ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.01.24 Справа № 917/838/23
Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімкомпані"
про стягнення судових витрат у справі № 917/838/23
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімкомпані"
до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"
про визнання недійсним та скасування рішення
за участю представників:
від позивача: Гуйван П. Д.; від відповідача: Дятлова М. В.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімкомпані" звернулося до суду з заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та про подання доказів, що підтверджують розмір вказаних судових витрат, у відповідності до п.8 ст. 129 ГПК України (т. 2, а.с. 1-13).
Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" подало клопотання від 19.12.2023 (т.2 а.с.15-18) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Ухвалою від 15.01.2024 (т. 2, а.с. 22) суд призначив заяву позивача до розгляду у судове засідання на 25.01.2024.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімкомпані" подало пояснення від 25.01.2024 (вхід. № 1052 від 25.01.2024).
Про вказане судове засідання та розгляд заяви учасники справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку 16.01.2024 ухвали по системі Електронний суд позивачу, його представнику та відповідачу (т. 2, а.с. 23, 24, 25).
Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" подало заяву від 16.01.2024 (вхід. № 549 від 16.01.2024) про проведення судового засідання 25.01.2024 об 11:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю його представника.
Ухвалою від 16.01.2024 (том 2, а.с. 32) суд відхилив заяву АТ «Полтаваобленерго» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за відсутності технічної можливісті для проведення судового засідання в режимі відеоконференції в зв`язку з попереднім бронюванням та зайнятістю залів судових засідань для відеоконференцій у інших справах.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У судовому засіданні 25.01.202 суд проголосив вступну та резолютивну частини додаткового рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
До Господарського суду Полтавської області звернулось Товариство обмеженою відповідальністю "Агрохімкомпані" із позовом до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання недійсним та скасування рішення комісії з розгляду акту про порушення правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 00008754 від 21.03.2023 року.
Ухвалою від 12.06.2023 (т. 1, а.с. 65-66) суд відкрив провадження у справі № 917/838/23, визнав справу малозначною та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач подав клопотання (т. 1, а.с. 68-70) про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін для повного і всебічного з`ясування обставин справи. Ухвалою від 26.06.2023 (т. 1, а.с.75) суд задовольнив це клопотання.
Позивач подав клопотання (т. 1, а.с.149) про призначення підготовчого засідання у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.
Ухвалою від 06.09.2023 (т. 1, а.с. 150) суд призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.
Господарський суд Полтавської області за результатом розгляду справи № 917/838/23 прийняв рішення від 05.12.2023 (т. 1, а.с. 219-229), яким постановив:
- задовольнити позов повністю;
- визнати недійсним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" по розгляду акта про порушення споживачем правил користування електричною енергією (ПРРЕЕ), оформлене протоколом № 00008754 від 21.03.2023 року;
- стягнути з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (ідентифікаційний код 00131819) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімкомпані" (ідентифікаційний код 44595510) 2684 грн 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.
Станом на 25.01.2024 рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2023 у справі № 917/838/23 набрало законної сили 02.01.2024 та на його виконання видано наказ від 29.01.2024.
Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
В ч. 1 - ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) зазначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом ч. 2, ч. 4 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
У позовній заяві позивач навів суду орієнтовний розрахунок судових витрат у цій справі, згідно якого він планував понести 22 732,92 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката (т. 1, а.с. 18).
У поясненнях від 23.11.2023 (т.1 а.с.205-208) позивач прохав стягнути 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та повідомив про надання доказів понесення вказаних витрат після судового рішення відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Позивач подав до суду заяву від 15.12.2023 (т. 2, а.с. 1-13) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та залучення доказів в підтвердження цих витрат. Вказані докази подані в установлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк. У цій заяві позивач прохає стягнути з АТ "Полтаваобленерго" 22 732,92 грн витрат на професійну правову допомогу, що були понесені при розгляді цієї справи.
В підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивач під час розгляду справи надав до суду копію договору від 02.05.2023 на надання допомоги адвоката, укладений між позивачем (клієнтом) та адвокатом Гуйваном Петром Дмитровичем (т. 1, а.с. 185) та ордер на надання правової допомоги позивачу у Господарському суді Полтавської області адвокатом Гуйваном Петром Дмитровичем від 03.10.2023 (т. 1, а.с. 184).
Право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Гуйваном П.Д. підтверджено свідоцтвом від 15.02.2000 (т. 1, а.с. 186).
Згідно з п. 1 договору на надання допомоги адвоката від 02.05.2023 (т. 1, а.с. 185) клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнтові юридичну допомогу щодо ведення його юридичної справи стосовно оскарження і скасування неправомірного рішення АТ «Полтаваобленерго», оформленого протоколом комісії № 00008754 від 21 березня 2023 року.
Відповідно до п. 3 договору від 02.05.2023 (т. 1, а.с. 185) вартість послуг з договору визначається виходячи із складності справи і встановлюється у розмірі 15 000,00 грн плюс податки та збори. Оплата здійснюється в наступному порядку:
- разом зі вступом адвоката до участі у справі відбувається передача коштів (авансу) за участь у судовій справі у розмірі 5000,00 грн на картковий рахунок у Приватбанку. Прийняття участі у розгляді справи у якості представника клієнта посвідчує прийняття адвокатом суми даних коштів. Після виготовлення тексту позовної заяви і погодження його, клієнт сплачує адвокатові 5000,00 грн. Решта обумовленої суми сплачується після проведення першого судового засідання в справі. У разі отримання позитивного результату за остаточним судовим рішенням клієнт виплачує додатково адвокату премію, розмір якої буде узгоджено сторонами додатково.
До заяви від 15.12.2023 позивач долучив копію договору на надання допомоги адвокату від 02.05.2023 (т. 2, а.с. 10), текст якого не відповідає договору на надання допомоги адвокату від 02.05.2023, поданому під час розгляду справи (т. 1, а.с. 185). При цьому додана копія договору (т. 2, а.с. 10) містить ксерокопію підпису клієнта та не посвідчена належним чином. Отже, цю редакцію договору суд не може прийняти як доказ.
Позивач також надав акт приймання-передачі виконаних (наданих) юридичних послуг від 31.05.2023 на суму 12 422,36 грн (т. 2, а.с. 8) та акт приймання-передачі виконаних (наданих) юридичних послуг від 07.12.2023 на суму 6 211,18 грн (т. 2, а.с. 9).
У п.1 вказаних актів від 31.05.2023 та від 07.12.2023 зазначено, що адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги, визначені у підп. 1 і 2 п. 2 договору на надання допомоги адвокату від 02.05.2023 у відповідності дозавдань і доручень клієнта та умов договору. Детального переліку послуг вказані акти не містять.
Загальна сума наданих (прийнятих) юридичних послуг, згідно зазначених актів, склала 18 633,54 грн.
У заяві від 15.12.2023 позивач вказав "Детальний опис робіт, проведених адвокатом Гуйваном П. Д., стосовно правового обґрунтування вимог та аргументів позивача в ході підготовки та проведення судового процесу, а також ведення справи у Господарському суді Полтавської області", до якого включив наступне:
- детальне вивчення матеріалів, що посвідчують характер господарських відносин між АТ «Полтаваобленерго» та ТОВ «Агрохімкомпані» з приводу організації виконання договору про розподіл електричної енергії від вересня 2022 року, укладеного на умовах приєднання споживача до публічної пропозиції (10 годин)
- зроблене дослідження фактичних взаємин, що відбувалися між АТ «Полтаваобленерго» і ТОВ «Агрохімкомпані» з цього часу і до нинішнього моменту (11 годин);
- детально та прискіпливо вивчені матеріали щодо нормативного регулювання порядку визначення рівня споживаної потужності споживача та режиму його електроспоживання. Встановлено, що то має бути визначено тільки у договорі, що є чинним між контрагентами. Виявлено, що АТ «Полтаваобленерго» уклало договір зі споживачем, у якому відсутня умова про дозволену (договірну) потужність електроустановок останнього (5 годин);
- з`ясована правова та прикладна сутність такого встановленого у ПРРЕЕ чинника, як Паспорт точки розподілу. Встановлено, що даний документ квалікований його розробником - АТ «Полтаваобленерго» як додаток № 2 до договору про розподіл електричної енергії, не вступив у силу, бо не був підписаний споживачем (6 годин);
- встановлено, що точка обліку, де перебуває електролічильник на об`єкті об`єкта «виробничий будинок» за адресою Полтавська область Кременчуцький р-н, село Жуки, вул. Молодіжна, будинок, 1, не може слугувати для розрахунку за спожиту електричну енергію, бо він ніколи не вводився у належному та законному порядку в експлуатацію. Це питання погребувало значною часу та кропіткої роботи, адже АТ «Полтаваобленерго» зайняло не правову позицію, на кшталт того, що «здавання електрообладнання в експлуатацію посвідчується опломбуванням його і передачею на збереження споживачеві». Для того, щоб спростувати таку хибну тезу, знадобилося вивчення усіх відповідних електротехнічних нормативних актів, які передбачають розрізнення поняті, «введення лічильника в експлуатацію» та «введення лічильника в облік», В результаті було доведено, що то є різні технічні категорії (28 годин);
- виявлено, що лічильник електричної енергії NIK 2307 АРТІ.1600 МС.21 № 12672001 переданий споживачу в експлуатацію за актом пломбування/розпломбування засобу обліку лише 7 березня 2023 року, тобто у день перевірки. Попередні ж акти, на яких наполягав відповідач, складені незаконно (7 годин);
- ретельно вивчено генезис взаємин контрагентів щодо порядку та процедури встановлення пломб на лічильнику па об`єкті споживача (4 години);
- ретельно вивчено генезис взаємин контрагентів щодо порядку та процедури встановлення пломб на індикаторах в лічильнику на об`єкті споживача (4 години);
- шляхом аналізу спеціальної нормативної документації встановлено, що опломбовані індикатори мають передаватися за двостороннім актом на збереження і відповідальність від оператора до споживача. Виявлено відсутність таких необхідних дій з боку відповідача (6 годин);
- необхідне вивчення порядку застосування Правил роздрібного ринку, а також судової практики дозволило дійти висновку, що в акті про пломбування обов`язково мусить бути зафіксованим факт (встановлення та передачі на збереження індикаторів. Без цього відповідальність за п. 8.4.2.4. ПРРЕЕ неможлива(15 годин);
- проведене дослідження технічних документів АТ «Полтаваобленерго». пов`язаних з проведенням перевірки ТОВ «Агрохімкомпані», а саме - акту про порушення ПРРЕЕ № 00008754 від 7 березня 2023 року, протоколу комісії № 00008754 від 2! березня 2023 року, двох актів технічної перевірки електролічильника від 7 березня 2023 року. З`ясовано відповідність чи не відповідність даних документів Правилам роздрібного ринку електричної енергії, Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодекс комерційного обліку електричної енергії. Кодексу систем розподілу, іншим численним нормативним актам в царині енергозабезпечення споживачів (15 годин);
- надана оцінка протоколу № 00008754 від 21 березня 2023 р. комісії АТ/ «Полтаваобленерго» з розгляду актів про порушення ПРРГГ, в частині його відповідності главі 8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, перевірено правильність проведення розрахунків за даним протоколом, зокрема, законність вибору та застосування висхідних розрахункових даних. Встановлено помилковість посилання при складанні протоколу на умови договору про розподіл електричної енергії від вересня 2022 року (18 годин);
- вивчено теоретичне питання про неможливість застосування правил глави 8.4. ГІРРЕЕ до нарахування обсягів та вартості необлікової реактивної електроенергії, з`ясована нормативна, наукова та судова практика з даного приводу, висновки викладені в позові та у судових засіданнях (15 годин);
вивчено теоретичне питання про неможливість вимірювання індикаторами, вбудованими до електролічильників типу НІК стороннього впливу у тих фізичних одиницях, які передбачені у ДЧОРН, з`ясована наукова та судова практика з даного приводу, висновки викладені в позовній заяві (20 годин);
- проведене вивчення процедури атестування цього лічильника з боку АГ «Полтаваобленерго», порядок опломбування при встановленні його на точку обліку. У тому числі - опломбування кожного із вбудованих індикаторів та відображення цього діяння в акті про пломбування: спосіб іа порядок передачі вказаних пломб на відповідальне збереження споживачеві (13 годин);
- підготовлено і направлено до суду низку процесуальних та сутнісних документів: позов і відповідь на відзив. Також підготовлено і використано у процесі низку заяв та клопотань (17 годин);
- участь у судових засіданнях - 10 годин.
Позивач вказує, що всього адвокатом витрачено на вивчення і підготовку матеріалів і надання правової допомоги клієнту упродовж судового провадження, 204 години.
Позивач сплатив адвокату 10 000,00 грн адвокатських послуг, що підтверджується платіжною інструкцією № 227 від 08.05.2023 на суму 5 000,00 грн та платіжною інструкцією № 245 від 16.05.2023 на суму 5 000,00 грн.
Також позивач додав докази сплати 186,34 грн сплати військового збору, 2 732 грн єдиного соціального внеску та 2 236,02 грн пдфо за послуги по договору від 02.05.2023 за платіжними інструкціями №№ 247, 248, 246 від 16.05.2023 відповідно (т. 2, а.с. 5-7).
Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі Закон № 5076-VI) встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, про те що вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду виснує, що саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
В п. 5.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю (п. 5.37 постанови ВП ВС від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18).
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц) (п. 5.40 постанови ВП ВС від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.
Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" у клопотанні від 19.12.2023 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги заперечує щодо доводів позивача, викладених в заяві від 15.12.2023, та просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвокату, зазначаючи наступне:
-визначена позивачем загальна вартість послуг не відповідає сумі її складових згідно з договором та наданими доказами;
- у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №820/479/18 висловлена позиція, що законодавець пов`язує визначення розміру витрат на правничу допомогу з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у кожному конкретному випадку, а не з податками, зборами та обов`язковими платежами і всіма необхідними витратами для здійснення своєї професійної діяльності,
-позивач до витрат включив вартість послуги із виготовлення та направлення відзиву на позов, проте такий документ до матеріалів справи не подавався;
-позивач до витрат включив вартість послуги із перебування в судових засіданнях у загальній сумі 10 годин, проте фактично судові засідання за участю адвоката сумарно тривали 3 год 30 хв.;
- наведені витрати та їх сума їх вартості не узгоджується з вимогами законодавства щодо розумності, співмірності та необхідності відповідних витрат та є підставою для зменшення їх розміру.
Проаналізувавши вказані заперечення, суд встановив, що вони є обґрунтованими. Дійсно позивач включив до вартості послуг витрати на виготовлення та подання до суду відповіді на відзив, який фактично не подавався, завищив загальну тривалість судових засідань, в яких він брав участь, заявив до відшкодування суму більшу, ніж було погоджено у договорі від 02.05.2023, наданого у судове засідання 03.10.2023 (т.1 а.с.185) та більше, ніж вказано у актах виконаних робіт.
Відповідно до статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч.2 ст. 164 ГПК України).
Отже, вказані у абзацах 1 15 Детального опису (т.2 а.с.2-3) послуги щодо вивчення матеріалів, доказів та законодавства входять до послуги підготовка, складання та подання позовної заяви.
У п.3 договору від 02.05.2023 (т.1 а.с.185) вказано, що за вступ адвокату до участі у справі клієнт сплачує 5000,00 грн, після виготовлення тексту позовної заяви ійого погодження, клієнт сплачує 5000,00 грн.
Складання позовної передбачає вивчення відповідного нормативного регулювання (для посилання на відповідні норми права при обґрунтуванні позову) та вивчення доказової бази (для формулювання правових підстав позову з зазначенням конкретних доказів, що підтверджують ті чи інші обставини, наведені у позові). Зазначення як окремо наданих послуг зі збору документів не відповідає критерію співмірності витрат, зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час на підготовку позову.
Погодження правової позиції із клієнтом, консультування щодо можливих шляхів захисту його прав, перспектив та порядку судового шляху вирішення, доведення результатів до клієнта, узгодження позиції із клієнтом мають організаційний характер, є складовими підготовки відзиву та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом із тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації.
Таким чином, вказані послуги не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, яким має керуватися суд при визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідні правові позиції викладені у постанові Великої Палати від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 15.11.2021 року у справі № 320/5284/19.
Суд, беручи до уваги вищенаведені критерії, заявлене позивачем клопотання про зменшення розміру заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а також зважаючи на предмет спору, наявні в матеріалах справи заяви по суті спору, їх змісту, тривалість розгляду справи, вважає заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, та час, витрачений адвокатом та зазначений ним на підтвердження понесення таких витрат, завищеним та вважає обґрунтованими та розумними витрати на суму 10 000,00 грн.
У цій сумі (10 000,00 грн) витрати на оплату послуг адвоката є співрозмірними із складністю справи та наданим адвокатом послугами, з часом, витраченим адвокатом на надання послуг і їх обсягом, а також співрозмірні з ціною позову.
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Отже, сума витрат на правничу допомогу, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрохумкомпані", підлягає відшкодуванню в розмірі 10 000,00 грн за рахунок АТ "Полтаваобленерго".
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.
Керуючись ст. 129, 221, 232, 233, 236 - 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімкомпані" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
3. В решті заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрохімкомпані" судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.
Дата складення повного додаткового рішення: 31.01.2024.
Суддя Т. М. Безрук