УХВАЛА

31 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 911/2940/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г. М. - головуючий, Могил С. К.., Краснов Є. В.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 (колегія суддів у складі: Хрипун О. О. - головуючий, Агрикова О. В., Мальченко А. О.)

за первісним позовом Селянського (фермерського) господарства «Карась»

до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»

про визнання протиправним та скасування рішення

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»

до Селянського (фермерського) господарства «Карась»

про стягнення суми

за участю:

позивача: Новіцький Є.Ю. (адвокат)

відповідача: Безштанько В.В. (адвокат), Півень Д.О. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Селянське (фермерське) господарство «Карась» звернулося з позовом до суду до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», у якому, уточнивши свої вимоги, просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом № 207 від 09.09.2021 (далі - Рішення) засідання комісії по розгляду акта № К045783 від 08.09.2021 (далі - Акт) про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач здійснив розрахунок вартості недоврахованої електроенергії з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим Рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

1.3. Відповідач звернувся із зустрічним позовом до позивача за первісним позовом, у якому просив стягнути вартість необлікованої електричної енергії внаслідок порушення ПРРЕЕ у розмірі 1 109 574,88 грн та 2 006,35 грн три відсотки річних.

1.4. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем виявлено самовільне підключення позивача до електричних мереж та безоблікове споживання електроенергії, у зв`язку з чим відповідно до пунктів 8.2.4, 8.2.5 ПРРЕЕ складено Акт і здійснено нарахування вартості безоблікового споживання електроенергії.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 22.12.2022 (суддя Третьякова О.О.), у задоволенні первісного позову відмовлено повністю, зустрічний позов задоволено повністю, стягнуто з Селянського (фермерського) господарства «Карась» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 1 109 574,88 грн вартості необлікованої електричної енергії, 2 006,35 грн три відсотки річних.

2.2. Рішення суду мотивовано тим, що позивач за первісним позовом належними та допустимими доказами не спростував факт виявлення порушення ПРРЕЕ у вигляді самовільного підключення та безоблікового використання електроенергії позивачем, яке зафіксоване в Акті, що виключає правові підстави для визнання протиправним та скасування Рішення. Зустрічні позовні вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

2.3. Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 02.02.2023 (суддя Третьякова О.О.) стягнуто з позивача за первісним позовом на користь відповідача 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2.4. Додаткове рішення суду обґрунтовано тим, що відповідач за первісним позовом довів понесення витрат на правничу допомогу, але виходячи з принципу співмірності та розумності судових витрат наявні правові підстави для часткового стягнення цих витрат.

2.5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023, вище наведені судові рішення скасовані та прийнято нове, яким первісний позов задоволено повністю, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено, а також відмовлено у задоволенні заяві відповідача за первісним позовом про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

2.6. Постанова суду мотивована тим, що дії відповідача за первісним позовом під час перевірки здійснені із порушенням вимог чинного законодавства, тому вони не можуть прийматися судом, як належний доказ та оскільки Акт визнано судом неналежним і недопустимим доказом, у матеріалах справи відсутні допустимі докази, на підставі яких було прийнято Рішення, що свідчить про його неправомірність, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню. Також апеляційний суд вказав на те, що оскільки Рішення підлягає скасуванню з підстав відсутності допустимих доказів, на підставі яких воно в силу приписів пункту 8.2.6 ПРРЕЕ повинне було бути прийняте, то відповідно відсутня необхідність у дослідженні правильності здійсненого відповідачем розрахунку донарахування електричної енергії та позивачем за зустрічним позовом належними та допустимим доказами не спростована добросовісність споживача, не доведено порушення з вини споживача підпункт 20 пункту. 5.5.5 ПРРЕЕ. Крім того, суд апеляційної інстанції за вказаних обставин дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача за первісним позовом про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1. У касаційній скарзі відповідач за зустрічним позовом просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а вищевказані рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

3.2. На обґрунтування касаційної скарги заявник послався на те, що постанова суду прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вважає, що апеляційний суд не врахував правових висновків щодо застосування пункту 8.2.5 ПРРЕЕ у подібних правовідносинах, які викладено у постановах Верховного Суду від 19.07.2018 у справі № 923/832/17, від 06.06.2020 у справі № 916/2504/18, від 16.06.2021 у справі № 911/26/20, від 03.08.2021 у справі № 910/5998/20, від 17.05.2022 у справі № 910/18902/20, від 21.06.2022 у справі № 912/1133/21. Також скаржник вказує на те, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, надав перевагу одним доказам над іншими, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

4. Мотивувальна частина

4.1. Суди встановили, що ПрАТ «Київобленерго», найменування якого змінено на ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», є суб`єктом господарювання, що здійснює постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Київської області на підставі договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, до якого споживач приєднався відповідно до постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

4.2. 27.05.2014 позивачем (споживач) та відповідачем (постачальник) підписано акт № 1 розмежування балансової належності електромережі та експлуатаційної відповідальності сторін по трансформаторній підстанції ТП-997, який засвідчує, що ТП- 997 через повітряну лінію електропередачі ПЛ-10кВ Л-144 "ТП-997" приєднана до підстанції ПС 35/10 "Млиново". При цьому вказаним актом балансова належність та експлуатаційна відповідальність за підстанцію ПС 35/10 "Млиново" закріплена за ПАТ "Київобленерго", а балансова належність та експлуатаційна відповідальність за повітряну лінію електропередачі ПЛ-10кВ Л-144 "ТП-997" та трансформаторну підстанцію ТП-997 закріплена за позивачем, розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін зафіксовано на контактах КЛ-10 кВ вихід на ПЛ-10 кВ Л-144 "ТП-997" в РУ-10 кВ ПС 35/10 "Млиново".

4.3. 16.04.2018 ТП-997 була відключена від електропостачання, про що споживач та постачальник підписали акт від 16.04.2018 № 194703 контрольного огляду засобів обліку електричної енергії та акт від 16.04.2018 № 635661 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому. Акти свідчать, що відключення ТП-997 від електропостачання було здійснено шляхом встановлення лінійного роз`єднувача (ЛР ТП) та опломбування пломбами.

4.4. 08.09.2021 представниками постачальника проведена перевірка об`єкта споживача за адресою: с. Гнідин, урочище Млинове, 1-а, за результатами якої складено Акт, підписаний представниками оператора системи розподілу - постачальника (менеджера ОСОБА_5, пр.інженера ОСОБА_6., керівника східного підрозділу ОСОБА_7, нач. Центру по роботі з комерційними втратами (ЦРКВ) ОСОБА_1 , пр.інженер ОСОБА_8., керівника підрозділу з високовольтного обліку ОСОБА_2 , інженера ОСОБА_3 , пр. інженера ОСОБА_9 керівника підрозділу з рейдової роботи ОСОБА_10.) та зі сторони позивача підписаний ОСОБА_4 (особу встановлено за посвідченням водія), який зауважив, що пояснення надасть на комісії.

4.5. В Акті зазначено, що в ході проведення перевірки об`єкта за адресою: СФГ «Карась», с. Гнідин, урочище Млинове, 1-а, було виявлено порушення обліку електричної енергії, а саме безоблікове використання електричної енергії у вигляді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів до мереж оператора системи розподілу та безоблікове споживання електроенергії, матеріал проводу (кабелю) - алюміній, переріз проводу (кабелю) - 4х70 мм2. Здійснено обстеження об`єкта споживача у відключеному стані.

4.6. Також в Акті зазначено, що провід, за допомогою якого споживачем було здійснено самовільне підключення до мереж оператора системи розподілу, вилучений та упакований в сейфпакет, який опломбований номерною пломбою; споживача повідомлено, що комісія оператора системи розподілу з розгляду цього акта про порушення буде проводити засідання 27.09.2021 за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, 1- А.

4.7. За результатом розгляду Акта комісією оператора системи розподілу, прийнято Рішення про нарахування позивачу вартості необлікованої електричної енергії відповідно до пункту 8.4.12 ПРРЕЕ, формула 8, за 184 дні з 08.03.2021 по 08.09.2021 у розмірі 275424 кВт/год, що становить 1 109 574,88 грн, примірник якого 09.09.2021 вручено представнику позивача Лаптєву А. І.

4.8 Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.9 Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.10 Отже, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 вказаного Кодексу підставами касаційного оскарження судових рішень є виключно неврахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

4.11 Не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду, як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення. Такі ж висновки були викладені і в постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №916/112/20.

4.12 У постанові від 06.02.2020 за результатом перегляду справи № 916/2504/18, Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскільки особа, яка підписала акт про порушення, мала доступ до приміщень позивача, допустила представників енергопостачальника на об`єкт для проведення перевірки, чого не може зробити неуповноважена особа, то акт про порушення ПРРЕЕ складений за участю уповноваженого представника позивача, як того вимагає пункт 8.2.5 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ.

4.13 Подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.07.2018 у справі № 923/832/17, від 03.08.2021 у справі № 910/5998/20, від 17.05.2022 у справі № 910/18902/20, від 21.06.2022 у справі № 912/1133/21.

4.14 У постанові від 16.06.2021 у справі № 911/26/20 Верховний Суд виходив із того, що висновок апеляційного суду про те, що вказана ОСОБА_11. на час проведення перевірки була головою правління відповідача, який від підписання Акту відмовився, є передчасним та не ґрунтується на досліджених доказах.

4.15 На відміну від наведених справ у справі, що переглядається у касаційному порядку, судом апеляційної інстанції встановлено, що факт допуску представників відповідача на об`єкт позивача не підтверджено.

4.16 Колегія суддів вважає, що спірні правовідносини, які були предметом розгляду у наведених скаржником справах, не є подібними до правовідносин, які виникли у справі, що розглядається.

4.17 Відповідно до п.5 ч.1 статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постановах Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

4.18 За наведених обставин, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 296 ГПК України суд касаційної інстанції дійшов висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача.

4.19 Згідно статті 310 частини 3 пункту 1 ГПК України підставою для скасування судового рішення є не дослідження судом зібраних у справі доказів лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, а іншу підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 вказаного Кодексу, яка зазначена скаржником, визнано необґрунтованою, правові підстави для скасування, а відповідно і для оскарження постанови суду в частині таких підстав касаційного оскарження, як не дослідження судом зібраних у справі доказів, відсутні.

4.20 Отже, із встановленням законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду право на касаційне оскарження, а відповідно і на касаційний перегляд судових рішень, в Україні не є безумовним, що є передбачуваними для учасників судового процесу виходячи із наведених вище конкретних норм ГПК України.

4.21 Враховуючи викладене, касаційне провадження підлягає закриттю на підставі статті 296 ГПК України.

4.22 У зв`язку з тим, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника та поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" не підлягають.

Керуючись статтями 234, 235, 296 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 у справі № 911/2940/21 закрити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді С. К. Могил

Є. В. Краснов