СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Харків Справа № 922/3374/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є.

за участі секретаря судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача Бардін І.С. (в залі суду) - ордер АХ№1141733 від 26.07.2023, свідоцтво ЗП№002721 від 15.12.2020

відповідача Федосенко Н.А. (в залі суду) - ордер АХ№1144976 від 25.08.2023, посвідчення адвоката 538 від 04.03.2023.

перша третя особа незявився

друга третя особа не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта" (вх.№2733Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 у справі №922/3374/23 (суддя Чистякова І.О., повний текст складено та підписано 29.11.2023)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Німецький проект", м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта", м.Харків,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Приватний нотаріус ХМНО Клопотов Станіслав Давидович, м.Харків

2. Tовариство з обмеженою відповідальністю "Дойче Штіль", м. Київ

про скасування державної реєстрації права власності

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Німецький проект" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта" (відповідач), в якій просить суд: скасувати реєстрацію (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63119938 від 28.01.2022, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича щодо реєстрації права власності) на приміщення Котельної №1 у секції №1, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня №1 група нежитлових приміщень поверху надбудови №І, №ІІ та №ІІІ у житловому будинку літ. А-9-12 загальною площею 57.2 кв.м за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120) за ТОВ Формула Комфорта; скасувати реєстрацію (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63121502 від 28.01.2022 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича щодо реєстрації права власності) на приміщення Котельної №2 у секції №7, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня №2 група нежитлових приміщень поверху надбудови №ІV -:- VIII у житловому будинку літ.А-9-12 загальною площею 106.7 кв.м за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120) за ТОВ Формула Комфорта. Позивач у позовній заяві також просить вирішити питання про розподіл судових витрат та зазначив, що докази понесення та сплати витрат на професійну правничу допомогу у цій справі будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні приміщення є приміщеннями загального користування (допоміжними), а отже є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку та відповідно до положень ст.382 ЦК України перебувають у власності мешканців багатоквартиного будинкуi

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 позов задоволено повністю. Скасовано реєстрацію (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63119938 від 28.01.2022, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича щодо реєстрації права власності) на приміщення Котельної №1 у секції №1, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня №1 група нежитлових приміщень поверху надбудови №І, №ІІ та №ІІІ у житловому будинку літ. А-9-12 загальною площею 57.2 кв.м за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120) за ТОВ Формула Комфорта. Скасувати реєстрацію (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63121502 від 28.01.2022 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича щодо реєстрації права власності) на приміщення Котельної № 2 у секції №7, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня №2 група нежитлових приміщень поверху надбудови №ІV -:- VIII у житловому будинку літ.А-9-12 загальною площею 106.7 кв.м за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120) за ТОВ Формула Комфорта. Судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 4.294,40 грн покласти на відповідача: ТОВ "Формула Комфорта". Стягнути з ТОВ "Формула Комфорта" на користь ОСББ "Німецький проект" судовий збір в сумі 4.294,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ТОВ "Формула Комфорта", звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає про незаконність рішення Господарського суду Харківської області 20.11.2023 у справі №922/3374/23.

Проте, при перевірці апеляційної скарги виявлено відсутність прохальної частини скарги, тобто зміст скарги не узгоджується зі змістом тексту.

12.12.2023 через підсистему «Електронний суд» від ОСББ «Німецький проект» надійшла заява про заперечення проти відкриття апеляційного провадження, в зв`язку з тим, що апеляційна скарга не містить прохальної частини, не конкретизовано яке саме право апелянта було порушено та в чому саме полягає незаконність оскаржуваного рішення, а також пропущенні строки на подання апеляційної скарги не з поважних причин.

15.12.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від ТОВ «Формула Комфорта» надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких апелянт зазначає, що через певні технічні причини в тексті апеляційної скарги відсутня прохальна частина та просить доповнити апеляційну скаргу і викласти її в наступній редакції: «Просимо: задовольнити апеляційну скаргу ТОВ «Формула Комфорта» на рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023; скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСББ «Німецький проект» у задоволені позову; стягнути з ОСББ «Німецький проект» на користь ТОВ «Формула Комфорта» судові витрати на судовий збір та на правову допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції».

Доводи доповнень до апеляційної скарги зводяться до наступного:

- судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права щодо визначення статусу права спільної власності на допоміжні приміщення багатоквартирного житлового будинку, а саме ст. 382 Цивільного кодексу України та Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду";

- судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", адже у багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна;

- допоміжне приміщення багатоквартирного будинку і нежитлове приміщення є різними приміщеннями, критерії їх розмежування є досить чіткими, а тому відсутні підстави стверджувати, що у різних випадках одне і те ж приміщення може одночасно відноситися до допоміжного та бути нежитловим;

- судом першої інстанції безпідставно взято до уваги експертний висновок будівельно-технічного дослідження та зазначається, що факт належності спірних приміщень саме до об`єкту права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку підтверджується висновком експерта ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса No20104 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 28.06.2023, чим порушено вимоги ст. 77 ГПК України;

- судом безпідставно надано перевагу твердженням позивача, що спірні приміщення мають назву "Котельня" та будувалися саме як котельні для обслуговування усіх співвласників багатоквартирного будинку, тому вони нібито є допоміжними приміщеннями;

- судом не надано належної правової оцінки, що позивачем обрано не правильний спосіб захисту своїх прав.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2023 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Радіонова О.О., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Формула Комфорта"; встановлено строк до 08.01.2024 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано учасникам справи до 08.01.2024 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України; призначено справу до розгляду на 17.01.2024. Явку сторін в судове засідання визнано не обов`язковою.

На виконання вимог ухвали суду з Господарського суду Харківської області до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/3374/23.

30.12.2023 через підсистему Електроний суд до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в яких позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 у справі №922/3374/23 залишити без змін. При цьому позивач зазначив, що спірні приміщення є приміщеннями загального користування (допоміжними), а отже, є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку, такі приміщення не могли бути набуті у власність та зареєстровані за відповідачем на праві власності як окремі нежитлові приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто рішення про здійснення такої державної реєстрації прямо суперечить приписам ч.2 ст.382 ЦК України та порушує право спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку. Таким чином саме всі співвласники багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: Україна, 61022, Харківська область, місто Харків, вул.Клочківська, будинок 93, є власниками спірних приміщень, а не відповідач, а тому твердження відповідача про неможливість огляду приміщень є помилковими, що окрім іншого підтверджується відповідними фото матеріалами, які містяться в матеріалах судової справи. Відповідач зазначав, що експерт не міг мати доступ до спірних приміщень, хоча такі приміщення відкриті та використовуються мешканцями будинку для обслуговування такого будинку, проте не надав жодного доказу, не заявляв про проведення експертизи додаткової, а лише на словах заперечував проти позиції позивача.

В судове засідання 17.01.2023 з`явилися представник апелянта, - Федосенко Н.А., яка підтримала вимоги і доводи апеляційної скарги, просить її задовільнити, та скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, та представник відповідача - Бардін І.С., який підтримав позицію, наведену у відзиві на апеляційну скаргу, рішення суду просить залишити без змін як законне та обгрунтоване.

17.01.2023 в судовому засіданні протокольною ухвалою було оголошено перерву на 23.01.2023, про що під підпис повідомлено присутніх представників сторін, яку занесено до протоколу судового засідання від 17.01.2024.

23.01.2023 розгляд справи №922/3374/23 продовжився.

Треті особи по справі не скористалися наданими процесуальними правами, відзивів на апеляційну скаргу не надали, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили. Про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Учасники справи (повноважні представники) про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду).

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст.2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст.3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст.4).

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності представників третіх осіб у даному судовому засіданні.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, з метою належного забезпечення прав та законних інтересів співвласників багатоквартирного будинку, виконання ними своїх обов`язків, утримання та використання спільного майна, співвласниками житлових/нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: Україна, 61022, Харківська область, місто Харків, вул. Клочківська, будинок 93 було прийнято рішення створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Німецький проект" (далі також - ОСББ) відбулась 17.01.2020.

Відповідно до вимог проектної та технічної документації щодо будинку за вказаною адресою були передбачені та побудовані у вказаному житловому будинку котельня №1 площею 57,2 кв.м (приміщення котельної №1 у секції №1) та котельня №2 площею 106,7 кв.м (приміщення котельної №2 у секції №7) для забезпечення теплопостачання багатоквартирного будинку, а також здійснення багатьох інших питань, пов`язаних з експлуатацією та обслуговуванням мереж теплотрас, сантехнічного трубопроводу, теплового та іншого обладнання, спрямованого на забезпечення належної експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 та побутового обслуговування його мешканців.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2021 приватним нотаріусом ХМНО Клопотовим С.Д. рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63119938 від 28.01.2022, індексний номер: 63121502 від 28.01.2022 за відповідачем було зареєстровано право власності на Котельню №1 - група нежитлових приміщень поверху надбудови №І, №ІІ та №ІІІ у житловому будинку літ. "А - 9 - 12" площа (кв.м): 57.2 та на Котельню №2 - група нежитлових приміщень поверху надбудови № ІV -:- VІІІ у житловому будинку літ. "А - 9 - 12" площа (кв.м): 106.7 за адресою: Харківська область, м.Харків, вулиця Клочківська, будинок 93.

Позивач стверджує, що після реєстрації права власності спірних приміщень за відповідачем, останній почав чинити позивачу та іншим співвласникам перешкоду у користуванні котельною та обладнанням, розташованим у ній, обмежив доступ до останньої та почав через посередників надавати співвласникам будинку послуги з теплопостачання виставляючи рахунки з теплопостачання мешканцям, що фактично має ознаки складу злочину.

З огляду на технічний паспорт на будинок, ОСББ зазначено про те, що спірні приміщення мають назву "Котельня" та будувалися саме як котельні для обслуговування усіх співвласників багатоквартирного будинку, а не як окремі нежитлові приміщення, про що свідчить розміщене в них теплове, сантехнічне та інше обладнання, призначене для забезпечення експлуатації будинку, оскільки дані приміщення необхідні для доступу та можливості технічного обслуговування системи теплопостачання будинку.

В підтвердження зазначеного позивачем надано акт приймання-передачі на котельні №1 та котельні №2 у власність від 17.04.2020 з балансу ТОВ "Дойче Штиль" у власність (на баланс) ТОВ "Формула комфорта"; висновок експерта ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса; проектну та технічну документацією (витягами з неї) на будинок за адресою: Харківська область, м.Харків, вул. Клочківська, 93, а також технічний паспорт на будинок.

Зважаючи на те, що спірні приміщення є приміщеннями загального користування (допоміжними), а отже є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку та відповідно до положень ст.382 ЦК України перебувають у власності мешканців багатоквартиного будинку, позивач вважає, що відповідач незаконно здійснив реєстрацію права власності на спірні приміщення.

Зазначене стало підставою для звернення до господарського суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. Враховуючи, що відповідач є першою особою, за якою протиправно вперше було зареєстровано право власності на спірні приміщення, то достатнім та ефективним способом захисту буде відновлення становища, що існувало до порушеного права позивача.

В свою чергу, відповідач проти позову заперечував, наполягав на тій позиції, що належні йому приміщення котелень є ізольованими, не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом, тобто є нежитловими приміщеннями у розумінні Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоповерховому будинку.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким задовольнив позовні вимоги, зазначив про обґрунтованість позовних вимог з огляду на доведеність позивачем належними і допустимими доказами того факту, що спірні приміщення котелень будувалися саме як допоміжні приміщення, а не як інші приміщення в багатоквартирному будинку, що не належать до житлового фонду, тобто не є ізольованими приміщеннями. Відтак процедура реєстрації права власності на спірні приміщення була здійснена поза нормами чинного законодавства. При цьому позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності - є ефективним способом захисту прав позивача.

Колегія суддів погоджується з наведеними вище висновками місцевого господарського суду та вважає за необхідне зазначити наступне.

При вирішенні цього спору необхідним є визначення:

- правового статусу спірного приміщення, а саме, встановлення того, чи відноситься зазначене приміщення до числа допоміжних чи є нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку, з урахуванням характеристик таких приміщень;

- чи ефективним є спосіб захисту у вигляді скасування державної реєстрації права власності відповідач.

Позивач як особа, яка подала позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

У ч.2 ст.382 ЦК України передбачено, що всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

За змістом наведеної норми, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.11.2011 №14-рп/2011 зазначено, зокрема, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. За законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців.

Власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту (ст. 385 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" багатоквартирний будинок визначено як житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно абз.6 ст.1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та ст.1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" під допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку розуміють приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення), в той час як нежитлове приміщення - це ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Такі висновки наведено у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №916/2069/17, від 22.11.2018 у справі №904/1040/18, від 15.05.2019 у справі №906/1169/17, від 06.08.2019 у справі №914/843/17, від 08.04.2020 у справі №915/1096/18).

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання (такі висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №598/175/15-ц).

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні спору у справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки, наведені, зокрема у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №922/1406/21, від 03.08.2022 у справі №908/3168/19, від 20.09.2023 у справі №910/17576/20 за змістом яких чинним законодавством України встановлено загальне правило (своєрідну презумпцію) наявності у всіх нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку статусу допоміжних приміщень, а як виняток, лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення - для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Виходячи з такої презумпції та з врахуванням принципу змагальності сторін, не лише позивач повинен доводити статус спірного приміщення як допоміжного, а навпаки, передусім відповідач ТОВ "Формула Комфорта", яке є останнім набувачем такого приміщення, має довести винятковий статус спірного приміщення як ізольованого приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду та є самостійним об`єктом нерухомого майна.

У ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст.73, ч.ч. 1, 3 ст.74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76 ГПК України).

Принцип змагальності (ст.13 ГПК України) і принцип рівності сторін (ст.7 ГПК України), що пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Отже, кожна сторона відповідно до ст.ст.76-79 ГПК України на підставі належних, допустимих, вірогідних, достовірних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

ОСББ "Німецький проект", доводячи правомірність заявлених ним вимог, на підтвердження обставин належності спірного нежитлового приміщення до допоміжних надало суду, зокрема:

- Акт приймання-передачі на котельні №1 та котельні №2 у власність від 17.04.2020 з балансу ТОВ "Дойче Штиль" у власність (на баланс) ТОВ "Формула комфорта";

- проектну та технічну документацією (витягами з неї) на будинок за адресою: Харківська область, м.Харків, вул.Клочківська, 93, з яких вбачається, що вказані приміщення проектувались та будувались, а відповідно обладнання виділялось саме як котельні, які мали забезпечувати теплопостачання усім співвласникам багатоквартирного будинку, обслуговуючи їх потреби, а також технічний паспорт на будинок;

- висновок експерта ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса №20104 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 28.06.2023.

Як вбачається з проектної та технічної документації на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок, - для забезпечення теплопостачання багатоквартирного будинку, а також здійснення багатьох інших питань, пов`язаних з експлуатацією та обслуговуванням мереж теплотрас, сантехнічного трубопроводу, теплового та іншого обладнання, спрямованого на забезпечення належної експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 та побутового обслуговування його мешканців, відповідно до вимог проектної та технічної документації щодо будинку за вказаною адресою, були передбачені та побудовані у вказаному житловому будинку котельня № 1 площею 57,2 кв.м (приміщення котельної № 1 у секції № 1) та котельня № 2 площею 106,7 кв.м (приміщення котельної № 2 у секції № 7).

Виходячи з аналізу положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" вбачається, що приміщення загального користування (у тому числі допоміжні) є спільним майно багатоквартирного будинку. При цьому, допоміжними приміщеннями є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Співставляючи та оцінюючи вказані докази, суд апеляційної інстанції враховує, що спірні приміщення мають назву "Котельня" та будувалися саме як котельні для обслуговування усіх співвласників багатоквартирного будинку, а не як окремі нежитлові приміщення, про що свідчить розміщене в них теплове, сантехнічне та інше обладнання, призначене для забезпечення експлуатації будинку, оскільки дані приміщення необхідні для доступу та можливості технічного обслуговування системи теплопостачання будинку.

Зі сторони відповідача не надано доказів існування згоди власників квартир у житловому будинку на виведення нерухомого майна зі статусу "допоміжних приміщень".

Крім того, з метою з`ясування статусу спірного приміщення на замовлення позивача було здійснено будівельно-технічну експертизу

Відповідно до висновку експерта ХНДІСЕ ім. Засл.проф. М.С.Бокаріуса №20104 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 28.06.2023, складеного за результатами проведення будівельно-технічної експертизи:

- приміщення котельні №1 площею 57,2 кв.м. у житловому будинку, що розташований за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 (приміщення Котельної №1 у секції №1, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Котельня №1 група нежитлових приміщень поверху надбудови №І, №ІІ та №ІІІ у житловому будинку літ. «А-9-12» загальною площею 57.2кв.м за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 (реєстраціний номер нерухомого майна: 120) відносяться до допоміжних (технічних) приміщень багатоквартирного житлового будинку, які необхідні для забезпечення технічної експлуатації й обслуговування житловогобудинку;

- функціональне призначення Котельної №1 площею 57,2 кв.м. у житловому будинку, що розташований за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 (приміщення Котельної №1 у секції №1, в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно Котельня №1 група нежитлових приміщень поверху надбудови №І, №ІІ та №ІІІ у житловому будинку літ.«А-9-12 загальною площєю 57.2 кв.м за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120)) на час проведення дослідження котельня (в приміщеннях наявне технічне (газоспоживаюче) обладнання та пристрої, призначені для вироблення енергії та передавання її тепло носію з метою тепло забезпечення мешканців будинку (споживачів);

- приміщення котельні №2 площею 106,7 кв.м. у житловому будинку, що розташований за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 (приміщення Котельної №2 у секції №7 (в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня №2 група нежитлових приміщень поверху надбудови №ІV-:-VIII у житловому будинку літ.«А-9-12» загальною площєю 106.7 кв.м за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20) відносяться до допоміжних (технічних) приміщень багато квартирного житлового будинку, які необхідні для забезпечення технічної експлуатації й обслуговування житлового будинку;

- функціональне призначення котельні №2 площею 106,7 кв.м. у житловому будинку, що розташований за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93(приміщення Котельної №2 у секцїї №7 (в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня №2 група нежитлових приміщень поверху надбудови №ІV-:-VIII у житловому будинку літ. «А-9-12» загальною площєю 106.7 кв.м за адресою: м.Харків, вул.Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120)) на час проведення дослідження котельня (в приміщеннях наявне технічне (газоспоживаюче) обладнання та пристрої, призначені для вироблення енергії та передавання її теплоносію з метою теплозабезпечення мешканців будинку (споживачів);

-спірні приміщення не є ізольованими від житлового фонду, так як не мають окремого входу з вулиці, розташовані на 25 поверсі будинку та на даху.

Відповідно до положень ст.98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частинами 1, 5, 6 ст.101 ГПК України унормовано, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За приписами ст.104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

У результаті дослідження та оцінки наданого позивачем висновку експерта колегія суддів визнає його повним та обґрунтованим, а відтак належним доказом у справі, оскільки викладені в ньому висновки узгоджуються з матеріалами справи, а у висновку зазначено, що він підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України).

Дослідивши зазначений висновок експерта та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних приміщеннях знаходяться комунікації, які необхідні для обслуговування даного будинку та будинкове інженерне обладнання призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців.

Отже, фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, дають підстави суду дійти висновку, що нежитлові приміщення за своєю правовою природою відносяться до допоміжних приміщень та призначені для обслуговування будинку, а отже, в розумінні положень ст.382 ЦК України є об`єктом спільної сумісної власності всіх співвласників багатоквартирного будинку та не можуть перебувати у приватній власності однієї особи. Такі приміщення не могли бути набуті у власність та зареєстровані за відповідачем на праві власності як окремі нежитлові приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено, а тому наявні підстави для їх правового захисту, оскільки здійснення за відповідачем державної реєстрації права власності на спірне приміщення прямо суперечать приписам ч.2 ст.382 ЦК України та порушує право спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку за наведеною адресою.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції, який оцінив наявні в матеріалах справи докази, дослідив статус спірних приміщень як допоміжних ще на стадії планування, що вони не є ізольованим, належать до житлового фонду і не є самостійним об`єктом нерухомого майна, а отже - вибули з власності співвласників багатоквартирного будинку поза їх волі, що в свою чергу є порушенням прав та інтересів власників квартир вказаного багатоквартирного будинку.

Стосовно способу судового захисту прав позивача, то колегія суддів і тут погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний спосіб захисту в даному випадку є ефективним, тобто таким, що здатний відновити відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Згідно зі ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як ефективний спосіб захисту за аналогічних обставин саме скасування державної реєстрації права власності за відповідачем визнав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 18.01.2023 у справі № 369/7774/17, від 08.05.2023 у справі № 295/17406/18, від 18.10.2022 у справі № 569/17077/16.

З урахуванням факту першої реєстрації права власності за відповідачем, - саме скасування державної реєстрації права власності за ним є найефективнішим способом захисту та поновить порушені права позивача виходячи з наступного. Законом не передбачено можливості реєстрації права власності на таке майно за управненою особою, без згоди (рішення) інших співвласників будинку.

Як вже було досліджено, в даному випадку спір у справі стосується нерухомого майна, яке за своїм статусом відноситься або є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку, особливістю правового статусу яких є те, що вони є спільною власністю власників квартир у багатоквартирному будинку в силу прямої норми закону, підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення співвласниками будь-яких додаткових дій. Зазначене виключає набуття будь-якою особою права власності на такі приміщення як на окремий об`єкт цивільних прав.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №914/554/19.

З урахуванням першої реєстрації права власності за відповідачем належним способом захисту в такій категорії справ є звернення з позовними вимогами щодо відновлення свого майнового права до суб`єкта, який на думку позивача порушує його право власності, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Обраний спосіб захисту дозволить поновити права та уникнути порушення майнових прав інших співвласників ОСББ на допоміжні приміщення.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку відповідач є першою особою, за якою протиправно вперше було зареєстровано право власності на спірні приміщення, а тому достатнім та ефективним способом захисту буде відновлення становища, що існувало до порушеного права позивача, а саме скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Отже, вказане відповідає способу захисту, передбаченому п.4 ч.2 ст.16 ЦК України".

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Харківської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 20.11.2023 у справі №922/3374/23 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.01.2024

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.О. Радіонова

Суддя О.Є. Медуниця