ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" січня 2024 р. Справа № 924/1231/23

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Вибодовський О.Д., при секретарі судового засідання Буй К.В., розглянувши матеріали справи

за позовом АТ "Малинський каменедробильний завод", селищна рада Гранітненська, Коростенського району, Житомирської області

до ТОВ "Шепетівський гранкар"єр, с.Рудня - Новенька, Шепетівського району, Хмельницької області

про стягнення 390 280,00 грн. основної заборгованості, 2 794,82 грн. 3% річних, 5 583,69 грн. інфляційних втрат, 6 129,88 грн. судового збору.

Представники сторін:

Від позивача: Гарбар К.Г. на підставі ордеру серії АМ №1071975 від 04.12.2023р. (в режимі відеоконференції);

Від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть:

До Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява за позовом АТ "Малинський каменедробильний завод", селищна рада Гранітненська, Коростенського району, Житомирської області до ТОВ "Шепетівський гранкар"єр, с.Рудня - Новенька, Шепетівського району, Хмельницької області про стягнення 408 658,51 грн.

Ухвалою суду від 30.11.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні від 21.12.2023р. судом винесено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 10.01.2024р. заяву представника позивача від 21.12.2023р. про зменшення позовних вимог прийнято та задоволено.

Предметом спору слід вважати стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівський гранкар`єр» (Код ) на користь Акціонерного товариства «Малинський каменедробильний завод» (Код ) 390 280,00 грн. основної заборгованості, 2 794,82 грн. 3% річних, 5 583,69 грн. інфляційних втрат, 6 129,88 грн. судового збору.

Присутній в засіданні суду представник позивача в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в засідання суду не з"явився.

Наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа підтверджено надіслання ухвал суду на електрону адресу відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Враховуючи обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

25.07.2023р. між АТ «Малинський каменедробильний завод» та ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» був укладений договір на виконання бурових робіт №БР/2507-2023 (далі - Договір), відповідно до якого АТ «Малинський каменедробильний завод» як Виконавець зобов`язалося за оплату виконувати бурові роботи на родовищах корисних копалин, що розробляються Замовником ТОВ «Шепетівський гранкар`єр».

Відповідно до п. 3.1 Договору вартість доручених Виконавцю робіт становить 240,00 грн. в т.ч. ПДВ 40,00 грн., за 1 погонний метр виконаних робіт і визначається згідно актів виконаних бурових робіт.

Відповідно до п. 5.3. Договору вартість виконаних бурових робіт визначається сторонами по факту їх виконання в актах приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.4. Договору Замовник протягом 10 календарних днів після виконання робіт та підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт проводить розрахунок за фактично виконані роботи на підставі рахунку Виконавця.

На виконання умов Договору сторонами 23.08.2023 року по факту виконаних бурових робіт було складено та підписано акт здачі-прийняття виконаних робіт №499 від 23.08.2023р. згідно з яким були виконані бурові роботи в кількості 1797 погонних метрів, вартість яких склала 431 280,00 грн. в т.ч. ПДВ 71 880,00 грн.

Також, позивачем було виписано і передано до ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» рахунок на оплату №211 від 23.08.2023 року на суму 431 280,00 грн.

До початку розгляду даної справи відповідач частково сплатив суму боргу в розмірі 31 000,00 грн.

27.10.2023р. позивачем надіслано відповідачу претензію №260 про сплату боргу в сумі 416 280,00 грн. Однак, дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

В подальшому відповідачем здійснено часткову проплату суми боргу в розмірі 10 000 грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи випискою по рахунку позивача за період з 01.12.2023р. по 07.12.2023 р.

Сума основної заборгованості відповідача перед позивачем із врахуванням зменшення позовних вимог за Договором складає 390 280,00 грн.

Додатково позивачем в порядку ст.625 ЦК України нараховано відповідачу 2 794,82 грн. - 3% річних та 5 583,69 грн. - інфляційних втрат за період з 03.09.2023р. по 25.09.2023р.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З положень ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Приписами ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Згідно ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник- зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника достроково.

Як вбачається із матеріалів справи 25.07.2023р. між АТ «Малинський каменедробильний завод» та ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» був укладений договір на виконання бурових робіт №БР/2507-2023 (далі - Договір), відповідно до якого АТ «Малинський каменедробильний завод» як Виконавець зобов`язалося за оплату виконувати бурові роботи на родовищах корисних копалин, що розробляються Замовником ТОВ «Шепетівський гранкар`єр».

Відповідно до п. 3.1 Договору вартість доручених Виконавцю робіт становить 240,00 грн. в т.ч. ПДВ 40,00 грн., за 1 погонний метр виконаних робіт і визначається згідно актів виконаних бурових робіт.

Відповідно до п. 5.3. Договору вартість виконаних бурових робіт визначається сторонами по факту їх виконання в актах приймання-передачі виконаних робіт. Відповідно до п. 5.4. Договору Замовник протягом 10 календарних днів після виконання робіт та підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт проводить розрахунок за фактично виконані роботи на підставі рахунку Виконавця.

На виконання умов Договору сторонами 23.08.2023 року по факту виконаних бурових робіт було складено та підписано акт здачі-прийняття виконаних робіт №499 від 23.08.2023р. згідно з яким були виконані бурові роботи в кількості 1797 погонних метрів, вартість яких склала 431 280,00 грн. в т.ч. ПДВ 71 880,00 грн.

Також, позивачем було виписано і передано до ТОВ «Шепетівський гранкар`єр» рахунок на оплату №211 від 23.08.2023 року на суму 431 280,00 грн.

До початку розгляду даної справи відповідач частково сплатив суму боргу в розмірі 31 000,00 грн.

27.10.2023р. позивачем надіслано відповідачу претензію №260 про сплату боргу в сумі 416 280,00 грн. Однак, дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

В подальшому відповідачем здійснено часткову проплату суми боргу в розмірі 10 000 грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи випискою по рахунку позивача за період з 01.12.2023р. по 07.12.2023 р.

Сума основної заборгованості відповідача перед позивачем із врахуванням зменшення позовних вимог за Договором складає 390 280,00 грн.

Додатково позивачем в порядку ст.625 ЦК України нараховано відповідачу 2 794,82 грн. - 3% річних та 5 583,69 грн. - інфляційних втрат за період з 03.09.2023р. по 25.09.2023р.

Суд, перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат у вище вказаних сумах, дійшов висновку, що вказані нарахування здійсненні вірно та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі обставини справи, давши їм правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст.129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ТОВ "Шепетівський гранкар"єр, (30430, с.Рудня - Новенька, Шепетівського району, Хмельницької області, код: 05470845) на користь АТ "Малинський каменедробильний завод", (11634, селищна рада Гранітненська комплекс будівель і споруд № 4, Коростенського району, Житомирської області, код: 04011905) - 390 280,00 грн. (триста дев"яносто тисяч двісті вісімдесят гривень 00 коп.) - основної заборгованості, 2 794,82 грн. (дві тисячі сімсот дев"яносто чотири гривні 82 коп.) - 3% річних, 5 583,69 грн. (п"ять тисяч п"ять сот вісімдесят три гривні 69 коп.) - інфляційних втрат та 5 979,87 грн. (п"ять тисяч дев"ять сот сімдесят дев"ять гривень 87 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 01.02.2024 р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу - ІНФОРМАЦІЯ_2

3 - відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_1