ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

30 січня 2024 року Справа № 926/4319/23

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., за участю секретаря судового засідання Петровської В.С., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрільчук Транс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Н.и.Г. Груп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Чернівецька ДПІ Головного управління ДПС у Чернівецькій області

про стягнення збитків в сумі 194534,58 грн.

Представники:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

від третьої особи - не з`явився

І. Стислий виклад позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стрільчук Транс" звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Н.и.Г. Груп" про стягнення збитків в сумі 194534,58 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.06.2022 року між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № 23-і/22, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти нафтопродукти, а саме дизельне паливо в асортименті, кількості і за цінами відповідно до умов договору, замовлень, рахунків, видаткових накладних, товаротранспортних накладних. Оскільки, позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість, оплативши кошти/придбавши товар на загальну суму 2976600 грн, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями, мав право на включення суми ПДВ в розмірі 194534,58 грн (за ставкою 7%) до податкового кредиту. Згідно відомостей ЄРПН розділу "Отримані ПН/КР" електронного кабінету платника, відповідач направив податкові накладні № 1 від 09.06.2022 року, № 3 від 24.06.2022 року та № 1 від 23.09.2023 року для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, однак їх реєстрація контролюючим органом булу зупинена. У зв`язку із тим, що відповідач не вжив жодних заходів, щодо розблокування зазначених податкових накладних позивач зазнав збитків у вигляді не отриманого податкового кредиту в розмірі 194534,58 грн.

ІI. Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. При цьому зазначає, що при вирішні даного спору судом слід застосувати правові висновки Верховного суду у таких справах. Внаслідок перегляду Верховним Судом рішень судів попередніх інстанцій у справі № 916/334/22 Верховний Суд не погодився із доводами, викладеними в ухвалі Верховного Суду від 11.01.2023 у справі № 916/334/22, та дійшов висновку про таке.

У постановах, на які послалася колегія суддів в ухвалі від 11.01.2023 (від 03.12.2018 у справі № 908/76/18, від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21), а також у постановах Верховного Суду, які були ухвалені після передачі цієї справи на розгляд палати (від 31.01.2023 у справі № 904/72/22, від 19.04.2023 у справі № 906/824/21), висновок про наявність підстав та умов для стягнення збитків був зроблений через те, що судами був встановлений факт порушення відповідачем господарського зобов`язання, передбаченого договором (відсутність реєстрації в ЄРПН податкової накладної на суму ПДВ). Цей висновок був зроблений за умов очевидності факту податкового порушення (нереєстрації податкової накладної чи відмови податкового органу у такій у реєстрації).Отже, факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі у справі № 916/334/22 погодився із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 910/20686/20 про те, що факт вчинення податкового правопорушення у справі про стягнення збитків з платника податків, зокрема за обставин, коли цей платник податків (відповідач, продавець товарів) вніс коригування кількісних і вартісних показників відповідної податкової накладної, може бути підтверджений лише чинними матеріалами податкової перевірки (актом або рішенням) відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства, а подані у справу до позову докази, які підтверджують виконання господарських операцій, докази у вигляді податкових накладних, податкових декларацій, розрахунків коригування, рішення суду про стягнення боргу у зобов`язальних правовідносинах не є належними і допустимими доказами вчинення відповідачем порушення податкового зобов`язання. Таким чином, господарський суд не наділений повноваженнями щодо самостійного встановлення/невстановлення в діях відповідача дій протиправного характеру стосовно порушення податкового законодавства України, зокрема, щодо складання та реєстрації податкової накладної, а також внесення коригування кількісних і вартісних показників відповідної податкової накладної.

III. Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2023 року позовну заяву передано на розгляд судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 06.10.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.10.2023 року о 12:00 год.

26.10.2023 року на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи вх. № 4664 з відміткою ЕЦП відсутній.

26.10.2023 року заступником керівника апарату господарського суду здійснено повідомлення про неможливість проведення судового засідання у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Швеця М.В.

Ухвалою суду від 31.10.2023 року постановлено розгляд справи в підготовчому засіданні призначити на 07.11.2023 року о 12:00 год.

Ухвалою суду від 07.11.2023 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Чернівецьку ДПІ Головного управління ДПС у Чернівецькій області, розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 21.11.2023 року о 12:00 год.

14.11.2023 року через відділ документального та інформаційного забезпечення суду від позивача надійшло клопотання вх. № 4944, згідно якого надає докази надсилання копії позову з додатками третій особі.

Також, 14.11.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив вх. № 4943 з доказами надсилання на адресу відповідача та третій особі.

17.11.2023 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Чернівецькій області надійшли пояснення щодо позову вх. № 5022 з доказами надсилання на адресу позивача та відповідача.

21.11.2023 року через відділ документального та інформаційного забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання вх. № 5047, в якому просить відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю директора Мелещука В.В. у слідчих діях у кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 21.11.2023 року розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 05.12.2023 року о 12:30 год.

24.11.2023 року через систему "Електронний суд" від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника вх. № 5120.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 26.12.2023 року о 12:00 год.

Ухвалою суду від 26.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.01.2024 року о 12:00 год.

Ухвалою суду від 16.01.2024 року розгляд справи по суті відкладено на 30.01.2024 року о 12:00 год, постановлено повідомити відповідача у справі 926/4319/23 про відкладення розгляду справи по суті - шляхом офіційного оприлюднення оголошення у справі на офіційному веб-сайті судової влади України.

30.01.2024 року через відділ документального та інформаційного забезпечення суду від представника позивача надійшла заява вх. № 397 в якій просить здійснювати розгляд справи без участі позивача та його представника і зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також, повідомляє суд, що станом на дату розгляду справи по суті за даними Єдиного реєстру податкових накладних Електронного кабінету платника в розділі «Отримані ПН/РК» відсутні будь-які зміни щодо статусу складених ТОВ «Н.и.Г.Груп» податкових накладних № 1 від 09.06.2022 року, № 3 від 24.06.2022 року, № 1 від 23.09.2022 року, про що додано Довідку № 5/бух від 30.01.2024 року.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання 30.01.2024 року не забезпечив про причини неявки не повідомив, хоча і був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. При цьому, судом встановлено, що ухвали суду від 26.12.2023 року та від 16.01.2024 року були направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення на його юридичну адресу (59000, Чернівецька обл., м. Сторожинець, вул. Грушевського, 2) проте, конверти повернулись до суду без вручення із відміткою про це органу поштового зв`язку (адресат відсутній за вказаною адресою). Також, зазначені ухвали були направлені на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про доставку копії ухвали на офіційну електронну адресу.

Крім того, відповідача було повідомлено про розгляд справи шляхом розміщення на сайті Господарського суду Чернівецької області оголошення про виклик 16.01.2024 року.

Частиною 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням, місця проживання чи перебування особи, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99-1, абз. 1 п. 110, абз. 3 п.116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

У разі коли адресат протягом трьох робочих днів після інформування його за телефоном (через Інтернет) або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу (за винятком рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка") не з`явився за одержанням такого відправлення, поштового переказу, він інформується повторно шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення з відміткою "Повторне" або інформується за телефоном шляхом надіслання смс-повідомлення (через Інтернет).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст. 4 цього Закону).

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалами суду від 26.12.2023 року, від 16.01.2024 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також, суд зазначає, що відповідачу було відомо про розгляд справи за його участі, що підтверджується поданими по справі заявами та клопотаннями та присутністю у підготовчих судових засіданнях (07.11.2023, 05.12.2023).

Відповідачем не виконано вимоги закону, а саме про обов`язок осіб, зазначених у ч. 6. ст. 6 ГПК України, зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України ).

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання відповідача та наявність заяви від представника позивача вх. № 397 не перешкоджає розгляду справи по суті.

ІІІ. Фактичні обставини справи встановлені судом.

07.06.2022 року між ТОВ "Стрільчук Транс" та ТОВ "Н.и.Г. Груп" укладено Договір поставки № 23-і/22, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти нафтопродукти, а саме дизельне паливо в асортименті, кількості і за цінами відповідно до умов Договору, замовлень, рахунків, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних або додаткових угод.

Відповідно до п. 3.1. договору покупець надає постачальнику заявку на постачання кожної партії товару.

У момент отримання заявки постачальник надає покупцю рахунок для оплати вартості (ціни) партії товару (п.3.2. Договору).

Згідно умов п.3.4. договору відпуск товару проводиться за 100 % попередньою оплатою за цінами на момент пред`явлення постачальником покупцю відповідного рахунку.

Пунктом 3.6. договору визначено, що вид оплати: 100% попередня оплата за товар. Сторони прийшли до згоди вважати датою проведення розрахунку дату списання грошових коштів з розрахункового (поточного) рахунку покупця.

Пунктом 4.1. договору погоджено, що кожна партія товару повинна бути поставлена постачальником покупцю в термін від 3-х до 10 днів з моменту оплати покупцем отриманого рахунку постачальника. При цьому, передача товару Покупцю проводиться в кількості, що відповідає замовленню Покупця та в обсягах, що вказуються у товарно-транспортних накладних та/або видаткових накладних та/або інших встановлених законом документах.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2022 року (п. 6.1. договору). Договір підписаний сторонами без зауважень.

07.06.2022 року відповідно до заявки на доставку товару № 1 позивач замовив у відповідача дизельне паливо в кількості 30000 літрів.

Цього ж дня, 07.06.2022 року відповідачем було надано позивачу рахунок № 1 від 07.06.2022 р. на оплату замовленої кількості дизельного палива (30 тис. л) на суму 1320000 грн.

09.06.2022 року позивачем здійснено попередню оплату за товар на загальну суму 1320000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 15 на суму 395000 грн, в т.ч. ПДВ 25841,12 грн, платіжною інструкцією № 16 на суму 75000 грн, в т.ч. ПДВ 4906,54 грн, платіжною інструкцією № 20861 на суму 850000 грн, в т.ч. ПДВ 55607,48 грн.

18.06.2022 року відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів 0000-000001 відповідачем було поставлено позивачу паливо дизельне ЕN590 в кількості 30000 л, отримання якого підтверджується видатковою накладною № 1 від 18.06.2022 року на загальну суму 1320000 грн, в т.ч. ПДВ 86355, 14 грн.

24.06.2022 року відповідно до заявки на доставку товару № 5 позивач замовив у відповідача дизельне паливо в кількості 31800 літрів, відповідачем було надано позивачу рахунок № 5 від 24.06.2022 року на оплату замовленої кількості дизельного палива (31800) на суму 1653600 грн.

24.06.2022 року позивачем здійснено попередню оплату партії товару на суму 1653600 грн, в т.ч. ПДВ 108179,44 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 21219 від 24.06.2022 року.

07.07.2022 року відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів 0000-000004 відповідачем було поставлено позивачу паливо дизельне стандарту euro 5 в кількості 25895 л, отримання якого підтверджується видатковою накладною № 4 від 07.07.2022 року на загальну суму 1346540 грн, в т.ч. ПДВ 88091,40 грн.

23.09.2022 року відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів 0000-000012 відповідачем було поставлено позивачу паливо дизельне ДП-Л-Євро-5-ВО в кількості 6000 л, отримання якого підтверджується видатковою накладною № 12 від 23.09.2022 року на загальну суму 307060 грн, в т.ч. ПДВ 20088,04 грн.

ТОВ "Н.и.Г. Груп" відправлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: № 1 від 09.06.2022 року на загальну суму 1320000 грн, сума податку на додану вартість 86355,14 грн; № 3 від 24.06.2022 року на загальну суму 1653600 грн, сума податку на додану вартість 108179,44 грн; № 1 від 23.09.2022 року на загальну суму 307080 грн, сума податку на додану вартість 20089,34 грн.

01.07.2021 року Комісією Головного управління ДПС у Чернівецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 46811 щодо відповідності ТОВ "Н.и.Г. Груп" п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку: «В контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».

На підставі вищезазначеного Державна податкова служба України зупинила відповідачу реєстрацію вказаних податкових накладних, що підтверджується відповідними квитанціями та інформацією з електронного кабінету платника (позивача), розміщена на офіційному сайті Державної податкової служби України.

В квитанціях про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних вказується можливість та пропонується надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно пояснень третьої особи - відповідачем не надсилалися на розгляд комісії Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних № 1 від 09.06.2022 року, №3 від 24.06.2022 року, №1 від 23.09.2022 року реєстрацію яких зупинено.

З 17.03.2023 року відповідно до п. 82 підрозд. 2 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України бензинів моторних, важких дистилятів та скрапленого газу, що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД, визначеними пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 ПКУ, на які згідно з п. 41 підрозд. 5 розд. 2 встановлено ставку акцизного податку у розмірі 0,00 євро за 1000 літрів, а також нафти або нафтопродуктів сирих, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД 2709 00 10 00 та 2709 00 90 00, оподатковуються за ставкою у розмірі 7 відсотків.

Таким чином, оплативши кошти/придбавши товар на загальну суму 2973600 грн, позивач мав право на включення суми ПДВ в розмірі 194534,58 грн (за ставкою 7 %) до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації продавцем товарів/послуг - ТОВ "Н.и.Г. Груп"- податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю-позивачу на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та, відповідно, на зменшення податкового зобов`язання зі сплати ПДВ, у зв`язку із чим позивач поніс додаткові витрати (збитки) по сплаті податкових зобов`язань на суму 194534,58 грн.

IV. Норми права та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Предметом доказування у цій справі є: обставини, пов`язані з наявністю підстав для стягнення з відповідача заявленої позивачем суми збитків; обставини, пов`язані з наявністю в діях/бездіяльності відповідача повного складу господарського правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (п. 14 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно з положеннями п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту.

Згідно з п. 74.2. статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 р. (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

У відповідності до визначення, встановленого п.п.14.1.60 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних (Реєстр) - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із п. 4, 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Згідно з п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

Тобто зупинка реєстрації податкової накладної здійснюється в автоматичному режимі, системою аналізуються ступені ризику та у випадку їх виявлення відбувається зупинення такої реєстрації для надання платником податків підтверджуючих документів та додаткових пояснень.

Відповідно до пп. 10,11 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Станом на дату виписки вищенаведених податкових накладних ТОВ "Н.и.Г. Груп" перебувало в переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості згідно Постанови КМУ № 1165 від 11.12.2019 року (підтверджується рішенням Комісії Головного управління ДПС у Чернівецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 46811 від 01.07.2021 року).

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 «Про затвердження порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).

Відповідно до п. 4 вищевказаного Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п.5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

У відповідності до п. 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з п. 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Відповідачем на розгляд комісії Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних № 1 від 09.06.2022 року, № 3 від 24.06.2022 року, № 1 від 23.09.2022 року реєстрацію яких зупинено не надсилалися, що свідчить про його протиправну поведінку (дію чи бездіяльність).

Таким чином, відповідно до вимог ПК України, саме на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

При цьому, хоча обов`язок відповідача зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед позивачем, невиконання цього обов`язку завдало позивачу збитків. Тому належним способом захисту для позивача є звернення до відповідача з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації належним чином податкових накладних (постанова Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 906/824/21).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до ч. 1ст. 611 ЦК України є порушення зобов`язання.

Аналогічне положення міститься в ст. 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування до відповідача такого заходу відповідальності, як стягнення збитків наявні усі елементи складу господарського правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21 зазначила, що ПК України не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.

З огляду на це, виникнення права на податковий кредит залежить від реєстрації податкової накладної в ЄРПН, і відсутній механізм, який би дозволяв покупцю включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати.

Оскільки саме від продавця, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

Враховуючи те, що відповідач не виконав вимог податкового законодавства, що призвело до зупинення реєстрації податкових накладних, позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 194534,58 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У ч. 1 ст. 614 ЦК України зазначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Тобто наявність вини відповідача щодо нереєстрації в ЄРПН податкових накладних презюмується та не підлягає доведенню позивачем. Водночас відповідач для звільнення від відповідальності може доводити відсутність протиправності дій та вини, зокрема, шляхом оскарження рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в адміністративному порядку або в суді (відсутність вини буде підтверджуватися рішенням, ухваленим на користь платника податку, яке набрало законної сили і фактом реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН на виконання такого рішення). Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 914/2524/21, від 23.01.2018 у справі № 753/7281/15-ц, від 21.02.2021 у справі №904/982/19, від 21.07.2021 у справі № 910/12930/18, від 21.09.2021 у справі № 910/1895/20, від 18.10.2022 у справі № 922/3174/21.

Оскільки відповідач не виконав встановлений законом обов`язок з реєстрації податкових накладних, що підтверджується рішеннями контролюючого органу, якими зупинено реєстрацію податкових накладних, то це викликає неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, неможливість зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є реальними збитками позивача.

Враховуючи вищевикладене суд приходить висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача збитків на суму 194534,58 грн, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо посилання відповідача на судову практику Верховного Суду у справах про стягнення збитків з контрагентів, суд зазначає, що правові висновки в них не тільки не підтримують аргументи відповідача на підтвердження його заперечень проти позову, а навпаки додатково підтверджують позовні вимоги позивача щодо підставності його права стягнути збитки з відповідача з урахуванням аналогічних обставин справи.

Так, правовий висновок Верховного Суду у справі № 916/334/22 полягає в тому, що факт нереєстрації контрагентом податкової накладної чи відмови податкового органу у такій реєстрації, що є очевидним фактом податкового правопорушення, свідчить про порушення таким контрагентом господарського зобов`язання за договором, яке полягає в гарантуванні права на користування податковим кредитом, та є достатнім доказом його протиправної поведінки та достатньою підставою для стягнення з нього збитків.

Крім того, Верховний суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 01.12.2023 по справі 926/3347/22 частково відступити від висновків викладених у постанові від 07.06.2023 року у справі № 916/334/22 шляхом уточнення. Зазначене уточнення полягає в тому, що обставини (факти), що стосуються реєстрації податкових накладних, можуть підтверджуватися не тільки матеріалами відповідної перевірки контролюючим органом, а й, зокрема, податковими накладними, розрахунками коригування тощо; господарський суд має повноваження самостійно надавати оцінку правомірності чи неправомірності дій чи бездіяльності відповідача, зокрема стосовно відповідності його дій чи бездіяльності при виконанні зобов`язання податковому законодавству України, якщо це необхідно для вирішення спору.

Згідно із ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ІV. Щодо розподілу судових витрат.

Судовий збір за приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України у зв`язку з задоволенням позову покладається на відповідача.

Керуючись статтями ст. ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.и.Г. Груп» (59000 Чернівецька обл., Чернівецький р-н, м. Сторожинець, вул. Грушевського, 2; код 43945706) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрільчук Транс» (58000 м. Чернівці, вул. Руданського, буд. 44 кв. 1; код 37690326) збитки в розмірі 194534,58 грн та судовий збір в сумі 2684 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.01.2024 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець