РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2024Справа № 910/16777/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ»

до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА»

про стягнення 19712,55 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення 19712,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.09.2021 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталась в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок даної ДТП автомобілю марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 були спричинені механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Citroen» на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» за полісом АР №001039659. 15.11.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату (страхового) відшкодування та в подальшому позивачем було подано до Господарського суду Запорізької області позовну заяву з вимогою про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 130000 грн. 30.06.2022 Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» було сплачено позивачу суму страхового відшкодування в сумі 130000 грн. Ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі №908/600/22 від 13.07.2022 провадження у справі №908/600/22 закрито. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 18302,14 грн та 3% річних у розмірі 1410,41 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 01.12.2023, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 12.12.2023 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 22.12.2023. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 18.12.2023.

Зазначена ухвала була отримана відповідачем 22.11.2023, що підтверджується Повідомленням про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.

Проте ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в установлений строк відзиву на позов не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Таким чином, суд вказує на те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.07.2021 між позивачем та ТОВ «Вікойл» укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-2515-21-00092.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2021 у справі №753/19894/21 встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №307948 від 18.09.2021, водій ОСОБА_2 18.09.2021 о 10:10 год., керуючи транспортним засобом «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Пасхаліна 16, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження згаданих транспортних засобів, чим порушив п.16.11 Правил Дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно з постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2021 у справі №753/19894/21, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи, що вищезазначеною постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2021 у справі №753/19894/21, яка не була оскаржена у передбаченому законом порядку та набрала законної сили, якою встановлено наявність вини ОСОБА_2 у скоєному 18.09.2021 ДТП, суд вважає, що доведення вини останнього не потребують повторного доказування відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Citroen» на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» за полісом АР №001039659.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із Заявою на виплату (страхового) відшкодування №11/21005 від 15.11.2021 на суму 131560,92 грн.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Вказану заяву отримано відповідачем 19.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №610, проте було залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

В подальшому, позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення страхового відшкодування в сумі 130000 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.07.2022 у справі 908/600/22 судом, зокрема, встановлено, що від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» надійшла заява від 01.07.2022 про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат та від Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній повідомив, що після розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» за вих. №11/21005 від 15.11.2021 Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та сплачено на рахунок позивача суму з урахуванням зносу на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 130000 грн та надано платіжне доручення №71_39501 від 30.06.2022.

Так, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.07.2022 провадження у справі №908/600/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення страхового відшкодування в сумі 130000 грн закрито.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки відповідач впродовж визначеного Законом строку не сплатив суму страхового відшкодування та не направив позивачу обґрунтовану відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування, суд вважає, що строк зобов`язання по сплаті страхового зобов`язання сплив 18.02.2022.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних у розмірі 1410,41 грн та інфляційних втрат у розмірі 18302,14 грн, судом встановлено, що надані розрахунки відповідають вимогам законодавства та є арифметично вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч. 3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано копію Довіреності №0122-139 від 23.12.2022, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №10423/10 від 20.12.2021, копію Договору №1-12/2022-К про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2022, копію Акту виконаних робіт від 24.10.2023 до Договору та копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №5181 від 24.10.2023 на суму 15000 грн.

Згідно з п.5.1. Договору за надання правової (правничої) допомоги Адвокатським бюро, у справах, де Клієнт виступає в якості позивача, Клієнт перераховує на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро гонорар, розмір якого становить 5000 грн за кожну справу незалежно від переліку наданих послуг та часу, витраченого на них.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 17; ідентифікаційний код 13490997) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32-А; ідентифікаційний код 30859524) 3% річних у розмірі 1410 (одна тисяча чотириста десять) грн 41 коп. та інфляційні втрати у розмірі 18302 (вісімнадцять тисяч триста дві) грн 14 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 29.01.2024

Суддя Я.В. Маринченко