ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
31 січня 2024 року Справа № 924/1351/20 (924/214/22)
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. , суддя Миханюк М.В.
при секретарі судового засідання Комшелюку А.А.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальності "Технопарк Проскурів" про стягнення витрат на правничу допомогу
за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 01.11.2023 (повний текст - 03.11.2023) у справі №924/1351/20 (924/214/22) (суддя Заярнюк І.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Технопарк Проскурів",
до Колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів",
до Окремого структурного відділу "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів",
(в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів")
сторони не забезпечили явку представників
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 01.11.2023 у справі №924/1351/20(924/214/22) залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду першої інстанції - без змін.
Адвокат Керницька І.Р. у відзиві на апеляційну скаргу заявила, що відповідач має намір протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, подати докази на підтвердження судових витрат, а саме витрат на правову допомогу.
19.12.2023 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Проскурів" Керницької І.Р. надійшло клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.
При цьому, суддя - член колегії Коломис В.В. з 18.12.2023 по 12.01.2024 перебувала у відпустці, про що листом були повідомлені учасники провадження.
Сторони були повідомлені про розгляд заяви.
25.01.2024 від представника ОСОБА_1 Яроша В.Ю. надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.
У судове засідання 31.01.2024 представники не з`явилися. Клопотань про відкладення чи про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції щодо розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, учасниками провадження не подавалися.
Колегія суддів, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальності „Технопарк Проскурів про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначає наступне.
Відповідно до ст.123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як встановлено ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься у ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як слідує із матеріалів справи та поданої заяви позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, останні містять наступні докази:
1) Договір про надання правової допомоги №55 від 11.04.2022, укладений між адвокатом Керницькою І.Р. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» в особі Генерального директора Будзінського Віталія Вікторовича предметом якого є представництво клієнта в усіх без обмежень та винятків органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в правоохоронних та контролюючих органах; представництво інтересів клієнта у всіх судових органах. Сторонами у вказаному спорі є позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» та відповідачі: Колективне підприємство «Агрофірма «Проскурів» та Окремий структурний відділ «Лісомисливського відділу «Агрофірми «Проскурів».
Відповідно до пункту 3.2. Договору винагорода Адвоката за надання правової допомоги (гонорар) обчислюється виходячи з витрачених годин роботи Адвоката (погодинна оплата). Вартість однієї години роботи Адвоката встановлюється Сторонами у додатку до цього Договору.
Відповідно до пункту 3.2. договору винагорода адвоката за надання правової допомоги (гонорар) обчислюється виходячи з витрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата). Вартість однієї години роботи адвоката встановлюється Сторонами у додатку до цього Договору.
Відповідно до пункту 3.3. Договору у будь-якому випадку гонорар Адвоката не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який встановлюється Сторонами у додатку до цього Договору.
Відповідно до пункту 3.4. Договору у разі, якщо після розрахунку гонорару відповідно до п.3.2 цього Договору (за погодинною оплатою), розмір гонорару буде більшим, ніж фіксований розмір гонорару, встановлений Сторонами у відповідному додатку, оплаті підлягає гонорар, який розрахований відповідно до п.3.2 цього Договору.
2) Додаток №4 до Договору про надання правової допомоги №55 від 11.04.2022, укладений між адвокатом Керницькою І.Р. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» в особі Генерального директора Будзінського Віталія Вікторовича, де визначено вартість роботи Адвоката та фіксований розмір гонорару за представництво клієнта в усіх без обмежень та винятків органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в правоохоронних та контролюючих органах; представництво інтересів клієнта у всіх судових органах, написання відзиву, клопотань про витребування та приєднання доказів до матеріалів справи, заперечення на відповідь на відзив та участь Адвоката у судових засіданнях.
3) Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.12.2023 до Договору про надання правової допомоги №55 від 11.04.2022, укладений на підтвердження виконання Адвокатом своїх обов`язків перед клієнтом.
Відповідно до п.5 Акта Сторони погодили, що гонорар у розмірі, встановленому у п.3 цього Акта буде сплачений Клієнтом в повному обсязі протягом 30-днів (тридцяти днів).
Доказів оплати послуг з надання правової допомоги ТОВ "Технопарк Проскурів" не надало, що за усталеною правовою позицією не перешкоджає відшкодуванню таких витрат (постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18).
Як вбачається з матеріалів справи, в процесі апеляційного перегляду ухвали господарського суду Хмельницької області від 01.11.2023 у справі №924/1351/20 (924/214/22) представник ТОВ «Технопарк Проскурів» адвокат Керницька І.Р. подала відзив на апеляційну скаргу, а також приймала участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції 13.12.2023.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 ГПК України).
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (див пункт 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).
Окрім того, звертає увагу, що визначена договором вартість правової допомоги, де вартість однієї години роботи у вищій інстанції є більшою за вартість у нижчій інстанції, є неспівмірною. Є загальновідомим і загальноприйнятим, що оскарження не потребує вивчення доказів, нормативної бази та обставин, які сторони, а особливо адвокати, не могли не вивчити та систематизувати ще під час розгляду у суді першої інстанції. Відтак, вартість години роботи адвоката під час представництва у суді апеляційної інстанції не може бути вищою від представництва у суді першої інстанції у цій же справі, а так само і кількість витрачених годин.
На підставі викладеного представник Полторацького А.Є. просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, обґрунтований розмір яких не може бути більше 1000 грн.
Колегія суддів враховує подані представником Полторацького А.Є. доводи про неспівмірність розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу, а тому щодо заявленого ТОВ "Технопарк Проскурів" до відшкодування розміру цих витрат зазначає наступне.
Згідно ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 статті 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
У договорі про надання правничої допомоги клієнт та адвокат вправі визначити розмір винагороди адвоката за надання клієнту юридичних послуг на власний розсуд. Проте, ці витрати не повинні бути непомірним тягарем для іншого учасника справи, який не є стороною цього договору.
Щодо відзиву на апеляційну скаргу колегія суддів вважає, що його підготовка не потребувала вивчення великого обсягу фактичних даних та виконання значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки адвокатом позивача вже сформовано у справі позицію захисту клієнта, а тому у даній справі складання відзиву на апеляційну скаргу не вимагали значних затрат часу.
Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що у даній справі при перегляді оскаржуваної ухвали представник приймав участь лише в одному судовому засіданні 13.12.2023 в режимі відеоконференції, яке тривало 30 хв.
З урахуванням наведеного вище та враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності з урахуванням ціни позову у справі, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000,00 грн.
Враховуючи, що спір виник з вини відповідачів у справі, керуючись статтями 126, 129 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу по 2500,00 грн з кожного відповідача.
Керуючись ст.ст.126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Технопарк Проскурів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.
4. Видачу наказів доручити господарському суду Хмельницької області.
5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.
Повний текст додаткової постанови складено 01.02.2024.
Головуючий суддя Саврій В.А.
Суддя Коломис В.В.
Суддя Миханюк М.В.