УХВАЛА

м. Київ

25.01.2024Справа № 910/398/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія плюс»

про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вичинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія плюс», в якому просить:

- визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторія плюс» з 12.09.2023 на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України;

- зобов`язати Департамент (центр) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис щодо звільнення ОСОБА_1 із посади директора товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія плюс».

Суд своєю ухвалою від 12.01.2024 залишив без руху позовну заяву та встановив ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подачі письмової заяви з викладенням обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги до відповідача про зобов`язання Департаменту (центру) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчинити дії.

Позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій визначив третьою особою Управління (центр) надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києва державної адміністрації та виклав позовні вимоги в такій редакції:

- визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторія плюс» з 12.09.2023 на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України;

- зобов`язати Управління (центр) надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києва державної адміністрації внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис щодо звільнення ОСОБА_1 із посади директора товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія плюс» та виключення його із переліку підписантів.

Дії, вчинені позивачем на виконання ухвали від 12.01.2024 про залишення позовної заяви без руху, не дають суду підстав вважати, що позивач усунув недоліки позовної заяви.

Зокрема, позов - це вимога особи про захист свого або чужого права чи охоронюваного законом інтересу.

Елементами позову є предмет позову і підстави позову.

Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондується із способами захисту, під якими слід розуміти заходи, прямо передбачені законом або договором, застосування яких має на меті припинення порушення суб`єктивних цивільних прав або усунення наслідків такого порушення.

У свою чергу позовна заява - процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ст. 45 ГПК України особи, яким пред`явлено позовну вимогу, є відповідачами.

Отже, оскільки набуття статусу відповідача має місце за фактом пред`явлення позову, вимоги, які складають предмет позову, є вимогами, що адресовані відповідачу як учаснику спірного правовідношення.

Оскільки відповідачем за позовом є товариство з обмеженою відповідальністю «Факторія плюс», до нього пред`явлена і вимога про зобов`язання Управління (центру) надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києва державної адміністрації внести зміни до відомостей про керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія плюс», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Обов`язок позивача обґрунтувати свої позовні вимоги полягає також і в необхідності наведення обставин про те, що відповідач є особою, яка здатна нести обов`язки за матеріально-правовими вимогами, що становлять предмет позову. Ця необхідність створює умови для забезпечення принципу змагальності сторін (ст. 13 ГПК України) та можливість відповідачу при реалізації свого права, що базується на цьому принципі, заперечувати щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, у тому числі щодо здатності відповідача бути зобов`язаним за пред`явленими вимогами.

Проте сформувавши вимогу до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія плюс», за якою зобов`язаною особою є не відповідач, позивач не виклав обставини, якими обґрунтовує можливість товариству з обмеженою відповідальністю «Факторія плюс» бути відповідачем за вимогою про зобов`язання Управління (центр) надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києва державної адміністрації вчинити дії. Позовна заява (подана після постановлення ухвали 12.01.2024) містить мотиви, що обґрунтовують обраний спосіб захисту, водночас не містить доводів, відсутність яких стала підставою для залишення позову без руху.

З огляду на це недоліки, які мали місце при подачі позову, не є усунутими.

А тому суд вважає, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, що, відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для повернення позовної заяви.

Також суд зазначає, що в цьому випадку відсутнє порушення права на доступ до суду, наведене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Право доступу до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

В контексті наведених обставин невиконання позивачем свого обов`язку обґрунтувати здатність відповідача нести обов`язки за матеріально-правовими вимогами, що становлять предмет позову, має наслідком обмеження реалізації прав відповідача, а тому повернення заяви є пропорційним засобом, оскільки не є перешкодою для повторного звернення після усунення недоліків (ч. 8 ст. 174 ГПК України).

За таких обставин суд повертає позивачеві позовну заяву і додані до неї документи.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву і додані до неї документи.

Ухвала набрала законної сили 25.01.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун