.112) та від 22.01.2024 (а.с.123) про розгляд справи за його відсутності. Це клопотання суд задовольнив.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Компанією "Byrass Consultants Limsted" (далі орендодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Гейко Оленою Анатоліївною (далі орендар, відповідач) укладений Договір оренди № 12/05 від 01.12.2019 з додатком № 1 до нього (далі - Договір, а.с. 9-20).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове, строкове, платне користування нерухоме майно: приміщення, розташоване за адресою Полтавська область, місто Гадяч, вул. Полтавська (50-річчя Жовтня), будинок 19, приміщення 5, загальною площею 60,2 кв.м. (орендоване майно) для використання його орендарем.

Підписанням цього Договору, орендодавець надає орендареві право користування орендованим майном, відповідно до умов цього Договору, у якості магазину господарчих товарів протягом строку дії цього Договору оренди.

У пункті 1.2. Договору визначено, що орендоване майно належить на праві власності орендодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.09.2007 САВ 302783. Орендодавець гарантує, що він наділений необхідною правомочністю для укладення цього договору.

Пунктом 1.9. Договору сторони погодили, що орендоване майно передається орендарю в нормальному технічному стані та придатному для використання з метою оренди на підставі Акту приймання-передавання орендованого майна, який є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 2.1. Договору орендодавець протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання даного договору передає, а орендар приймає у користування орендоване майно, що оформлюється Актом приймання-передавання орендованого майна, який підписується сторонами. З цього моменту починається обчислення строку оренди за цим договором.

Відповідно до умов пункту 3.1. Договору за користування орендованим майном орендар сплачує щомісячно орендодавцеві орендну плату в українській національній валюті - гривні по курсу долара США у відношенні до української гривні.

Пунктом 3.7 Договору визначено, що загальна сума орендної плати в місяць за цим Договором протягом перших дванадцяти місяців оренди складає суму в гривні еквівалентну 180 доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ, починаючи з тринадцятого місяця оренди загальна сума орендної плати в місяць за цим Договором складає суму в гривні еквівалентну 200 доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ, і визначається згідно умовам цього Договору.

Орендна плата вноситься Орендарем щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця в період з 01 по 05 числа поточного місяця (п. 3.13. Договору).

Згідно з п. 5.2 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

У п. 5.3 Договору сторони передбачили, що строк цього договору починає свій перебіг з моменту, визначеного у п. 5.2 цього Договору та діє протягом 35 місяців.

Згідно з пунктом 7.1. Договору сторони дійшли згоди, що договір є юридично дійсним, обов`язковим до виконання сторонами і при порушенні сторонами його умов може бути примусово виконаний на підставі рішення суду згідно діючого законодавства України.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що усі спори, розходження чи вимоги, які виникають із договору чи у зв`язку із ним, у тому числі, які стосуються його виконання, порушення, припинення чи визнання недійсним, підлягають вирішенню у суді згідно діючого законодавства України.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 24.05.2016, нежитлове приміщення, розташоване за адресою Полтавська область, місто Гадяч, вул. 50-річчя Жовтня, будинок 19, приміщення 5, загальною площею 60,2 кв.м, належить на праві приватної власності компанії Byrass Consultants Limited (позивачу). Ця інформація підтверджується на дату розгляду справи.

Відповідно до Акту приймання-передавання орендованого майна від 01.12.2019 (а.с.21) орендодавець передав, а орендар прийняв орендоване майно приміщення, розташоване за адресою Полтавська область, місто Гадяч, вул. Полтавська (50-річчя Жовтня), будинок 19, приміщення 5, загальною площею 60,2 кв.м.

Сторони погодили, що орендоване майно передається у належному стані (а.с. 21).

Акт приймання-передавання орендованого майна підписано орендодавцем та орендарем без зауважень, підписи сторін скріплені відтисками печаток.

Позивач у позові вказує, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором оренди № 12/05 від 01.12.2019 в частині здійснення повної та своєчасної сплати орендної плати.

Позивач звернувся до відповідача із претензією від 20.04.2022 № 11/2 (а.с.22-24) щодо необхідності сплати заборгованості з орендної плати в сумі 4027,29 дол. США за договором оренди № 12/05 від 01.12.2019, однак претензія повернулася невиконаною.

Позивач повторно звернувся до відповідача із претензією від 04.08.2022 № 15/2 (а.с.25-26) з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати в сумі 5027,39 дол. США за договором оренди № 12/05 від 01.12.2019, а також повідомив відповідача про розірвання договору з 31.08.2022 на підставі п. 9.3 Договору.

Направлення цієї претензії підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням від 09.08.2022 (а.с.25-26).

Позивач вказує, що відповідач вимоги претензій не виконав, заборгованість не сплатив, орендоване приміщення не повернув. Вказане стало приводом для звернення до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно пункту 5 статті 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір оренди.

Частинами 1, 6 статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною 1 статті 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Обов`язок наймача здійснювати оплату за передане майно у користування визначений статтею 759 ЦК України.

Актом приймання-передавання орендованого майна від 01.12.2019 (а.с. 21) підтверджується факт прийняття відповідачем в оренду нерухомого майна.

В ч.1 ст. 631 Цивільного кодексу України вказано, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

У ч.1 ст.795 ЦК України зазначено, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Актом приймання-передавання орендованого майна від 01.12.2019 (а.с. 21) підтверджується факт прийняття відповідачем в оренду нерухомого майна.

Згідно з п. 5.2 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

У п. 5.3 Договору сторони передбачили, що строк цього договору починає свій перебіг з моменту, визначеного у п. 5.2 цього Договору та діє протягом 35 місяців.

Таким чином, у відповідності до п. 5.3 Договору строк дії договору закінчився 01.11.2022 року.

Позивач звертався до відповідача із претензією від 04.08.2022 № 15/2 (а.с.25-26) з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати в сумі 5027,39 дол. США за договором оренди № 12/05 від 01.12.2019, а також повідомив відповідача про розірвання договору з 31.08.2022 на підставі п. 9.3 Договору.

Направлення цієї претензії підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням від 09.08.2022 (а.с.25-26).

У ч.1 ст.291 Господарського кодексу України вказано, що одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Згідно із ч. 2 ст.291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

Згідно із ч. 3 ст.291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

За ч. 4 ст.291 Господарського кодексу України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Отже, у відповідності до п. 5.3 Договору строк дії договору закінчився 01.11.2022 року.

У ч.2 ст.795 ЦК України зазначено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

У ч.1 ст. 785 ЦК України вказано, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У п. 2.3 Договору вказано, орендар протягом 3 календарних днів після закінчення строку дії цього договору повертає, а орендодавець приймає орендоване майно, що оформлюється актом здачі-приймання орендованого майна, який підписується сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач у позові зазначає, що відповідач орендоване приміщення не звільнив та позивачу не передав, акт передачі приміщення позивачу відповідач не підписав.

Відповідно до ст.ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися.

В ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Отже, в порушення умов договору та діючого законодавства, після закінчення строку дії договору, відповідач не повернув позивачу орендоване приміщення та не підписав відповідний акт.

Таким чином, наявність обставин, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог у позові, суд вважає доведеними, оскільки докази, надані на підтвердження цих обставин, є більш вірогідними, а доказів на її спростування відповідач суду не надав.

Отже, позов суд визнає обґрунтованим та задовольняє повністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій справі.

Суд встановив, що за подачу цього позову позивач сплатив судовий збір за платіжною інструкцією № 385 від 29.08.2023 у сумі 2684,00 грн (а.с.7), за платіжною інструкцією № 390 від 13.09.2023 у сумі 2684,00 грн (а.с.67). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено виписками від 30.08.2023 (а.с.62), від 14.09.2023 (а.с.69). Загальна сума сплаченого позивачем судового збору складає 5368,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача повністю.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Керуючись ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Фізичну особу підприємця Гейко Олену Анатоліївну ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) звільнити приміщення, розташоване за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вул. Полтавська (50-річчя Жовтня), будинок 19, приміщення 5, загальною площею 60,2 кв.м., яке на праві приватної власності належить Компанії «Byrass Consultants Limited» (1660, Cyprus, Nicosia, Karpenisi str., 30, 0, IBAN № НОМЕР_2 в АТ «Кристалбанк», м. Київ, МФО 339050) та передати по акту здачі-приймання орендованого майна приміщення, що розташоване за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вул. Полтавська (50-річчя Жовтня), будинок 19, приміщення 5, загальною площею 60,2 кв.м., яке на праві приватної власності належить Компанії «Byrass Consultants Limited» (1660, Cyprus, Nicosia, Karpenisi str., 30).

3. Стягнути з Фізичної особи підприємця Гейко Оленb Анатоліївнb ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Компанії «Byrass Consultants Limited» (1660, Cyprus, Nicosia, Karpenisi str., 30, 0, IBAN № НОМЕР_2 в АТ «Кристалбанк», м. Київ, МФО 339050) 5368 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати накази після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 30.01.2024.

Суддя Т. М. Безрук