РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2024Справа №910/14338/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко"

про стягнення заборгованості у розмірі 187 661,44 грн,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" про стягнення заборгованості у розмірі 190 087,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" зазначає, що ним у період з липня по серпень 2021 року було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Данко" товар загальною вартістю 822 712,80 грн, в той час як відповідачем оплачено товар частково, а саме - у розмірі 689 070,13 грн, у зв`язку з чим у останнього виник борг у розмірі 133 642,67 грн.

Крім того, у зв`язку неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивач стверджував про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" 3% річних у розмірі 8 170,84 грн та інфляційних втрат у розмірі 48 273,96 грн.

У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" вказує, що попередньо очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 6 000,00 грн, докази на підтвердження яких будуть подані позивачем до закінчення підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2023 відкрито провадження у справі №910/14338/23; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

27.09.2023 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" борг у розмірі 133 642,67 грн, 3% річних у розмірі 8 291,65 грн та інфляційні втрати у розмірі 45 727,12 грн, що разом складає суму 187 661,44 грн.

Враховуючи, що в уточненій позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" суму коштів в меншому розмірі, ніж первісно було заявлено позивачем у позовній заяві, то суд розцінює уточнену позовну заяву як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" про зменшення розміру позовних вимог, суд приймає її до розгляду з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З аналізу наведеної норми вбачається, що позивач може реалізувати своє право на збільшення або зменшення розміру позовних вимог лише до початку розгляду справи по суті.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Провадження у справі №910/14338/23 було відкрите 21.09.2023 - дата ухвали про відкриття провадження у справі, а відтак на підставі приписів ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд даної справи по суті розпочався 24.10.2023 (з урахуванням ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України), отже заява позивача про зменшення позовних вимог, яка надійшла до суду 27.09.2023, подана в межах тридцяти денного строку до початку розгляду даної справи по суті, тобто у визначений Господарським процесуальним кодексом України строк.

З огляду на наведене та враховуючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" було долучено до уточненої позовної заяви докази направлення її примірника відповідачу, суд приймає до розгляду зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з чим подальший розгляд справ буде здійснюватись в межах заявлених до стягнення сум боргу - 133 642,67 грн, 3% річних - 8 291,65 грн та інфляційних втрат - 45 727,12 грн, що разом складає суму 187 661,44 грн, у зв`язку з чим має місце нова ціна позову.

Попри наведене, вказана ухвала суду від 21.09.2023 була надіслана відповідачу 22.09.2023 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03035, м. Київ, вул. Шаповала Генерала, буд. 2, офіс 111), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали.

Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 28.09.2023 із відміткою на довідці відділення поштового від 26.09.2023 "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 21.09.2023 є 26.09.2023 (день проставлення у довідці відділення поштового зв`язку відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження).

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 6 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 21.09.2023 у справі №910/14338/23 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Данко" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом двадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Данко" вправі було подати відзив на позов у строк до 16.10.2023 включно (оскільки через запровадження воєнного стану в Україні 16.10.2023 являлось робочим днем).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

Будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень тощо від сторін не надходило, а відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" стверджує, що ним було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Данко" за видатковою накладною №БУ-1417 від 24.07.2021 товар на суму 145 291,22 грн, за видатковою накладною №БУ-1418 від 24.07.2021 - товар на суму 18 823,52 грн, за видатковою накладною №БУ-1419 від 25.07.2021 - товар на суму 418 055,27 грн, за видатковою накладною №БУ-1420 від 29.07.2021 - товар на суму 3 450,06 грн, за видатковою накладною №БУ-1421 від 31.07.2021 - товар на суму 3 450,06 грн, за видатковою накладною №БУ-1589 від 03.08.2021 - товар на суму 26 450,46 грн, за видатковою накладною №БУ-1590 від 04.08.2021 - товар на суму 60 325,45 грн, за видатковою накладною №БУ-1591 від 05.08.2021 - товар на суму 12 259,21 грн, за видатковою накладною №БУ-1592 від 09.08.2021 - товар на суму 22 218,38 грн, за видатковою накладною №БУ-1593 від 13.08.2021 - товар на суму 11 274,79 грн, за видатковою накладною №БУ-1594 від 14.08.2021 - товар на суму 41 980,33 грн, за видатковою накладною №БУ-1595 від 15.08.2021 товар на суму 5 934,11 грн, за видатковою накладною №БУ-1760 від 16.08.2021 - товар на суму 29 624,52 грн, за видатковою накладною №БУ-1761 від 17.08.2021 - товар на суму 23 575,42 грн.

Як вказує позивач, відповідачем було частково виконано свої зобов`язання з оплати поставленого йому товару - оплачено суму 689 070,13 грн, в той час як залишився неоплаченим товар, поставлений за видатковими накладеними №БУ-1592 від 09.08.2021 (частково оплачено суму 964,88 грн, неоплаченим залишився борг у розмірі 21 253,50 грн), №БУ-1593 від 13.08.2021, №БУ-1594 від 14.08.2021, №БУ-1595 від 15.08.2021, №БУ-1760 від 16.08.2021, №БУ-1761 від 17.08.2021.

Спір у справ виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача боргу у розмірі 133 642,67 грн з оплати з поставленого товару, а також нарахованих на вказаний борг за період з 10.08.2021 по 08.09.2023 3% річних у розмірі 8 291,65 грн та інфляційні втрати у розмірі 45 727,12 грн.

Судом враховано, що спірні видаткові накладні містять посилання на договір №23072021 від 23.07.2021, однак даний договір не був долучений позивачем до позовної заяви, в той час як позивач не посилається на умови договору №23072021 від 23.07.2021, а навпроти - мотивує свій позов поставкою Товариству з обмеженою відповідальністю "Данко" товару на підставі видаткових накладних, що дає суду підстави для висновку, що сторонами не укладався в формі єдиного документу договір купівлі-продажу (поставки) товару, а у спірних видаткових накладних було помилково зазначено реквізити договору №23072021 від 23.07.2021.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202, ст. 203 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграммах, якими обмінялися сторони.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України зазначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Видаткові накладні №БУ-1417 від 24.07.2021, №БУ-1418 від 24.07.2021, №БУ-1419 від 25.07.2021, №БУ-1420 від 29.07.2021, №БУ-1421 від 31.07.2021, №БУ-1589 від 03.08.2021, №БУ-1590 від 04.08.2021, №БУ-1591 від 05.08.2021, №БУ-1592 від 09.08.2021, №БУ-1593 від 13.08.2021, №БУ-1594 від 14.08.2021, №БУ-1595 від 15.08.2021, №БУ-1760 від 16.08.2021, №БУ-1761 від 17.08.2021 скріплені електронними цифровими підписами від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" - Тимофеєвим Миколою Сергійовичем, від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" - Єрохіною Ганною Євгенівною.

Оскільки видаткові накладні №БУ-1417 від 24.07.2021, №БУ-1418 від 24.07.2021, №БУ-1419 від 25.07.2021, №БУ-1420 від 29.07.2021, №БУ-1421 від 31.07.2021, №БУ-1589 від 03.08.2021, №БУ-1590 від 04.08.2021, №БУ-1591 від 05.08.2021, №БУ-1592 від 09.08.2021, №БУ-1593 від 13.08.2021, №БУ-1594 від 14.08.2021, №БУ-1595 від 15.08.2021, №БУ-1760 від 16.08.2021, №БУ-1761 від 17.08.2021 містять найменування товару (асфальтобетонна крихта), його кількість, ціну та загальну вартість, а також враховуючи прийняття відповідачем поставленого згідно вказаних накладних товару, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договорів поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, у липні-серпні 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Данко" за видатковою накладною №БУ-1417 від 24.07.2021 товар на суму 145 291,22 грн, за видатковою накладною №БУ-1418 від 24.07.2021 - товар на суму 18 823,52 грн, за видатковою накладною №БУ-1419 від 25.07.2021 - товар на суму 418 055,27 грн, за видатковою накладною №БУ-1420 від 29.07.2021 - товар на суму 3 450,06 грн, за видатковою накладною №БУ-1421 від 31.07.2021 - товар на суму 3 450,06 грн, за видатковою накладною №БУ-1589 від 03.08.2021 - товар на суму 26 450,46 грн, за видатковою накладною №БУ-1590 від 04.08.2021 - товар на суму 60 325,45 грн, за видатковою накладною №БУ-1591 від 05.08.2021 - товар на суму 12 259,21 грн, за видатковою накладною №БУ-1592 від 09.08.2021 - товар на суму 22 218,38 грн, за видатковою накладною №БУ-1593 від 13.08.2021 - товар на суму 11 274,79 грн, за видатковою накладною №БУ-1594 від 14.08.2021 - товар на суму 41 980,33 грн, за видатковою накладною №БУ-1595 від 15.08.2021 товар на суму 5 934,11 грн, за видатковою накладною №БУ-1760 від 16.08.2021 - товар на суму 29 624,52 грн, за видатковою накладною №БУ-1761 від 17.08.2021 - товар на суму 23 575,42 грн. Тобто всього позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 822 712,80 грн.

Також на підтвердження факту постачання товару, який не був оплачений відповідачем, позивачем було долучено до позовної заяви податкові накладні №67 від 09.08.2021 на суму 22 218,38 грн, №68 від 13.08.2021 на суму 11 274,79 грн, №69 від 14.08.2021 на суму 41 980,33 грн, №70 від 15.08.2021 на суму 5 934,11 грн, №298 від 16.08.2021 на суму 29 624,52 грн, №299 від 17.08.2021 на суму 23 575,42 грн. Дані податкові накладні були прийняті податковим органом та зареєстровані, що підтверджується відповідними квитанціями.

Відтак, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується поставка позивачем відповідачу товару загальною вартістю 822 712,80 грн.

За приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд відзначає, що нормою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, між іншим, можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу.

З огляду на те, що сторонами не надано доказів погодження строків оплати товару, поставленого за спірними видатковими накладними, суд прийшов до висновку щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень норми ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, відповідач повинен був оплачувати товар, поставлений позивачем у наступні строки:

- за видатковими накладними №БУ-1417 від 24.07.2021 на суму 145 291,22 грн та №БУ-1418 від 24.07.2021 на суму 18 823,52 грн до 26.07.2021 включно (згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки наступний день після поставки товару припадав на вихідний - 25.07.2021 - неділю);

- за видатковою накладною №БУ-1419 від 25.07.2021 на суму 418 055,27 грн до 26.07.2021 включно:

- за видатковою накладною №БУ-1420 від 29.07.2021 на суму 3 450,06 грн до 30.07.2021 включно;

- за видатковою накладною №БУ-1421 від 31.07.2021 на суму 3 450,06 грн до 02.08.2021 включно (згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки наступний день після поставки товару припадав на вихідний - 01.08.2021 - неділю);

- за видатковою накладною №БУ-1589 від 03.08.2021 на суму 26 450,46 грн до 04.08.2021 включно;

- за видатковою накладною №БУ-1590 від 04.08.2021 на суму 60 325,45 грн до 05.08.2021 включно;

- за видатковою накладною №БУ-1591 від 05.08.2021 на суму 12 259,21 грн до 06.08.2021 включно;

- за видатковою накладною №БУ-1592 від 09.08.2021 на суму 22 218,38 грн до 10.08.2021 включно;

- за видатковою накладною №БУ-1593 від 13.08.2021 на суму 11 274,79 грн до 16.08.2021 включно (згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки наступний день після поставки товару припадав на вихідний - 14.08.2021 - суботу);

- за видатковою накладною №БУ-1594 від 14.08.2021 на суму 41 980,33 грн до 16.08.2021 включно (згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки наступний день після поставки товару припадав на вихідний - 15.08.2021 - неділю);

- за видатковою накладною №БУ-1595 від 15.08.2021 на суму 5 934,11 грн до 16.08.2021 включно;

- за видатковою накладною №БУ-1760 від 16.08.2021 на суму 29 624,52 грн до 17.08.2021 включно;

- за видатковою накладною №БУ-1761 від 17.08.2021 на суму 23 575,42 грн до 18.08.2021 включно.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Данко" на виконання своїх зобов`язань з оплати товару 23.07.2021 перерахувало позивачу кошти у розмірі 230 000,00 грн (згідно платіжного доручення №6821 від 23.07.2021), 19.08.2021 кошти у розмірі 359 070,13 грн (згідно платіжного доручення №7267 від 19.08.2021) та 16.09.2021 кошти у розмірі 100 000,00 грн (згідно платіжного доручення №7808 від 16.09.2021), а всього 689 070,13 грн.

Натомість доказів сплати відповідачем коштів в іншій частині - у розмірі 133 642,67 грн (822 712,80 грн загальної вартості товару - 689 070,13 грн сплачених відповідачем) за поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" товар станом на дату розгляду справи у суді Товариством з обмеженою відповідальністю "Данко" суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись наведеними нормами процесуального закону, суд приходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Данко" не спростовано тверджень позивача щодо наявності у нього боргу перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" у розмірі 133 642,67 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Наявність та обсяг боргу відповідача у розмірі у розмірі 133 642,67 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" про стягнення суми основного боргу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв`язку неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" нарахованих на суму боргу, стягнення якої входить до предмету позову в даній справі, за період з 10.08.2021 по 08.09.2022 3% річних у розмірі 8 291,65 грн та інфляційних втрат у розмірі 45 727,12 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", з урахуванням визначених судом дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання своїх грошових зобов`язань та в межах визначених позивачем періодів нарахування 3% річних та інфляційних втрат за кожною видатковою накладною, а також зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог в частині вимоги про стягнення інфляційних втрат, суд прийшов до висновку про правомірність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" 3% річних у розмірі 8 275,38 грн та інфляційних втрат у розмірі 45 727,12 грн.

В іншій частині заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 16,27 грн розраховані невірно у зв`язку з невірним визначенням позивачем дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання з оплати товару за кожною накладною (без урахування приписів ст. 253, ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

За наведених обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" підлягають стягненню борг у розмірі 133 642,67 грн, 3% річних у розмірі 8 275,38 грн та інфляційні втрати у розмірі 45 727,12 грн.

Щодо розподілу між сторонами судового збору.

Звертаючись до суду із даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" заявило вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" коштів у загальному розмірі 190 087,47 грн, за розгляд якої підлягав сплаті та був сплачений згідно платіжної інструкції №72018 від 04.09.2023 судовий збір у розмірі 2 851,31 грн.

В подальшому позивачем було зменшено свої позовні вимоги та заявлено вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" коштів у загальному розмірі 187 661,44 грн, за розгляд якої підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2 814,92 грн (187 661,44 грн х 0,015).

Згідно пункту 1) частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, судовий збір в частині 36,39 грн (2 851,31 грн сплаченого судового збору - 2 814,92 грн судового збору, який підлягав сплаті за розгляд вимоги про стягнення коштів після зменшення розміру позовних вимог) може бути повернутий платнику за його клопотанням, проте не підлягає розподілу між сторонами (покладенню на відповідача).

Натомість судовий збір, який підлягав сплаті за розгляд судом позовних вимог після їх зменшення, - 2 814,92 грн відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов було задоволено частково.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 79, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" (03035, м. Київ, вул. Шаповала Генерала, буд. 2, офіс 111; ідентифікаційний код 32727466) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" (65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Романа Кармена, буд. 21; ідентифікаційний код 34252469) борг у розмірі 133 642 (сто тридцять три тисячі шістсот сорок дві) грн 67 коп., 3% річних у розмірі 8 275 (вісім тисяч двісті сімдесят п`ять) грн 38 коп., інфляційні втрати у розмірі 45 727 (сорок п`ять тисяч сімсот двадцять сім) грн 12 коп. та судовий збір у розмірі 2 814 (дві тисячі вісімсот чотирнадцять) грн 68 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 05.02.2024.

Суддя Р.В.Бойко