ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024м. ХарківСправа № 922/4295/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінбудпром" від 25.12.2023 (вх. № 35510) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на відповідача витрат на послуги адвоката у сумі 5000,00 грн, надану в межах справи № 922/4295/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінбудпром" (21000, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 23, офіс 999; ідент. код 42791517)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудзон Груп" (61034, м. Харків, вул. Енергетична, 9, корп. А; ідент. код 42111383)

про стягнення 10000,00 грн.

без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінбудпром" 06.10.2023 звернулось до Господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудзон Груп" про стягнення заборгованості за договором поставки № 14/06/23 від 14.06.2023 у розмірі 10000,00 грн. попередньої оплати. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 14/06/23 від 14.06.2023 в частині своєчасної поставки товару, обумовленого у договорі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. При цьому позивач вказував, що витрати на правничу допомогу складають 5000,00 грн, розрахунок витрат буде надано додатково.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.12.2023 у справі № 922/4295/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудзон Груп" (61034, м. Харків, вул. Енергетична, 9, корп. А; ідент. код 42111383) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінбудпром" (21000, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 23, офіс 999; ідент. код 42791517) 10 000,00 грн заборгованості з повернення попередньої оплати за договором поставки № 14/06/23 від 14.06.2023 та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

25.12.2023 від позивача - ТОВ "Вінбудпром" до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява (вх. № 35510) про стягнення на відповідача витрат на послуги адвоката, подана в порядку приписів ст. 123-124, 126, 129, 244 ГПК України, в якій заявник просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн згідно договору про надання правової допомоги від 19.09.2023.

На підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартість до заяви долучено:

1) копію договору про надання правової допомоги від 19.09.2023 (а.с. 68);

2) копію акту приймання-передачі наданих послуг від 19.12.2023, згідно якого адвокат - Сауляк Євген Васильович у період з 19 вересня 2023 по 19 грудня 2023 надавав замовнику - ТОВ "Вінбудпром" юридичні послуги на суму 5000,00 грн відповідно до договору про надання правової допомоги від 19.09.2023, а замовник прийняв надані послуги. Фіксований розмір вартості послуг адвоката за надані послуги, узгоджений у п. 3.1 договору, становить 5000,00 грн;

3) копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 19.09.2023 на суму 5000,00 грн;

4) копію ордеру № 1095289 від 27.09.2023 року.

У період з 18.12.2023 до 12.01.2024 включно суддя Шатерніков М.І. перебував у відрядженні, тому питання щодо прийняття заяви про ухвалення додаткового рішення було розглянуто після виходу судді на роботу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.01.2024 у справі № 922/4295/23 прийнято до розгляду заяву позивача ТОВ "Вінбудпром" (вх. № 35510 від 25.12.2023) про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката по справі № 922/4295/23, вирішено розгляд заяви здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З огляду на необхідність належного повідомлення сторін справи про розгляд цієї заяви судом було вирішено обчислювати десятиденний строк розгляду заяви з дати призначення заяви до розгляду, що відповідає принципам справедливості, відкритості та змагальності.

Розглянувши заяву ТОВ "Вінбудпром" про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Як у тексті позовної заяви так і у поданій заяві представником позивача заявлено про розподіл судових витрат на правничу допомогу. Зокрема у позовній заяві на виконання приписів ст. 124 ГПК України, повідомлено, що позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 цього Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, позивачем заявлено до стягнення з відповідача у справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу та їх розподілу позивачем подано до суду: копію договору про надання правової допомоги від 19.09.2023, укладеного між ТОВ "Вінбудпром" та Сауляк Євгеном Васильовичем; копію ордеру № 1095289 від 27.09.2023 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 19.12.2023, згідно якого адвокат - Сауляк Євген Васильович у період з 19 вересня 2023 по 19 грудня 2023 надавав замовнику - ТОВ "Вінбудпром" юридичні послуги на суму 5000,00 грн відповідно до договору про надання правової допомоги від 19.09.2023, а замовник прийняв надані послуги. Фіксований розмір вартості послуг адвоката за надані послуги, узгоджений у п. 3.1 договору, становить 5000,00 грн; копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 19.09.2023 на суму 5000,00 грн.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Враховуючи, що вчинення вказаних дії з надання професійної правничої допомоги не спростовано відповідачем, як і не доведено, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. є не співмірними з наданими послугами та завищеними; приймаючи до уваги, що приписами ч. 5 ст. 126 унормовано можливість зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, лише з урахуванням обґрунтованого клопотання іншої сторони, витрати по оплаті на правничу допомогу суд задовольняє та покладає на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Одночасно суд зазначає, що при прийнятті вказаного рішення суд враховує, що вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу викладена у позовній заяві, а відтак відповідач повинен був бути обізнаний про неї та мав можливість викласти свої міркування з цього приводу, проте своїм правом не скористався.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 232-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву (вх. 35510) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінбудпром" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудзон Груп" (61034, м. Харків, вул. Енергетична, 9, корп. А; ідент. код 42111383) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінбудпром" (21000, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 23, офіс 999; ідент. код 42791517) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 29.01.2024 р.

Суддя М.І. Шатерніков