РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2024Справа № 910/9062/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро"

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про укладення типового договору оренди земельної ділянки

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Рєпкінка Ю.Є.

Представники:

від позивача - Яценко Д.С.

від відповідача - Самелюк К.О.

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Васильєва С.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" (далі - позивач, ТОВ Торговий дім "Дніпро") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач, КМР) з вимогою визнати укладеним між ТОВ Торговий дім "Дніпро" та КМР договір оренди земельної ділянки комунальної власності, площею 0,5027 га, кадастровий номер :75:221:0032, що розташована на бульв. Кольцова, 12 у запропонованій позивачем редакції.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що незважаючи на наявність рішення Київської міської ради від 15.11.2016 № 440/1444 "Про передачу земельної ділянки ТОВ Торговий дім "Дніпро" для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва" (далі - рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016) відповідач безпідставно ухиляється від укладення договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :75:221:0032) (далі - договір) з позивачем, як власником нерухомого майна, що розташоване на даній земельній ділянці, яка належить територіальній громаді міста Києва на праві комунальної власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 12.06.2023 позовну заяву ТОВ Торговий дім "Дніпро" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

19.06.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 прийнято позовну заяву ТОВ Торговий дім "Дніпро" до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9062/23, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.08.2023 о 15:00 год та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - третя особа, Департамент земельних ресурсів КМР (КМДА)).

13.07.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, відповідно до якого відповідач заперечив проти позовних вимог у повному обсязі.

У підготовче засідання, призначене на 07.08.2023, з`явилися представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у підготовче засідання 07.08.2023 не з`явився.

Суд долучив до матеріалів справи, подані учасниками справи через відділ діловодства суду заяви по суті справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження за ініціативою суду на тридцять днів та відкладено підготовче засідання у справі на 11.09.2023 о 10:40 год.

22.08.2023 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

29.08.2023 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли пояснення щодо позовної заяви, відповідно до яких третя особа зазначила про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У підготовче засідання, призначене на 11.09.2023, з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Суд долучив до матеріалів справи, подані учасниками справи через відділ діловодства суду заяви по суті справи та з процесуальних питань.

Суд протокольною ухвалою, у підготовчому засіданні 11.09.2023, зобов`язав позивача надати суду докази на підтвердження права власності на об`єкти нерухомості, що розташовані на спірній земельній ділянці.

Суд протокольною ухвалою, у підготовчому засіданні 11.09.2023, зобов`язав третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, надати суду докази відправлення позивачу листів №05716-6161 від 27.03.2019, №05716-32798 від 10.12.2021 та №05716-2742 від 02.03.2023.

Суд протокольною ухвалою, у підготовчому засіданні 11.09.2023, зобов`язав позивача надати суду докази звернення до відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, щодо укладення договору оренди.

У підготовчому засіданні11.09.2023 судом оголошено перерву до 02.10.2023 о 12:00 год.

15.09.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

02.10.2023 через відділ діловодства суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, надійшло клопотання про долучення доказів.

У підготовче засідання, призначене на 02.10.2023, з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Представник позивача у підготовчому засіданні, призначеному на 02.10.2023, подав письмові пояснення та заяву про уточнення позовних вимог, викладених в позовній заяві 08.06.2023 по справі №910/9062/23 (далі - заява про уточнення позовних вимог від 02.10.2023). Позивач уточнив позовні вимоги в частині умов договору щодо розміру орендної плати за користуання земельної ділянки, враховуючи отримання позивачем витягу № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок на земельну ділянку кадастровий номер :75:221:0032, позивач також уточнив позовні вимоги в інших частинах договору, враховуючи правові позиції відповідача та третьої особи.

У підготовчому засіданні, призначеному на 02.10.2023, судом прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог від 02.10.2023. Письмові пояснення та заява про уточнення позовних вимог від 02.10.2023 долучені до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 02.10.2023 судом оголошено перерву до 16.10.2023 о 11:40 год.

10.10.2023 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

13.10.2023 через відділ діловодства суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, надійшли заперечення, відповідно до яких третя особа не погодилась з редакцією пунктів 8, 9, 10 договору, викладеного позивачем у заяві про уточнення позовних вимог від 02.10.2023, оскільки вважає, що такі умови договору не відповідають ст. 33 ЗаконуУкраїни "Про оренду землі", ст. 126-1 Земельного кодексу України.

13.10.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення.

У підготовче засідання, призначене на 16.10.2023, з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Суд долучив до матеріалів справи, подані учасниками справи через відділ діловодства суду заяви по суті справи та з процесуальних питань.

У підготовчому засіданні 16.10.2023 судом оголошено перерву до 30.10.2023 о 10:00 год.

17.10.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

27.10.2023 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, викладених в позовній заяві 08.06.2023 та в заяві від 02.10.2023 по справі №910/9062/23 (далі - заява про уточнення позовних вимог від 27.10.2023). Позивач уточнив позовні вимоги, враховуючи правові позиції відповідача та третьої особи та зміст рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016.

У підготовче засідання, призначене на 30.10.2023, з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні, призначеному на 30.10.2023, судом прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог від 27.10.2023.

Суд долучив до матеріалів справи, подані учасниками справи через відділ діловодства суду заяви по суті справи та з процесуальних питань.

У підготовчому засіданні 30.10.2023 судом оголошено перерву до 13.11.2023 о 14:20 год.

07.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких відповідач зазначив про свою незгоду з редакцією п. 16, пп 4 п. 28, пп 3 п. 29, п. 44 договору, викладеного позивачем у заяві про уточнення позовних вимог від 27.10.2023, оскільки вважає, що такі умови договору не відповідають приписам чинного законодавства та принципам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідач також зауважив щодо відсутності у договорі пункту, який передбачав би обов`язок орендаря актуалізувати інформацію з одночасним її поданням до контролюючих органів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки у разі її зміни.

У підготовче засідання, призначене на 13.11.2023, з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Представник позивача у підготовчому засіданні, призначеному на 13.11.2023, подав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. Судом клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи задоволено.

Суд долучив до матеріалів справи подані учасниками справи через відділ діловодства суду заяви з процесуальних питань.

У підготовчому засіданні 13.11.2023 судом оголошено перерву до 27.11.2023 о 11:00 год.

24.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, викладених в позовній заяві 08.06.2023 та в заяві від 02.10.2023 по справі №910/9062/23 (далі - заява про уточнення позовних вимог від 24.11.2023). Позивач уточнив позовні вимоги, враховуючи додаткові пояснення відповідача, які надійшли 07.11.2023 через відділ діловодства суду, та зміст рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016.

У підготовче засідання, призначене на 27.11.2023, з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні, призначеному на 27.11.2023, судом прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог від 24.11.2023.

У підготовчому засіданні 27.11.2023 судом оголошено перерву до 18.12.2023 о 11:00 год.

У підготовче засідання, призначене на 18.12.2023, з`явилися представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Представник позивача у підготовче засідання, призначене на 18.12.2023, не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце цього засідання був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у підготовчому засіданні, призначеному на 18.12.2023, подав заперечення третьої особи, відповідно до яких третя особа не погодилась з редакцією пунктів 9, 10 договору, викладеного позивачем у заяві про уточнення позовних вимог від 24.11.2023, оскільки вважає, що такі умови договору не відповідають ст. 33 ЗаконуУкраїни "Про оренду землі", також третя особа вважає, що запропонована позивачем редакція пунктів 17, 18, 19 договору не відповідає положенням Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та пунктам 1, 2 рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016, запропонована позивачем редакція пункту 17 договору визначає вид використання земельної ділянки, відмінний від того, що визначений рішенням КМР № 440/1444 від 15.11.2016. Заперечення третьої особи судом долучені до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 18.12.2023 представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача зазначили, що повідомили всі обставини справи, які їм відомі, та надали всі докази, на які вони посилаються.

У підготовчому засіданні, призначеному на 18.12.2023, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 29.01.2024 о 11:00 год.

18.12.2023 через відділ діловодства суду (після закінчення судового засідання) надійшла заява представника позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату, яка сформована в системі "Електронний суд" 15.12.2023 та зареєстрована у КП "Діловодство спеціалізованого суду" 18.12.2023 11:18 год.

19.12.2023 через відділ діловодства суду надійшли заперечення третьої особи, направлені до суду засобами поштового зв`язку, аналогічні за змістом запереченням, поданим представником третьої особи у підготовчому засіданні 18.12.2023.

24.01.2024 через відділ діловодства суду надійшли додаткові письмові пояснення, подані позивачем на спростування заперечень третьої особи, поданих у підготовчому засіданні 18.12.2023.

У судове засідання, призначене на 29.01.2024, з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У судовому засіданні 29.01.2024 судом здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 29.01.2024 судом було заслухано вступне слово позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Позивач у повному обсязі підтримав позовні вимоги, викладені у заяві про уточнення позовних вимог від 24.11.2023, яка прийнята судом до розгляду у підготовчому засіданні 27.11.2023.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 29.01.2024 судом з`ясовано обставини справи та досліджено докази, після чого суд перейшов до судових дебатів.

У судових дебатах представники позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, виступили з промовою (заключним словом).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 29.01.2024 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими учасники справи обґрунтовували відповідні обставини, суд

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" (далі -ТОВ Торговий дім "Дніпро", позивач) є власником нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі (літ. Д), загальною площею 142,5 кв.м та нежитлового приміщення (літ. Е), загальною площею 32,80 кв.м, що розташовані за адресою: м. Київ, бульвар Кольцова, буд. 12.

Право власності позивача на вказані нежитлові приміщення виникло у позивача на підставі рішень Святошинського районного суду міста Києва від 04.06.2010 у справі № 2-1954, 2010 р. (а.с. 82-86 т. 1), від 18.08.2011 у справі № 2-4520/11 (а.с. 91-92 т. 1) та зареєстровано Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна 21.10.2010 року, номер запису: 1159-3 в книзі 25з-40, що підтверджується витягом № 27728432 (а.с. 90 т. 1) та 06.10.2011 року, номер запису: 1159-3 в книзі 25з-40, що підтверджується витягом № 31563515 (а.с. 96 т. 1).

Право власності позивача на зазначене нерухоме майно підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 335828893 від 15.06.2023 (а.с. 97 т. 1).

Належне позивачу на праві власності нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер: :75:221:0032 (далі - земельна ділянка), яка належить на праві комунальної власності територіальної громади міста Києва, в особі Київської міської ради, що не заперечувалось учасниками справи.

13.04.2007 з метою отримання земельної ділянки в оренду позивач звернувся до Київської міської ради (далі - КМР, відповідач) з клопотанням № К-9645 про надання у користування (оренду) земельної ділянки для обслуговування та експлуатації торговельного майданчика на термін 5 років (а.с. 81 т. 1).

Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Депаратмент земельних ресурсів КМР (КМДА), третя особа) було розроблено проєкт рішення Київської міської ради "Про передачу земельної ділянки ТОВ Торговий дім "Дніпро" для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва" (а.с. 20-23 т. 1).

Відповідно до пояснювальної записки №ПЗ-13429 від 13.06.2015 до проєкту рішення Київської міської ради "Про передачу земельної ділянки ТОВ Торговий дім "Дніпро" для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва" (а.с. 23-24 т. 1) зазначено, що земельна ділянка (кадастровий номер: :75:221:0032), яка планується до передачі в оренду, забудована нежитловою будівлею (літ. Д) загальною площею 142,50 кв.м та нежитловим приміщенням (літ. Е) загальною площею 32,80 кв.м (право власності зареєстровано на підставі рішень Святошинського районного суду міста Києва від 04.06.2010 та від 18.08.2011). Там же зазначено, що земельна ділянка відноситься до міських земель, не наданих у власність чи користування (КО "Центр містобудування та архітектури" від 12.04.2007 № 03-1298), земельна ділянка розташована в межах червоних ліній, орієнтовна площа забудови - 50%.

15.11.2016 Київською міською радою прийнято рішення №440/1444 "Про передачу земельної ділянки ТОВ Торговий дім "Дніпро" для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва" (далі - рішення КМР №440/1444 від 15.11.2016) (а.с. 18-19 т. 1), відповідно до якого КМР вирішила:

1. Затвердити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ Торговий дім «Дніпро» для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, справа Д-4377, заява ДЦ №01006-04 від 05.04.2015).

2. Передати ТОВ Торговий дім «Дніпро», за умови виконання пункту 3 цього рішення, в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,5027 га в межах червоних ліній (кадастровий номер 800000000:75:221:0032, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-014) для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з набуттям права власності на майно (рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04.06.2010 та від 18.08.2011).

3. Товариству з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Дніпро»:

3.1. Виконувати обов`язки землекористувача відповідно до статті 96 Земельного кодексу України.

3.2. Виконувати вимоги, викладені в листах Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 17.03.2011 №2857/0/18/19-11 та Головного управління Держземагенства у м. Києві від 19.02.2013 №245.

3.3. Питання майнових відносин вирішувати в установленому порядку.

3.4. Питання пайової участі та укладення з Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договору про пайову участь вирішувати в порядку та випадках, встановлених законодавством.

3.5. Забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, що знаходяться в межах земельної ділянки.

3.6. Земельну ділянку в межах червоних ліній використовувати з обмеженням відповідно до вимог містобудівного законодавства.

3.7. У місячний термін надати до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) документи, визначені чинним законодавством, необхідні для укладання договору оренди земельної ділянки.

4. Попередити землекористувача, що використання землі не за цільовим призначенням тягне за собою припинення права користування нею відповідно до вимог статей 141, 143 Земельного кодексу України.

5. Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування.

Згідно листа від 17.03.2011 №2857/0/18/19-11 (а.с. 25-26 т. 2) Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища не заперечувало проти відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування торговельного майданчику, без права забудови.

Згідно листа від 19.02.2013 №245 (а.с. 27 т. 2) Головне управління Держземагенства у м. Києві надало Висновок до проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастрова справа Д-4377), у якому визначено цільове призначення земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування торговельного майданчику; умови надання (передчі): короткострокова оренда на 5 років.

Отже, Київською міською радою затверджено проєкт землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ТОВ Торговий дім «Дніпро» для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва та прийнято рішення про передачу ТОВ Торговий дім «Дніпро» зазначеної земельної ділянки в оренду на 5 років.

19.12.2016 позивач звернувся до Київської міської ради в особі Департаменту земельних ресурсів КМР (КМДА) із заявами № 52, № 53 від 19.12.2016 (вх. № 057/21260, № 057/21261 від 21.12.2016) (а.с. 29, 30 т. 1), в яких виклав прохання підготувати проєкт договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 800000000:75:221:0032 та повідомив про нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці, наявність орендарів будівель КВЕД 4711 на приміщення площею 175,3 кв.м. Крім того, до наведених заяв позивач долучив оригінал витягу з технічної документації про нормативної грошову оцінку земельної ділянки, виданий Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців із зазначенням КВЕДів, копію рішення Київради та фотофіксацію земельної ділянки.

31.01.2017 Департаментом земельних ресурсів КМР (КМДА) надано розрахунок № Ю-24648 розміру орендної плати за земельну ділянку (кадастровий номер: 800000000:75:221:0032) (а.с. 32 т. 1).

01.03.2017 року між Департаментом земельних ресурсів КМР (КМДА) та ТОВ Торговий дім "Дніпро" укладено Акт приймання-передачі проєкту договору оренди земельної ділянки (а.с. 33 т. 1).

Відповідно до наведеного акту:

1. Департамент земельних ресурсів КМР (КМДА) передав, а ТОВ Торговий дім "Дніпро" отримав проєкт договору оренди земельної ділянки з наступними характеристиками:

кадастровий номер - 800000000:75:221:0032;

місце розташування - бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва;

цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

категорія земель - землі житлової та громадської забудови;

вид використання - для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика;

розмір (площа) - 0,507 га в межах червоних ліній.

2. Додатки до проєкту договору на 3 арк., в тому числі розрахунок № Ю-24648 розміру орендної плати за земельну ділянку (кадастровий номер: 800000000:75:221:0032).

3. Проєкт договору підготовлений на підставі рішення Київради від 15.11.2016 №440/1444.

4. Сторони підтверджують, що проєкт договору оренди земельної ділянки завізований директором Департаменту.

5. Акт складено у двох примірниках, з яких один залишається у Департаменті, другий видано представнику ТОВ Торговий дім "Дніпро" за довіреністю.

Позивач зазначив, що сторони в усній формі узгодили дату та час нотаріального посвідчення договору у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М., проте договір оренди земельної ділянки укладено не було.

У квітні 2018 керівник Київської місцевої прокуратури №9 в інтересах держави звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради та ТОВ Торговий дім "Дніпро" про визнання незаконним та скасування рішення КМР від 15.11.2016 № 440/14 "Про передачу земельної ділянки Товариству обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" для експлуатації та обслуговування торгівельного майданчика на бульварі Кольцова, 12 у Святошинському районі м.Києва", визнання відсутнім у ТОВ Торговий дім "Дніпро" права користування земельною ділянкою, площею 0,5027 га по бульвару Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва (кадастровий номер :75:221:0032).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2018 у справі №910/5114/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018, в позові відмовлено.

Отже, рішення суду у справі №910/5114/18 набрало законної сили 17.12.2018.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, обставини, встановлені рішенням суду у справі № 910/5114/18, щодо відсутності підстав для визнання незаконним та скасування рішення КМР від 15.11.2016 № 440/14 не доказуються при розгляді даної справи № 910/9062/23 в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України.

При розгляді справи № 910/5114/18 суди дійшли висновку, що оскільки не доведено підстав визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 15.11.2016 № 440/14 "Про передачу земельної ділянки Товариству обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" для експлуатації та обслуговування торгівельного майданчика на бульварі Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва", на підставі якого ТОВ Торговий дім "Дніпро" передано у користування строком на 5 років спірну земельну ділянку, то вимоги про визнання відсутнім у ТОВ Торговий дім "Дніпро" права користування земельною ділянкою, площею 0,5027 га по бульвару Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва (кадастровий номер :75:221:0032) є необґрунтованими.

Станом на час розгляду даної справи № 910/9062/23 рішення КМР від 15.11.2016 № 440/14 є чинним, у судовому порядку незаконним не визнавалось та не скасовувалось, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

З метою визначення нової грошової оцінки земельної ділянки позивач отримав довідку про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки №Ю-47722/2019 від 15.02.2019 (а.с. 34 т. 1).

20.02.2019 позивач звернувся до Департаменту земельних ресурсів КМР (КМДА) із заявою від 20.02.2019 (вх.№ 057/2166 від 20.02.2019) з проханням підготувати документи та визначити час для завершення підписання та посвідчення договору (а.с. 213 т. 1).

27.03.2019 Департамент земельних ресурсів КМР (КМДА) листом №05716-6161 повідомив позивача, що для забезпечення укладення договору оренди вказаної земельної ділянки ТОВ Торговий дім "Дніпро" необхідно надати до Департаменту актуальний витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та інформацію про розподіл загальної площі будівель і споруд згідно КВЕД (у разі їх наявності), наявність (відсутність) орендарів цих будівель і споруд та копію витягу (виписки) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 35 т. 1).

16.11.2021 позивач звернувся до відповідача з проханням укласти договір оренди земельної ділянки, подавши заяву № 46 від 15.11.2021 (вх. № 42529 від 16.11.2023) (а.с. 214 т. 1).

У відповідь на наведений лист позивача, Департамент земельних ресурсів КМР (КМДА) листом № 05716-32798 від 10.12.2021 повідомив позивача, що для підготовки проєкту договору ТОВ Торговий дім "Дніпро" необхідно направити до Департаменту звернення щодо здійснення розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку, зазначивши інформацію про фактичне використання земельної ділянки, будівель і споруд згідно з КВЕД та наявність (відсутність) орендарів цих будівель і споруд, додавши оригінал витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, актуального на момент подачі відповідного звернення (а.с. 174 т. 1).

01.02.2023 позивач звернувся до Голови Київської міської ради із заявою № 6 від 01.02.2023 (вх. № 3586 від 06.02.2023), згідно якої просив надати доручення щодо підготовки документів (розрахунків нормативно-грошової оцінки земельної ділянки) та в подальшому підписати договір оренди земельної ділянки з ТОВ Торговий дім "Дніпро" (а.с. 36 т. 1).

Департамент земельних ресурсів КМР (КМДА) листом № 05716-2742 від 02.03.2023 повідомив позивача, що Департаментом може бути здійснено розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку (кадастровий номер :75:221:0032) та підготовлено проєкт відповідного договору після надання ТОВ Торговий дім "Дніпро" витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру, актуального на момент підготовки проекту договору (з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік), а також документів та відомостей щодо правового статусу будівель і споруд на цій земельній ділянці та про наявність відсутність їх орендарів (а.с. 175-176 т. 1).

Позивач стверджує, що ним було вчинено всі необхідні та достатні дії для укладення та підписання договору оренди земельної ділянки.

Оскільки після прийняття рішення №440/1444 від 15.11.2016 "Про передачу земельної ділянки ТОВ Торговий дім "Дніпро" Київська міська рада так і не уклала договір оренди земельної ділянки, позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогою про визнання укладеним між ТОВ Торговий дім "Дніпро" та КМР договору оренди земельної ділянки комунальної власності, площею 0,5027 га, кадастровий номер :75:221:0032, що розташована на бульв. Кольцова, 12 у редакції, наведеній у заяві про уточнення позовних вимог від 24.11.2023 (а.с. 31-37 т. 2).

Позивач вважає, що у запропонованій ним редакції договору оренди земельної ділянки викладені всі істотні умови, які визначені як обов`язкові статтею 13 Закону України "Про оренду землі" для визнання такого договору укладеним, а також запропонована позивачем редакція договору відповідає вимогам щодо типової форми такого договору.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на таке.

Відповідач вважає заявлені позовні вимоги передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016, звернення позивача № 53 від 19.12.2016 (вх. №057/21260 від 21.12.2016) та поданих ним документів, Департаментом земельних ресурсів КМР (КМДА) готувався проєкт відповідного договору оренди земельної ділянки та передавався позивачу у березні 2017 року для забезпечення нотаріального посвідчення договору оренди.

Визнання незаконним та скасування рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016 було предметом розгляду позову керівника Київської місцевої прокуратури № 9 у справі № 910/5114/18.

Після завершення розгляду справи № 910/5114/18 позивачем не забезпечено подачу документів у обсязі, який дозволив би Департаменту земельних ресурсів КМР (КМДА) здійснити розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку та підготувати проєкт договору її оренди, відтак не вбачається порушення прав та інтересів позивача з боку Київської міської ради.

Відповідач також вважає, що запропонована позивачем редакція договору, зокрема в частині наявних п. 16, пп 4 п. 28, пп 3 п. 29 та п. 44 та за відсутності пункту, який передбачає коригування розміру орендної плати у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не відповідає затвердженій формі типового договору оренди, вимогам чинного законодавства та принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Третя особа проти позову заперечила з огляду на таке.

На момент прийняття КМР Рішення від 15.11.2016 № 440/1444 та підготовки проєкту договору оренди земельної ділянки діяв Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві», затверджений Рішенням КМР № 63/9120 від 28.02.2013 (далі - Тимчасовий порядок № 63/9120), відповідно до якого Департамент земельних ресурісів КМР (КМДА) вчинив ряд дій, у тому числі передав представнику позивача проєкт договору оренди замельної ділянки, завізований керівником Департаменту, проте Департамент не був наділений повноваженнями вчиняти заходи щодо організації підписання договору оренди земельної ділянки та його нотаріального посвідчення.

На твердження третьої особи, в матеріалах справи відсутні докази узгодження з Київською міською радою питання щодо обрання нотаріуса для нотаріального посвідчення договору оренди земельної ділянки або звернення позивача до іншого нотаріуса, у зв`язку зі зволіканням щодо підписання договору, а тому саме позивачем не вчинено необхідних та достатніх дій, спрямованих на укладення договору оренди земельної ділянки згідно з чинним законодавством.

На твердження третьої особи, в матеріалах справи відсутні докази передання позивачем проєкту договору оренди земельної ділянки приватному нотаріусу Дем`яненко Т.М. для нотаріального посвідчення, а тому третя особа стверджує, що проєкт договору знаходився у позивача і на підпис, після підписання позивачем, голові Київської міської ради не передавався, у зв`язку з чим, Департамент земельних ресурсів КМР (КМДА) був позбавлений спільно з управлінням організаційно - аналітичного забезпечення діяльності Київського міського голови (патронатною службою) у десятиденний строк вжити заходи щодо організації підписання договору оренди земельної ділянки та його нотаріального посвідчення.

Третя особа зазначила, що Департамент земельних ресурсів КМР (КМДА) може здійснити розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку та підготувати проєкт договору її оренди за наявності витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру, актуального на момент підготовки проєкту договору, та інформації суб`єкта права на землю про наявність/відсутність орендарів будівель (споруд), розташованих на цій земельній ділянці. Проте, позивачем так і не надано до Департаменту таких документів, на підставі яких останнім було б здійснено розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку та підготовлено новий проєкт відповідного договору.

Третя особа зазначила, що позивачем пропущено строки на укладення договору оренди земельної ділянки, оскільки саме через нехтування своїми правами та обов`язками суб`єкта господарювання, якому органом місцевого самоврядування було ухвалено надати у користування земельну ділянку, рішення КМР від 15.11.2016 № 404/1444 втратило чинність.

Третя особа заперечила щодо запропонованої позивачем редакції договору в частині пунктів 8, 9, 10, оскільки договір оренди земельної ділянки комунальної власності, на якій розташовані будівлі і споруди, що є власністю орендаря, у разі його продовження, має в обов`язковому порядку містити умови, передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" та статті 126-1 Земельного кодексу України. Також третя особа вважає, що запропонована позивачем редакція пунктів 17, 18, 19 договору не відповідає положенням Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та пунктам 1, 2 рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016, запропонована позивачем редакція пункту 17 договору визначає вид використання земельної ділянки, відмінний від того, що визначений рішенням КМР № 440/1444 від 15.11.2016.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані учасниками справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про оренду землі" спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Позивачем заявлено вимогу про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки у запропонованій позивачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, та відповідає способам захисту, визначеним статтею 20 ГК України, зокрема, установлення господарських правовідносин.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2016 Київською міською радою прийнято рішення №440/1444 "Про передачу земельної ділянки ТОВ Торговий дім "Дніпро" для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва", проте протягом тривалого строку, не зважаючи на неодноразові звернення ТОВ Торговий дім "Дніпро" до КМР щодо укладення договору оренди земельної ділянки, сторони не дійшли згоди в оформленні орендних відносин щодо користування земельною ділянкою.

Встановивши наявність у позивача суб`єктивного матеріального права, на захист якого подано даний позов про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушеного права позивача у спірному випадку.

Предметом спору у даній справі є питання щодо наявності чи відсутності підстав для укладення між ТОВ Торговий дім "Дніпро" та КМР договору оренди земельної ділянки комунальної власності, площею 0,5027 га, кадастровий номер :75:221:0032, що розташована на бульв. Кольцова, 12, у запропонованій позивачем редакції.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (ч. 3 ст. 184 ГК України).

Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст. 181 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

За положеннями статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 2 ст. 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільської, селищної, міської ради.

Розпорядження землями комунальної власності міста Києва, в тому числі надання земельних ділянок у власність чи користування, відповідно до статті 9 ЗК України, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" відноситься до виключних повноважень Київської міської ради.

Відтак вирішення питання про надання у користування спірної земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Київ, Святошинський район, бульв. Кольцова, 12, належить до компетенції Київської міської ради.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 93 ЗК України, приписи якої кореспондуються зі ст. 1 Закону України "Про оренду землі", визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 9 ст. 93 ЗК України, ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі", орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначено ст. 124 ЗК України, за змістом частини першої якої, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Частиною другою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статті 123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 134 ЗК України визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Особа, яка відповідно до закону може бути орендодавцем земельної ділянки, може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

Типовий договір оренди землі та типовий договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 14 Закону України "Про оренду землі".

Типовий договір оренди землі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (із змінами, внесеними згідно з Пстановами Кабінету Міністрів України

№ 1724 від 13.12.2006, № 780 від 03.09.2008, № 843 від 23.11.2016, № 890 від 22.11.2017, № 650 від 22.07.2020, № 563 від 10.05.2022, № 921 від 19.08.2022) (далі - Типовий договір оренди землі).

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" (в чинній редакції) істотними умовами договору оренди землі є:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

дата укладення та строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про оренду землі" орендна плата справляється у грошовій формі. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

Відповідно до частини 9 статті 238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проєкт договору.

Судом враховано, що під час розгляду даної справи відповідач та третя особа не надали власний проєкт договору оренди землі.

Проаналізувавши умови запропонованої позивачем редакції договору оренди землі (а.с. 32-37 т. 2), суд встановив наступне.

Запропонована позивачем редакція договору оренди землі (наведена у заяві про уточнення позовних вимог від 24.11.2023) містить істотні умови такого договору, визначені ст. 15 Закону України "Про оренду землі", зміст яких відповідає умовам Типового договору оренди землі, а саме:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) - земельна ділянка, як сформований об`єкт цивільних прав за кадастровим номером - :75:221:0032 з наступними характеристиками: місце розташування - бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва; загальна площа: 0,5027 га; цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика (пункт 2 договору в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 24.11.2023);

дата укладення - не зазначена, водночас відповідно до ст. 187 ГК України, день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору;

строк дії договору оренди - 5 (п`ять) років (пункт 8 договору в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 24.11.2023);

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду - пункти 11, 12, 13, 14, 15, 16 договору в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 24.11.2023.

Водночас судом встановлено, що запропонована позивачем редакція договору оренди землі (наведена у заяві про уточнення позовних вимог від 24.11.2023) фактично не містить такої істотної умови договору оренди землі, визначеної ст. 15 Закону України "Про оренду землі", як відповідальності за несплату орендної плати.

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Пунктом 14 Типового договору оренди землі визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

стягується пеня у розмірі ________ відсотків несплаченої суми за кожний день прострочення.

Статтею 1 Закону України № 543/96-ВР від 22.11.1996 "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону України, розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне доповнити запропоновану позивачем редакцію договору оренди землі пунктом 16-1 наступного змісту: "16-1. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується, від несплаченої суми за кожний день прострочення".

Стосовно тверджень третьої особи про те, що запропонована позивачем редакція договору в частині пунктів 8, 9, 10, не відповідає умовам, передбаченим статтею 33 Закону України "Про оренду землі" та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Судом досліджено, що запропонована позивачем редакція пунктів 8, 9, 10 викладена наступним чином:

"8. Договір укладено на 5 (п`ять) років.

9. Після закінчення строку дії договору, його дія поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.

10. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк, у визначений законодавством порядку".

Статтею 126-1 Земельного кодексу України встановлено:

1. Договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів.

Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.

2. Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

3. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.

4. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.

Судом встановлено, що умови п. 8, 9 запропонованованої позивачем редакції договору (наведена у заяві про уточнення позовних вимог від 24.11.2023 (а.с. 31-37 т. 2) відповідають рішенню КМР № 440/1444 від 15.11.2015 та приписам ст. 126-1 Земельного кодексу України. При цьому застосування позивачем у п. 9 запропонованованої позивачем редакції договору слів "той самий" "тих саме" не суперечить суті ч. 2 ст. 126-1 Земельного кодексу України, яка містить слова "такий самий" "таких саме".

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначені умови переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, а саме:

Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проєкт договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (абз. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Абзацем 2 пункту 8 Типового договору оренди землі визначено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за ____________ днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Проаналізувавши зміст наведених норм ст. 33 Закону України "Про оренду землі", абз. 2 п. 8 Типового договору оренди землі, суд вважає за необхідне викласти п. 10 запропонованої позивачем реакції договору у такій редакції:

"10. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, Орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору".

Стосовно тверджень третьої особи про те, що запропонована позивачем редакція пунктів 17, 18, 19 договору не відповідає положенням Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та пунктам 1, 2 рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016, запропонована позивачем редакція пункту 17 договору визначає вид використання земельної ділянки, відмінний від того, що визначений рішенням КМР № 440/1444 від 15.11.2016, суд зазначає наступне.

Судом досліджено, що запропонована позивачем редакція пунктів 17, 18, 19 викладена наступним чином:

"17. Земельна ділянка передається в оренду для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного майданчика.

18. Цільове призначення земельної ділянки: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

19. Умови збереження стану об`єкта оренди: Орендарю забороняється використання земельної ділянки всупереч умовам цього договору та заборона зміни цільового призначення земельної ділянки без письмового дозволу Орендодавця".

Судом враховано, що спірна земельна ділянка передана ТОВ Торговий дім «Дніпро» в оренду на підставі рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про землеустрій" (в редакції, чинній станом на час прийняття КМР рішення № 440/1444 від 15.11.2016) цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про землеустрій" (в чинній редакції) цільове призначення земельної ділянки - допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення.

Згідно з частиною 1 статті 19 ЗК України (тут і далі - ЗК України в редакції, чинній станом на час прийняття КМР рішення № 440/1444 від 15.11.2016), землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України (тут і далі в чинній редакції) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проєктами землеустрою щодо їх відведення.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу (абз. 1, 2 ч. 5 ст. 20 ЗК України).

З наведених норм вбачається, що за цільовим призначенням землі України поділяються на категорії. У межах кожної категорії земель виділяються види використання земельної ділянки, які визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою, крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони.

Відповідно до наявних в матеріалах справи витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2023 ві 30.05.2023, №НВ-023 від 20.09.2023 (а.с. 42, 224 т. 1) вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером: :75:221:0032 належить до категорії земель: землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Судом встановлено, що згідно з пунктом 1 рішення КМР З№ 440/1444 від 15.11.2016 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ Торговий дім «Дніпро» для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, справа Д-4377, заява ДЦ №01006-04 від 05.04.2015).

Згідно з пунктом 2 рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016 передано ТОВ Торговий дім «Дніпро», за умови виконання пункту 3 цього рішення, в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,5027 га в межах червоних ліній (кадастровий номер 800000000:75:221:0032, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-014) для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика на бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з набуттям права власності на майно (рішення Святошинського районного суду міста Києва від 04.06.2010 та від 18.08.2011).

Крім того, відповідно до пп 3.2 п. 3 рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016 позивач мав взиконувати вимоги, викладені в листах Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 17.03.2011 №2857/0/18/19-11 та Головного управління Держземагенства у м. Києві від 19.02.2013 №245.

Так, згідно листа від 17.03.2011 №2857/0/18/19-11 (а.с. 25-26 т. 2) Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища не заперечувало проти відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування торговельного майданчику, без права забудови.

Згідно листа Головного управління Держземагенства у м. Києві від 19.02.2013 №245 (а.с. 27 т. 2), цільове призначення земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування торговельного майданчику; умови надання (передчі): короткострокова оренда на 5 років.

Отже, власником земельної ділянки, а саме територіальною громадою в особі Київської міської ради, визначено вид використання земельної ділянки (для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика) відповідно до правового режиму визначеної категорії земель (землі громадської та житлової забудови).

Водночас, запропонована редакція пункту 17 Договору визначає вид використання земельної ділянки (в частині зазначення "для будівництва"), відмінний від того, що визначений у рішенні № 440/1444 від 15.11.2016 Київської міської ради як єдиного розпорядника землями комунальної власності в місті Києві.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне викласти п. 17 запропонованої позивачем реакції договору у такій редакції:

"17. Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика".

Крім того, п. 25 запропонованої позивачем редакції договору викладно таким чином:

25. На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження): зона особливого режиму забудови, інших прав третіх осіб немає".

Враховуючи визначений власником земельної ділянки вид її використання - для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика, а також умови Типового договору оренди землі, пп 3.6 п. 3 Рішення Київської міськї ради №440/1444 від 15.11.2016, суд вважає за необхідне викласти п. 25 договору оренди землі у такій редакції:

25. На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження): використання земельної ділянки в межах червоних ліній з обмеженням відповідно до вимог містобудівного законодавства (пп 3.6 п. 3 Рішення Київської міськї ради №440/1444 від 15.11.2016); інших прав третіх осіб немає.

Разом з цим, судом не встановлено невідповідності запропонованої позивачем редакції пунктів 18, 19 договору положенням Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та пунктам 1, 2 рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016.

Щодо тверджень третьої особи про те, що Департамент земельних ресурсів КМР (КМДА) може здійснити розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку та підготувати проєкт договору її оренди за наявності витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру, актуального на момент підготовки проєкту договору, та інформації суб`єкта права на землю про наявність/відсутність орендарів будівель (споруд), розташованих на цій земельній ділянці, тоді як позивачем так і не надано до Департаменту таких документів, на підставі яких останнім було б здійснено розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку та підготовлено новий проєкт відповідного договору. Такі твердження третьої особи судом відхиляються чк безпідставні з оглґду на таке.

Відповідно до п. 5 Типового договору оренди визначено: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (земельних ділянок) на дату укладення договору становить: …".

Судом досліджено, що в матеріалах справи наявний витяг № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.09.2023 (а.с. 224 т. 1), згідно якого нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить: 18075573,85 грн. Саме така нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки визначена позивачем у п. 5 запропонованої позивачем редакції договору. У свою чергу, відповідачем та третьою особою не спростовано належними та допустимими доказами, що станом на час вирішення спору у даній справі нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить іншу суму.

Щодо доводів третьої особи про відсутність в матеріалах справи доказів узгодження з КМР питання щодо обрання нотаріуса для нотаріального посвідчення договору оренди земельної ділянки або звернення позивача до іншого нотаріуса, у зв`язку зі зволіканням щодо підписання договору, та у зв`язку з цим тверджень третьої особи, що саме позивачем не вчинено необхідних та достатніх дій, спрямованих на укладення договору оренди земельної ділянки згідно з чинним законодавством.

Такі доводи третьої особи суд оцінює критично, оскільки станом на час звернення позивача з даним позовом до суду договір оренди земельної ділянки між ТОВ Торговий дім "Дніпро" та КМР не укладено, всупереч рішенню Київської міськї ради №440/1444 від 15.11.2016.

Щодо доводів третьої особи про те, що проєкт договору оренди земельної ділянки не передавався позивачем приватному нотаріусу Дем`яненко Т.М. для нотаріального посвідчення, знаходився у позивача і на підпис голові Київської міської ради не передавався.

Судом досліджено наявний в матеріалах справи лист №103/01-16 від 11.10.2023 приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Демьяненко Т.М. (а.с. 267 т. 1), яким остання підтвердила звернення до неї представника ТОВ Торговий дім "Дніпро", яким були подані необхідні для нотаріального посвідчення документи, зокрема проєкт договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :75:221:0032 (підготовлений Депараментом земельних ресурсів КМР (КМДА), тоді як Київська міська рада для посвідчення договору оренди земельної ділянки до нотаріуса не зверталась.

Щодо тверджень третьої особи про пропуск позивачем строку на укладення договору оренди земельної ділянки, оскільки рішення КМР від 15.11.2016 № 404/1444 втратило чинність.

Суд відхиляє такі доводи третьої особи як безпідставні з огляду на таке.

Рішення КМР № 440/1444 від 15.11.2016 є чинним, докази протилежного матеріалах справи відсутні.

При цьому судом враховано, що рішення Київської міської ради № 440/144 від 15.11.2016 року не містить умов щодо його чинності чи втрати ним чинності, рівно як і умов щодо строку, протягом якого воно повинно бути виконано.

Крім того, суд звертає увагу, що на звернення позивача про укладення спірного договору (заяви позивача від 20.02.2019, № 46 від 15.11.2021, № 6 від 01.02.2023), третя особа жодного разу у наданих позивачу відповідях (№05716-6161 від 27.03.2019, № 05716-32798 від 10.12.2021, № 05716-2742 від 02.03.2023) не зазначила, що рішення КМР від 15.11.2016 № 404/1444 втратило чинність. В матеріалах справи відсутні також відповідні повідомлення відповідача про те, що рішення КМР від 15.11.2016 № 404/1444 втратило чинність.

Судом по матеріалам справи встановлено, що договір оренди спірної земельної ділянки станом на час звернення позивача з позовом до суду не було укладено, а відповідно не було здійснено реєстрацію права оренди.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.12.2018 у справі №32/563, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації.

Як встановлено судом, позивач здійснив всі необхідні дії щодо виконання рішення Київської міської ради № 440/1444 від 15.11.2016 та такі дії були прийняті Київською міською радою та Департаментом земельних ресурсів КМР (КМДА) як належним чином вчинені, що не спростовано відповідачем та третьою особою належними та допустимими доказами. Разом з цим, факт здійснення позивачем всіх необхідних дій щодо виконання рішення Київської міської ради № 440/1444 від 15.11.2016 з метою укладення договору оренди спірної земельної ділянки підтверджується Актом приймання-передачі проєкту договору оренди земельної ділянки від 01.03.2017, згідно якого ще у березні 2017 року Департамент земельних ресурсів КМР (КМДА) передав, а ТОВ Торговий дім "Дніпро" отримав проєкт договору оренди земельної ділянки, проте такий договір так і не був укладений. Відповідачем належним та допустими доказами не доведено суду відсутність підстав для укладення спірного договору.

За висновком суду, інші умови запропонованованої позивачем редакції договору (наведеній у заяві про уточнення позовних вимог від 24.11.2023 (а.с. 31-37 т. 2) відповідають умовам Типового договору оренди землі та вимогам законодавства. При цьому судом враховано, що окрім п. 16, пп 4 п. 28, пп 3 п. 29 та п. 44 та відсутності у редакції договору (яка була наведена у заяві про уточнення позовних вимог від 27.10.2023) пункту щодо коригування розміру орендної плати у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки, відповідач не заперечув щодо інших умов запропонованої позивачем остаточної редакції договору (яка наведена у заяві про уточнення позовних вимог від 24.11.2023 (а.с. 31-37 т. 2)). Водночас судом досліджено, що позивачем враховано наведені зауваження відповідача, оскільки з остаточної запропонованої позивачем редакції договору (яка наведена у заяві про уточнення позовних вимог від 24.11.2023) виключено умови п. 16, пп 4 п. 28, пп 3 п. 29 та п. 44, які містились у попередній редакції договору (яка була наведена у заяві про уточнення позовних вимог від 27.10.2023), наразі остаточну редакцію договору доповнено п. 16 нового змісту, а саме: "16. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України".

Відповідно до частин 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Здійснивши оцінку наявних у матеріалах справи доказів у порядку ст. 86 ГПК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається з суми сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 684,00 грн.

Відповідачем не надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладенні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

При цьому частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи приписи п. 1 ч. 1, ч. 8 ст. 129 ГПК України, судовий збір в розмірі 2 684,00 грн покладається на відповідача як на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Керуючись ст. 4, 13, 73-80, 86, 123, 124, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" (Україна, 03179, місто Київ, просп. Палладіна, будинок 13; ідентифікаційний код 23493643) та Київською міською радою (Україна, 01044, місто Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 22883141) договір оренди земельної ділянки комунальної власності, площею 0,5027 га, кадастровий номер :75:221:0032, що розташована: м. Київ, Святошинський район, бульв. Кольцова, 12, у наступній редакції:

Договір оренди землі

місто Київ «___» ___________ 2024 рік

Орендодавець: КИЇВСЬКА МІСЬКА РАДА в особі Київського міського голови, що діє на підставі, статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони, та

Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ «ДНІПРО», в особі директора, Тищенко Віктора Івановича, який діє на підставі Статуту, з другої сторони, уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет договору

1. Орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 15.11.2016 року №440/1444 передає, а Орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку з кадастровим номером :75:221:0032 для експлуатації та обслуговування торговельного майданчику на бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі міста Києва.

Об`єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка, як сформований об`єкт цивільних прав за кадастровим номером - :75:221:0032 з наступними характеристиками: місце розташування - бульв. Кольцова, 12 у Святошинському районі м. Києва; загальна площа: 0,5027 га; цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика.

3. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна, які належать Орендарю на підставі рішень Святошинського районного суду міста Києва від 04.06.2010 у справі № 2-1954 та від 18.08.2011 у справі № 2-4520/11.

4. Земельна ділянка передається в оренду разом з: відсутні.

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 18075573,85 гривень (вісімнадцять мільйонів сімдесят п`ять тисяч п`ятсот сімдесят три гривні, 85 копійок) відповідно до витягу № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.09.2023 року.

6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

7. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: не має.

Строк дії договору

8. Договір укладено на 5 (п`ять) років.

9. Після закінчення строку дії договору, його дія поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.

10. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, Орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

Орендна плата

11. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі, річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься Орендарем з моменту державної реєстрації права оренди.

12. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Визначена цим Договором орендна плата за земельну ділянку становить платіж, який Орендар самостійно розраховує та вносить Орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

13. Орендна плата вноситься Орендарем на рахунок Орендодавця, відкритий в банку, рівними частинами за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця, протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового, звітного місяця, відповідно до статті 287 пунктів 3 та 4 Податкового кодексу України № 2755 -VI від 02.12.2010 року.

14. Передача продукції в рахунок орендної плати не провадиться.

15. Розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами;

- зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності;

- в інших випадках, передбачених законом.

16. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України.

16-1. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується, від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Умови використання земельної ділянки

17. Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування торговельного майданчика.

18. Цільове призначення земельної ділянки: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

19. Умови збереження стану об`єкта оренди: Орендарю забороняється використання земельної ділянки всупереч умовам цього договору та заборона зміни цільового призначення земельної ділянки без письмового дозволу Орендодавця.

Умови повернення земельної ділянки

20. Після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

21. Здійснені Орендарем без згоди Орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

22. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені Орендарем за письмовою згодою з Орендодавцем, підлягають відшкодуванню. Умови, обсяги і строки відшкодування Орендарю витрат за проведені ним поліпшення стану земельної ділянки визначаються окремою угодою сторін.

23. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання Орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.

Збитками вважаються:

- фактичні втрати, яких Орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору Орендодавцем, а також витрати, які Орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

- доходи, які Орендар міг би реально отримати в разі належного виконання Орендодавцем умов договору.

24. Розмір фактичних витрат Орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

25. На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження): використання земельної ділянки в межах червоних ліній з обмеженням відповідно до вимог містобудівного законодавства (пп 3.6 п. 3 Рішення Київської міськї ради №440/1444 від 15.11.2016); інших прав третіх осіб немає.

26. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов`язки сторін

27. Орендодавець має право вимагати від Орендаря:

- використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з цим Договором;

- дотримання екологічної безпеки землекористування, додержання державних норм і правил;

- дотримання режиму зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

- використання земельної ділянки в межах червоних ліній з обмеженнями відповідно до вимог містобудівного законодавства;

- своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку;

- усунення порушень умов цього договору;

- розірвання цього договору згідно з чинним законодавством;

- вільного доступу до переданої в оренду земельної ділянки, для контролю за додержанням Орендарем умов цього договору, за погодженням з останнім;

28. Орендодавець зобов`язаний:

- передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

- при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

- не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

- попередити Орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

29. Орендар земельної ділянки має право:

- самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

- встановлювати на орендованій земельній ділянці, в установленому законодавством порядку, тимчасові споруди.

30. Орендар земельної ділянки зобов`язаний:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди;

- виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

- у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки комунальної власності надати копію договору оренди до відповідного податкового органу та Орендодавцю;

- своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку;

- виконувати встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки;

- забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, що знаходяться в межах земельної ділянки;

- земельну ділянку в межах червоних ліній використовувати з обмеженням відповідно до вимог містобудівного законодавства;

- питання майнових відносин вирішувати в установленому порядку;

- питання пайової участі та укладення з Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), чи іншого департаменту, договору про пайову участь вирішувати в порядку та випадках, встановлених законодавством;

- виконувати вимоги, викладені в листах Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 17.03.2011 №2857/0/18/19-11 та Головного управління Держземагенства у м. Києві від 19.02.2013 №245;

- виконувати обов`язки землекористувача відповідно до статті 96 Земельного кодексу України;

- зареєструвати право оренди в установленому законом порядку відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України;

- проводити прибирання сміття на орендованій ділянці та прилеглій території;

- повернути Орендодавцю в належному санітарному та придатному для подальшого використання стані земельну ділянку після закінчення строку дії договору.

Ризик випадкового знищення або пошкодження

об`єкта оренди чи його частини

31. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе Орендар.

Страхування об`єкта оренди

32. Згідно з цим договором об`єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

Зміна умов договору і припинення його дії

33. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

34. Дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання Орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-Орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

35. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

36. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

37. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

38. Перехід права власності на будівлі і споруди, розташовані на орендованій земельній ділянці, до другої особи не є підставою для зміни умов договору.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

39. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

40. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Форс-мажорні обставини

41. Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків за Договором, якщо це невиконання відбулося за обставин, які виникли внаслідок невідворотних дій надзвичайного характеру, які сторони не змогли ні передбачити, ні попередити вжитими заходами (повінь, пожежа, землетрус, осідання ґрунту та інші явища природи, а також війна або військові дії), які призвели до неможливості виконання Договору.

Прикінцеві положення

42. Цей договір набирає чинності з моменту набрання законної сили рішення суду у справі № 910/9062/23 про його укладення.

43. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим Орендодавцем Орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Реквізити сторін

ОРЕНДОДАВЕЦЬ: КИЇВСЬКА МІСЬКА РАДА в особі Київського міського голови, що діє на підставі статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (адреса: 01044, місто Київ, вул. Хрещатик, 36, )

ОРЕНДАР: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ТОРГОВИЙ ДІМ «ДНІПРО», в особі директора Тищенко Віктора Івановича (адреса: 03179, місто Київ, просп. Паладіна, буд. 13, )

Підписи сторін

Київський міський голова Директор Тищенко В.І.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Київської міської ради (Україна, 01044, місто Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 22883141) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Дніпро" (Україна, 03179, місто Київ, просп. Палладіна, будинок 13; ідентифікаційний код 23493643) 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 30.01.2024

Суддя Оксана ГУМЕГА