ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" січня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3795/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудсістемс», м. Київ

до відповідача Фізичної особи-підприємця Іванова В`ячеслава В`ячеславовича, м. Бровари Київської області

про стягнення 35 760,71 грн.,

суддя О.В. Конюх,

без виклику представників;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вудсістемс» (далі по тексту ТОВ «Вудсістемс») 18.12.2023 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом вих. №1 від 15.12.2023 до відповідача Фізичної особи-підприємця Іванова В`ячеслава В`ячеславовича (далі за текстом ФОП Іванов В.В.) про стягнення заборгованості за договором підряду, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача:

грошові кошти в розмірі 31 360,00 грн. відповідно до Договору №242 від 14.02.2023;

пеню в сумі 3 813,03 грн. (за період 18.03.2023-17.09.2023)

три відсотки річних в сумі 587,68 грн. (за період 18.03.2023-31.10.2023)

Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 2 684,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 14.02.2023 між ФОП Івановом В.В. (виконавець) та ТОВ «Вудсістемс» (замовник) був укладений договір №242, за умовами якого замовник виготовляє, а виконавець приймає замовлення на виконання роботи по виготовленню виробів зі шкіри згідно з дизайн-проєктом.

На виконання умов договору замовник вніс передплату 80% від загальної ціни Договору, а саме 14 800,00 грн. за платіжною інструкцією №104 від 17.02.2023. Також, замовник передав виконавцю матеріали для виконання робіт, вартість яких становить 16 560,00 грн. В свою чергу, виконавець зобов`язався виконати роботи, а саме виготовити вироби зі шкіри. Як зазначає позивач, виконавець не виконав зобов`язання передбачені договором не виготов вироби зі шкіри у встановлений строк, а також зіпсував матеріал, що був переданий для виготовлення виробу.

У позовній заяві позивач посилається на ст. 840 ЦК України (виконання роботи з матеріалу замовника); ст.ст. 852, 858, 849 ЦК України щодо права замовника вимагати безоплатного усунення недоліків, а у випадку суттєвих відступів від договору та істотних недоліків у роботі, які не можуть бути усунені право відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків.

Позивач твердить, що відповідач вартість зіпсованого матеріалу на суму 16500,00 грн. не компенсував, грошові кошти у розмірі 14 800,00 грн. за виконану роботу не повернув, заявляє їх до стягнення з відповідача як заборгованість за договором підряду.

Також позивач, не зазначаючи про розірвання договору, укладеного між сторонами, посилається на положення ст. 651 ЦК України (одностороння відмова від договору у випадку істотного порушення його умов іншою стороною); ст. 611, 612 ЦК України щодо наслідків порушення зобов`язання, посилається на ст. 230, 231 ГК України, які визначають зміст та порядок застосування штрафних господарських санкцій, ст. 625 ЦК України щодо наслідків невиконання грошового зобов`язання, та твердить про своє право вимагати від відповідача виплати штрафних санкцій, якими вважає пеню у розмірі облікової ставки НБУ за період з 18.03.2023 по 17.09.2023, та три проценти річних за період з 18.03.2023 по 31.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.12.2023 відкрито провадження у справі №911/3795/23 у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику сторін). У вказаній ухвалі у порядку підготовки справи до розгляду суд роз`яснив сторонам про те, що на підставі поданих учасниками справи доказів належить встановити: чи є чинним та діючим укладений між сторонами договір та його природу; підстави та факт припинення негрошового зобов`язання з виконання робіт за договором у відповідача та підстави, факт та дату виникнення грошового зобов`язання з повернення коштів. Крім того, належить встановити наявність правових підстав, базу та період нарахування пені та процентів річних.

15.01.2024 представник позивача подав заяву вих. 1 від 11.01.2024 про зміну підстав позову, в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 38 760,00 грн., з яких:

14 800,00 грн. сума попередньої оплати;

16 560,00 грн. вартість переданого виконавцю матеріалу;

7 400,00 грн. вартість послуг іншого виконавця.

Крім того, позивач просить суд судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. покласти на відповідача.

У заяві від 11.01.2024 позивач посилається на право замовника на односторонню відмову від договору підряду (ст. 849, 852, 858 ЦК України) у випадку значних відступів з боку підрядника від умов договору або істотних недоліків, які не можуть бути усунуті; та на обов`язок такого підрядника відшкодувати збитки (ч.3 ст. 858, пункт 4 ст. 611, ст. 22 ЦК України, ст. 224, 225 ГК України), якими вважає: 14800,00 грн. суми попередньої оплати, 16560,00 грн. вартості матеріалу; 7400,00 грн. вартості послуг іншого виконавця, а разом 38 760,00 грн., та які просить суд стягнути з відповідача.

Розглянувши заяву ТОВ «Вудсістемс» вих. 1 від 11.01.2024 про зміну підстав позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно із частини 3 ст. 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Зазначена правова позиція викладена у постанові КГС ВС від 22.07.2021 у справі №910/18389/20.

Вбачається, що у первісній редакції позовних вимог позивач визначив предмет спору у вигляді стягнення з відповідача

заборгованості за договором підряду №242 від 14.02.2023 в розмірі 31 360,00 грн., з яких

14 800,00 грн. сума передоплати, 16 560,00 грн. вартість переданого матеріалу;

та за прострочення грошового зобов`язання

3813,03 грн. пені за період з 18.03.2023 (наступний день після спливу строку виконання зобов`язань з виконання робіт за Договором №242 від 14.02.2023) по 17.09.2023 тобто за 184 дні, та 587,68 грн. трьох відсотків річних за період з 18.03.2023 по 31.10.2023.

У заяві про зміну підстав позову позивач визначив предмет спору у вигляді стягнення з відповідача збитків за невиконання обов`язків за договором підряду №242 від 14.02.2023 в розмірі 38 660,00 грн.: 14 800,00 грн. сума попередньої оплати; 16560,00 грн. вартість переданого матеріалу; 7400,00 грн. вартість послуг іншого виконавця.

Тобто, щодо вимоги про стягнення передоплати та вартості матеріалу позивач змінив підстави позову, стверджуючи, що вказані суми є збитками; крім того, позивач не заявляє вимог про стягнення пені та трьох відсотків річних, однак заявляє нову вимогу про стягнення з відповідача вартості послуг іншого виконавця, з яким, на твердження позивача, він був змушений укласти договір на виконання тих самих робіт для належного виконання зобов`язань перед третьою особою замовником.

У постанові від 17.02.2023 у справі №911/560/20 (903/301/21) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що заяву позивача про зміну предмета або підстав позову, можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно в її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Виходячи з матеріалів первісної позовної заяви та змісту заяви від 11.01.2024 №1, яку позивач визначив як заяву про зміну підстав позову, суд дійшов висновку, що всупереч вимогам ст. 46 ГПК України має місце одночасна зміна предмету та підстав позову. Змінюючи одночасно предмет і підставу позову, позивач фактично оформив новий позов, який повинен розглядатися в іншому (новому) провадженні.

Господарський процесуальний кодекс України не передбачає процесуальної дії суду у разі подання заяви, з якої вбачається одночасна зміна предмету і підстав позову. Разом з тим, суд звертає увагу на постанову КГС ВС від 17.02.2023 у справі №911/560/20 (903/301/21), в якій колегія суддів КГС погодилась із судами попередніх інстанцій, які відмовили у прийняті до розгляду та повернули заявнику заяву про зміну предмету позову у зв`язку із одночасною зміною предмету і підстав, що в силу норм ГПК України не допускається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 46, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вудсістемс» вих.1 від 11.01.2024 про зміну підстав позову не приймати до розгляду та повернути заявнику.

Ухвала підписана 17.01.2024, набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею та в порядку п. 14 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, встановлених ст. 256 ГПК України.

Суддя О.В. Конюх