РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2024Справа №910/3623/22

За позовомКомунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
доКомунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"
простягнення 6 424,81 грн
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Гаврилов Є.Ю.
від відповідача:не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2022 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення 6 424.81 грн.

В обґрунтування позовних вимог Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" стверджує, що у Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" наявний борг у розмірі 5 563,76 грн з оплати поставленої у будинок №18А по вул. Ілленка Юрія у м. Києві у період з липня 2020 року по грудень 2021 року теплової енергії.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 207,62 грн та інфляційні втрати у розмірі 653,43 грн, нараховані за прострочення виконання Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" своїх грошових зобов`язань у період з 01.08.2020 по 31.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2022 відкрито провадження у справі №910/3623/22 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

14.06.2022 засобами поштового зв`язку від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшов відзив на позов, якому відповідач зазначає, що замість договору на послуги з постачання теплоенергії, який не ініціювався ПАТ "Київенерго" чи позивачем у справі, не укладався, не підписувався підприємством і не надавався відповідачу до його виконання, позивачем безпідставно було подано до суду проект договору №1, зміст якого суперечить чинному законодавству, а інформація стосовно наявності договорів на послуги з теплопостачання у довідці, є недостовірною. Крім того, відповідач вважає надані позивачем докази (облікові картки, корінці нарядів, рахунки-фактури, акти звіряння розрахунків, акти приймання-передачі товарної продукції) неналежними та недостовірними. Також відповідачем у відзиві викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

17.06.2022 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що нежитлове приміщення, яким користується відповідач, знаходиться у житловому будинку №18А по вул. Іллєнка Юрія, являється частиною житлового будинку, який закріплено за відповідачем на праві господарського відання та прийнято і перебуває на балансі Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80. Також позивач, посилаючись на судову практику касаційного суду, вказує, що відсутність письмового договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які використовували теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов`язку оплатити фактично спожиту теплову енергію. Крім того, позивач вказує, що нежитлове приміщення в будинку №18А по вул. Іллєнка Юрія, яке займає відповідач, окремим приладом обліку не обладнане, в той час як на підставі корінців нарядів підключається весь будинок в цілому, а на окрему частину нежитлового приміщення корінці нарядів не видаються. Також позивач вказує, що оскільки нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 18А, перебуває у відповідача на праві господарського відання, то саме відповідач, як користувач та розпорядник спірного нежитлового приміщення, несе зобов`язання по оплаті за спожиту теплову енергію. При цьому, позивач зазначає, що нежитлове приміщення відповідача знаходиться у житловому будинку, який має єдину загально будинкову систему опалення, а отже технічна можливість не постачати теплову енергію відповідачу у Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" відсутня, оскільки житлові будинки мають бути забезпечені тепловою енергією відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації. Крім того, позивач звертає увагу суду, що теплова енергія є товаром, а не комунальною послугою, тому правовідносини сторін регулюються Законом України "Про теплопостачання", а не Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

29.06.2022 засобами поштового зв`язку від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшли додаткові письмові пояснення, в яких відповідач вказує, що у липні 2020 року теплопостачання не здійснювалось, а тому є необґрунтованим нарахування позивачем плати за постачання за липень 2020 року у розмірі 3 884,36 грн (більше ніж за період з жовтня 2020 року по грудень 2021 року в цілому).

04.07.2022 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вказує на те, що позивачем не надано доказів перебування на балансі або використання саме відповідачем нежитлового приміщення площею 10,1 кв.м. у будинку №19а по вул. Іллєнка Юрія у м. Києві, тобто позивачем не доведено, що відповідач є споживачем поставленої теплової енергії, а також, що відповідачем спожито зазначений позивачем обсяг теплової енергії. До того ж, відповідач вказує, що з 28.12.2019 зняв з балансу житловий будинок №18А по вул. Іллєнка Юрія у м. Києві. Окремо відповідач зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" рахунків на оплату спожитої теплоенергії за період з липня 2020 року по грудень 2021 року, а тому нарахування 3% річних та інфляційних втрат за цей період є неправомірним.

06.07.2022 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначає, що здійснював фактичне постачання теплової енергії у гарячій воді на потреби опалення за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка Юрія з жовтня 2018 року, але оскільки відповідач не здійснював оплати за спожиту теплову енергію з жовтня 2018 року по квітень 2020 року, позивачем було зроблено добір та нараховано заборгованість відповідачу за період з жовтня 2018 року по квітень 2020 року на суму 3 884,36 грн і включено її в розрахунковий період з липня 2020 року по грудень 2021 року, оскільки коригування заборгованості відбулось у липні 2020 року.

19.07.2022 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначає, що надані ним докази підтверджують підключення всього будинку №18А по вул. Іллєнка Юрія у м. Києві до постачання теплової енергії, в той час як обсяг та вартість теплопостачання щодо спірного нерухомого майна - нежитлових приміщень визначається пропорційно площі такого приміщення за особовим рахунком №1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 вирішено розгляд справи №910/3623/22 здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі №910/3623/22 на 11.08.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 відкладено підготовче засідання на 20.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2022 задоволено спільне клопотання сторін про зупинення провадження у справі з приводу медіації та зупинено провадження у справі №910/3526/22 на час проведення медіації, але не більше 90 днів з дня постановлення даної ухвали про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 поновлено провадження у справі №910/3623/22 та призначено підготовче засідання у справі №910/3623/22 на 24.01.2023.

23.01.2023 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшли додаткові пояснення у справі №910/3623/22, в яких відповідач зазначає, що за період зупинення провадження у справі представники ПП "Український центр управління нерухомістю" (виконавець послуг з обслуговування багатоквартирного житлового будинку) оглянули будинок №18А по вул. Іллєнка Юрія у м. Києві та встановили відсутність у такому будинку нежитлового приміщення площею 10,10 кв.м. Так, відповідач стверджує, що нежитлове приміщення площею 10,10 кв.м. у багатоквартирному будинку №18А по вул. Іллєнка Юрія у м. Києві йому не передавалось, не обліковувалось на балансі, не перебувало у повному господарському віданні, а відтак не має правового зв`язку з Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", що вказує на відсутність у відповідача обов`язку з оплати вартості теплопостачання у дане приміщення. Крім того, відповідач вказує, що обсяги поставки за період з жовтня 2018 року по квітень 2020 року, які позивач називає добори та відображає в довідках про нарахування теплової енергія, не входять до спірного періоду споживання - липень 2020 року - грудень 2021 року, а отже і до предмету позову, а мають бути заявлені в окремому позові.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 встановлено позивачу строк для надання заперечень на пояснення відповідача - до наступного засідання; оголошено перерву в засіданні до 09.02.2023.

07.02.2023 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшли пояснення по справі №910/3623/22, в яких позивач зазначає, що розпорядженням від 30.12.2016 №801 на баланс відповідача переданий весь будинок - включно всі нежитлові приміщення у ньому, загальною площею 225,93 кв.м., тому спірне приміщення 10,1 кв.м. знаходиться на балансі Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва". Щодо поданого відповідачем акту від 22.11.2022 про обстеження житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 18А, то позивач вказує про неналежність такого доказу з огляду на те, що не надано договору, на підставі якого здійснювалось обстеження будинку; доказів наявності повноважень у осіб, які здійснювали обстеження та підписали акт; не надано доказів повноважень управителя з питань ЖКГ; при обстеженні не були запрошені представники позивача; спірним періодом є липень 2020 року - грудень 2021 року, в той час як акт складений у листопаді 2022 року.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 встановлено сторонам строк для подання пояснень щодо приміщення - до наступного засідання; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 02.03.2023.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 долучено подані позивачем докази до матеріалів справи №910/3623/22; встановлено відповідачу строк для надання доказів - до наступного засідання; оголошено перерву в засіданні до 14.03.2023.

06.03.2023 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшли заперечення щодо долучення позивачем до пояснень від 06.02.2023 доказів.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 зобов`язано відповідача надати суду додаток до договору про надання правничої допомоги; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 30.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 зупинено провадження у справі №910/3623/22 до вирішення Верховним Судом справи №910/21848/21; запропоновано сторонам повідомити суд про появу повного тексту постанови Верховного Суду у справі №910/21848/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2023 поновлено провадження у справі №910/3623/22; призначено підготовче засідання у справі №910/3623/22 на 21.11.2023; запропоновано учасникам справи надати пояснення по справі з урахуванням постанови Верховного Суду від 14.07.2023 у справі №910/21848/21 - до початку засідання, яке призначено на 21.11.2023.

21.11.2023 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшли додаткові пояснення по справі №910/3623/22, в яких відповідач вказує, що йому взагалі не відомо чи є в багатоквартирному житловому будинку №18А по вул. Іллєнка Юрія у м. Києві окреме, ізольоване, з окремим входом і евакуаційним виходом нежитлове приміщення площею 10,1 кв.м.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 витребувано у Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві, Комунального підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" належним чином засвідчені копії Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №139/1 від 29.08.2013 з усіма додатками до нього та викопіюванням поповерхового плану, що відповідно до п. 2.1 є невід`ємною частиною цього договору; а також копії всіх інших документів, які передували укладенню вказаного договору; встановлено строк для надання доказів - 10 днів з моменту отримання ухвали суду; попереджено Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію, Шевченківське управління поліції ГУНП у м. Києві, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" ", що у відповідності до ч. 8 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд вправі застосувати заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 19.12.2023.

08.12.2023 через відділ діловодства суду від Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшли витребувані ухвалою від 21.11.2023 документи.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2023 закрито підготовче провадження у справі №910/3623/22; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи №910/3623/22 по суті на 16.01.2024.

В судове засідання 16.01.2024 з`явився представник позивача, надав пояснення по суті спору, за змістом яких позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач явку свого представника у засідання 16.01.2024 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце дату та час засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом представника Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на розписці від 19.12.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вказані приписи господарського процесуального закону та враховуючи відсутність від відповідача повідомлення щодо неможливості забезпечити свого представника у засідання, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу №910/3623/22 за відсутності представника Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

В судовому засіданні 16.01.2024 судом завершено розгляд справи №910/3623/22 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у зв`язку із технічними збоями в роботі системи захищеного відеоконференцзв`язку відсутня фіксація проголошення у судовому засіданні 16.01.2024 вступної та резолютивної частин рішення суду за наслідками виходу судді із нарадчої кімнати.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін (в тому числі, надані у попередніх засіданнях), всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", позивача визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам та з 01.05.2018 позивач здійснює постачання теплової енергії.

У відповідності до п. 2.2.1 Статуту Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.

Позивач стверджує, що з жовтня 2018 року здійснював теплопостачання у нежитлове приміщення площею 10,1 кв. м. у будинку 18А по вул. Іллєнка Юрія у місті Києві, яке балансоутримувачем якого є відповідач.

При цьому, позивач вказує, що між сторонами не укладався договір на постачання теплової енергії

На підтвердження факту постачання теплової енергії в спірне нежитлове приміщення, а також її обсягу, позивачем долучено до позовної заяви акт про прийняття теплового вузла обліку, акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, корінці нарядів на включення та корінці нарядів на відключення об`єкту теплоспоживання; відомості обліку спожитої теплової енергії, що підтверджують обсяги споживання теплової енергії, облікові картки (помісячно), а також акти приймання-передавання теплової енергії та довідки про нарахування за теплову енергію з липня 2020 року по грудень 2021 року.

17.11.2021 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу вих. №30/5/4/17970 від 17.11.2021, в якій просив сплатити заборгованість у загальному розмірі 5 159 232,13 грн за надану теплову енергію, до якої було також включено спірний борг, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 17.11.2021 та накладною №580. За інформацією із пошукової системи відстеження поштових відправлень Акціонерного товариства "Укрпошта" поштове відправлення №580 було вручене Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" 22.11.2021.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що у відповідача наявний обов`язок із сплати на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" боргу у розмірі 5 563,76 грн, який виник у зв`язку з неналежним виконанням Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" своїх грошових зобов`язань з оплати спожитої ним у період з липня 2020 року по грудень 2021 року теплової енергії.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання, визначені Законом України "Про теплопостачання".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про теплопостачання" він регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом за режимами споживання теплової енергії, безпечною експлуатацією теплоенергетичного обладнання та безпечним виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форм власності.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

- постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору;

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

- теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії;

- місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про теплопостачання" проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначив, що відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 18А, площею 10,1 кв.м., в якому надавалися послуги з теплопостачання.

Зі змісту рішення Київської міської ради "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва" від 09.10.2014 №270/270 вбачається, що Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Шевченківського району" перейменовано в Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" та віднесено його до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Комунальним підприємствам зобов`язано передати Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" житловий фонд, який був переданий до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 1 серпня 2014 року.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" закріплено на праві господарського відання майно згідно додатку.

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.12.2016 №801 внесено зміни до розпорядження від 09.02.2011 №80. Із пункту 612 додатку №1 до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.12.2016 №801 вбачається, що за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" закріплено жилий будинок за адресою: місто Київ, вулиця Іллєнка Юрія (до перейменування - вул. Мельникова), будинок 18-А, загальною площею 2 332 кв.м., у тому числі нежитлові приміщення площею 225,93 кв.м.

Крім того, вказаним розпорядженням на Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" покладено обов`язок здійснювати контроль за використанням майна, яке закріплене за ним, зберігання, а у разі відсутності - виготовлення технічної документації на таке майно.

Позивач стверджує, що нежитлове приміщення площею 10,1 кв.м. входить (є складовою частиною) нежитлових приміщень загальною площею 225,93 кв.м., які були закріплені на праві господарського відання за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

Відповідач заперечує проти таких тверджень позивача та вказує, що нежитлове приміщення площею 10,10 кв.м. у буд. 18А по вул. Іллєнка Юрія у м. Києві відсутнє у будинку.

Проте такі твердження відповідача спростовуються тим, що нежиле цокольне приміщення загальною площею 10,1 кв.м. у буд. 18-А по вул. Мельникова (після перейменування - Юрія Іллєнка) у м. Києві у серпні 2013 року передавалось в оренду Шевченківському районному управлінню Головного управління МВС України в м. Києві на підставі Договору №139/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 29.08.2013. Дане приміщення було повернуте Шевченківським районним управлінням Головного управління МВС України в м. Києві з орендного користування 31.08.2017, про що було складено відповідний акт, підписаний в тому числі директором Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

Тобто у серпні 2017 року нежитлове приміщення площею 10,1 кв.м. в буд. 18-А по вул. Мельникова (після перейменування - Юрія Іллєнка) у м. Києві існувало, в той час як відповідачем не надано доказів проведення реконструкції цього приміщення (що могло б змінити його площу) чи переведення такого приміщення в житловий фонд будинку тощо, а матеріали справи їх не містять.

Отже, суд дійшов висновку, що у житловому будинку за адресою: місто Київ, вулиця Іллєнка Юрія (до перейменування - вул. Мельникова), будинок 18-А, існує нежитлове приміщення площею 10,1 кв.м., яке згідно розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.12.2016 №801 було закріплено за відповідачем на праві господарського відання та прийнято і перебуває на балансі Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

Основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України (ч. 1 ст. 133 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 136 Господарського кодексу України передбачено, що право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про теплопостачання" балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Верховний Суд у постанові від 08.06.2022 у справі №640/19786/19 встановив, що Керуюча компанія відповідно до статуту, створена з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку. Предметом діяльності підприємства є, зокрема, утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплене за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку.

У цій справі Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" є не суб`єктом, який забезпечує утримання та експлуатацію будинку, користування спільним майном у такому будинку, а суб`єктом, якому на праві господарського відання були передані відокремлені нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 18А, а отже яке має всі повноваження власника об`єкту нерухомого майна та несе обов`язок його належного утримання.

Верховний Суд у постанові від 03.10.2022 у справі №910/5841/21 дійшов висновку, що на особу, у господарському віданні якої перебуває майно, покладені права та обов`язки власника такого майна, але обмежена можливість його розпоряджання. Суть спору у справі №910/5841/21 полягала в тому, чи повинна особа, якій передані у господарське відання квартири, сплачувати внески на утримання будинку.

Доказів вибуття спірних нежитлових приміщень з комунальної власності, а також доказів їх перебування в господарську віданні чи оперативному управлінні іншої особи, відмінної від відповідача, у спірному періоді матеріали справи не містять.

Відтак, судом встановлено, що за відповідачем було закріплено на праві господарського відання нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 18А, окремий облік теплоспоживання відповідача пропорційно його опалюваній площі здійснюється за особовим рахунком №1.

Оскільки за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на праві господарського відання закріплене нежитлове приміщення, тобто воно має права та обов`язки власника такого майна, але з обмеженою можливістю розпоряджання, то в розумінні Закону "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VIII від 09.11.2017), відповідач є індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами / тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VIII від 09.11.2017)).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.07.2023 у справі №910/21848/21.

Варто відзначити, що наведена судова практика суду касаційної інстанції також спростовує доводи позивача про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню приписи Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а сторони мають керуватись лише Законом України "Про теплопостачання".

Обсяг спожитої відповідачем теплової енергії в Гкал., а також щомісячне нарахування по особовому рахунку відображені в облікових картках споживача за його обліковим записом: 1, копії яких надані позивачем.

Матеріалами справи підтверджено, що у період з жовтня 2018 року по грудень 2021 року включно, позивач поставляв відповідачу теплову енергію за адресою м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 18А. Вказані обставини підтверджуються актом прийняття теплового вузла обліку, актом про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи та актом перевірки стану вузла обліку підтверджують, що житловий будинок за адресою м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 18А, обладнаний комерційним приладом обліку, який опломбований та готовий до роботи. При цьому, судом також враховано, що позивачем за спожиту відповідачем з жовтня 2018 року теплову енергію було нараховано заборгованість у липні 2020 року та відповідно включено даний борг в рахунок за липень 2020 року.

Суд не погоджується із доводами відповідача, що питання стягнення заборгованості з оплати теплопостачання за період з жовтня 2018 року по грудень 2021 року не входить до предмету розгляду в межах справи №910/3623/22, оскільки позивачем заявлено спірним періодом липень 2020 року - грудень 2021 року, так як в цій частині нарахований за період з жовтня 2018 року по грудень 2021 року у розмірі 3 884,36 грн був включений в ціну позову і фактично Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" заявлено вимогу про стягнення цієї суми боргу.

Позивач вказав, що нежитлове приміщення, яке займає відповідач окремим приладом обліку не обладнане та звернув увагу суду, що в актах споживачем/балансоутримувачем зазначено Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", з особовим рахунком 1 (о/p на житловий будинок в цілому), проставлена печатка та підпис відповідальної особи відповідача.

Так, суд зауважує, що акт прийняття теплового вузла обліку та акти про готовність вузла комерційного обліку підтверджують, що житловий будинок за адресою м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 18А обладнаний комерційним приладом обліку, який опломбований та готовий до роботи.

Більше того, на підтвердження факту постачання теплової енергії до житлового будинку за спірний період у матеріалах справи містяться корінці нарядів на включення та відключення вказаного будинку в період опалювального сезону, в яких споживачем зазначено КП "ЦОС Шевченківського району".

На підставі виданих корінців нарядів підключається весь будинок за вказаною адресою в цілому. На окрему частину нежитлового приміщення, корінці нарядів не видаються, що кореспондується з вимогами закону, та в свою чергу спростовує зворотні доводи відповідача, які не ґрунтуються на вимогах закону.

За таких обставин, суду доведено факт включення та відключення будинку в період опалювального сезону за спірний період, та факт підключення/відключення до/від постачання теплової енергії всього будинку.

При цьому судом враховано, що питання прийняття облікових карток (табуляграм) в якості доказів у справах про стягнення заборгованості за договорами постачання (купівлі - продажу) теплової енергії у гарячій воді, у контексті їх оцінки судами, неодноразово вирішувалося у судовій практиці (постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/6652/17, від 12.07.2018 у справі №910/6654/17, від 12.10.2018 у справі №910/30728/15, від 03.09.2020 у справі №910/17662/19).

Судом враховано, що надані Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" акти приймання-передавання теплової енергії за період з липня 2020 року по жовтень 2021 року містять посилання на застосування коефіцієнту перерахунку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1209. Позивач пояснив, що такі акти формуються в системі автоматично і тому за складання таких актів у більш пізній період, ніж відображений в акті, в них підтягуються актуальні нормативно-правові акти. Судом було перевірено дані доводи позивача та встановлено, що при розрахунку вартості спожитої відповідачем теплової енергії позивач керувався чинним на час відображеного у акті періоду законодавством, а тому даний недолік актів не зумовив невірне визначення Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" вартості спожитої Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" теплової енергії.

Відповідно до п. 24, п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Разом із тим, відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження відключення від теплопостачання будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, буд. 18А, а тому у відповідача наявний обов`язок щодо відшкодування вартості спожитої теплової енергії. При цьому, відповідачем не спростовано належними, допустимими та достовірними доказами відомості щодо обсягів отриманої теплової енергії, нарахування боргу, а також не надано доказів здійснення оплати останньої.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

За положеннями статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: - забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; - інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

У п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено обов`язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Зазначені положення кореспондуються з пунктами 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 (далі - Правила), якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, споживач зобов`язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до п. 44 Правил за самовільне підключення системи теплоспоживання без укладення договору споживач сплачує штраф згідно із законодавством.

З аналізу положень Правил, зокрема пункту 44, вбачається, що термін "споживач" застосовується в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання.

При цьому, відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє споживача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №922/2790/17, постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 29.11.2019 у справі №910/12034/18 зазначено, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, проте необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абзац 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Відповідно до п. 18 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" від 21.07.2005 №630 (яка була чинною на момент виникнення спріних правовідносин), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, з огляду на те, що у спірний період відповідач фактично споживав житлово-комунальні послуги, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був здійснювати оплату за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем, тож починаючи з 21 числа кожного місяця наступного за розрахунковим відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача боргу у розмірі 5 563,76 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 207,62 грн та інфляційні втрати у розмірі 653,43 грн, нараховані за прострочення виконання Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" своїх грошових зобов`язань у період з 01.08.2020 по 31.12.2021.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яку висловлено у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно, а відтак із Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" підлягають стягненнь 3% річних у розмірі 207,62 грн та інфляційні втрати у розмірі 653,43 грн.

Щодо інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи, суд зазначає, що у п. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 (заява №63566/00) "Пронін проти України" зазначено, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Інші доводи сторін судом не досліджуються, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному аспектах.

За таких обставин позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" підлягає задоволенню в повному обсязі, а з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" підлягає стягненню борг у розмірі 5 563,76 грн, 3% річних у розмірі 207,62 грн та інфляційні втрати у розмірі 653,43 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, сплачений за подання позову, покладається на Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" у зв`язку з задоволенням позову повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 75, 79, 86, 123, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1; ідентифікаційний код 34966254) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код 40538421) борг у розмірі 5 563 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят три) грн 76 коп., 3% річних у розмірі 207 (двісті сім) грн 62 коп., інфляційні втрати у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн 43 коп. та судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 01.02.2024.

Суддя Р.В. Бойко