ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19 січня 2024 року Справа № 903/1122/23
за позовом Приватного підприємства «Дім Фасадів»
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СВІТЛО 1»
про стягнення 353 990грн. 81коп.
Суддя Шум М. С.
(Без виклику сторін)
Справа розглядалася за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
26.12.2023 до суду в межах строку, встановленого ч.8 ст. 129 ГПК України, від представника позивача адвоката Кумановського Л. М. надійшла заява про видачу додаткового рішення по справі щодо судових витрат. Адвокат ПП «Дім Фасадів» просить суд стягнути з ОСББ «Світло 1» 11 500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2024 заяву розприділено судді Шуму М. С.
04.01.2023 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи докази направлення на адресу відповідача заяви від 26.12.2023 про видачу додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Суд враховує, що в позовній заяві ПП «Дім Фасадів» зазначено про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 500 грн. 00 коп., а також про те, що у випадку задоволення позову, документи, що підтверджують факт надання -приймання правничої допомоги будуть надані в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України.
До заяви про ухвалення додаткового рішення долучено Ордер про надання правничої допомоги ПП «Дім Фасадів» адвокатом Кумановським Л. М. від 26.12.2023, Акт приймання передачі наданої правничої допомоги від 26.12.2023 на суму 11 500 грн. 00 коп.
До позовної заяви долучено договір про надання правничої допомоги від 02.08.2023 з додатками, що укладений між ПП «Дім Фасадів» та АО «АФК» в особі керуючого партнера адвоката Кумановського Л. М.
Заперечення на заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу від відповідача станом на день постановлення додаткового рішення у справі до суду не надходили.
Рішення суду у справі №903/1122/23 надіслано сторонам 22.12.2023. Відповідачеві рішення надіслано на адресу: вул. Світла, 1, м.Луцьк, Волинська обл., 43025. Рішення на адресу суду без вручення не повернулося.

Судом також встановлено, що ухвала суду від 02.11.2023 про відкриття провадження у справі №903/1122/23 була надіслана відповідачеві на юридичну адресу, зазначену в позовній заяві та у витязі з ЄДРПОУ. Ухвала суду була вручена відповідачеві особисто, про що долучено Витяг з трекінгу поштового відправлення АТ «Укрпошта».

Відтак, відповідач обізнаний про наявність спору та розгляд Господарським судом Волинської області позовної заяви ПП «Дім Фасадів» про стягнення з ОСББ 353 990 грн. 81 коп.

Пункт 3 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень в порядку ГПК України, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе постановити додаткове рішення по справі.

Розглянувши заяву представника ПП «Дім Фасадів» про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для його повного задоволення.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/200 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених статтями 129, 130 Господарського процесуального кодексу України.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В свою чергу, з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку ти доказами і доводам, що наводяться сторонами у справі, тобто суд не може діяти на корить будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам господарського судочинства.

Таким чином суд може зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони, яка і зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат.

Суд наголошує, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Окрім цього чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити реальність їх оплати. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.

Водночас, як зазначено в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

В свою чергу, як свідчать матеріали справи, від відповідача не надходило письмових заперечень щодо заявленої позивачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, в тому числі їх змісту, обсягу та вартості.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (статті 16, 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Згідно з пунктом 1 частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 вказаного Закону).

В статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» наведені види адвокатської діяльності, а також роз`яснено, що адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

В заяві адвокат Кумановсьий Л. М. зазначає, що фактичний розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 11 500 грн. 00 коп., вважає, що позивачем надано всі документи, що підтверджують розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Також вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу 11 500 грн. співмірним зі складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також обсягом таких послуг.

Судом встановлено, що 02.08.2023 між ПП «Дім Фасадів» та Адвокатським об`єднанням «АФК» в особі керуючого партнера адвоката Кумановського Луки Миколайовича укладено договір про надання правничої допомоги.

Згідно з п. 1.1. Договору Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання по виконанню функцій представника у судових справах та наданню правничої допомоги для захисту прав, свобод та законних інтересів Клієнта, в т.ч. у судах усіх інстанцій, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», третейських судах, підприємствах, установах та організаціях всіх форм власності, органах влади та місцевого самоуправління, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) за надання правничої допомоги.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що правнича допомога надається у справі про стягнення заборгованості з ОСББ «СВІТЛА 1», .

Відповідно до п. 4.2. Договору розмір гонорару у кожній конкретній справі визначається Сторонами у додатках до даного Договору, які є його невід`ємною частиною. При цьому враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвокатів Адвокатського об`єднання залучених до виконання захисту інтересів Клієнта та інші істотні обставини. Гонорар є розумним та враховує витрачений адвокатами Адвокатського об`єднання час.

На виконання умов Договору між сторонами укладений додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 02.08.2023, де сторони визначили вид та вартість правничої допомоги в суді першої інстанції та апеляційної інстанції.

В п. 4.3. Договору зазначено, що оплата за договором здійснюється не пізніше 3 робочих днів з моменту отримання клієнтом рахунку від Адвокатського об`єднання.

Згідно з додатком №1 до Договору вартість послуг АО в суді першої інстанції становить:

- вивчення документів, наданих клієнтом, проведення зустрічі з клієнтом, підготовка позовної заяви та подання позову до суду, роз`яснення клієнту його прав та обов`язків вартість 10 000 грн. 00 коп.;

- підготовка та надсилання адвокатських запитів (1 штука) вартість 1 500 грн. 00 коп.;

- участь у судовому засіданні у суді першої інстанції (з розрахунку 1 судове засідання) вартість 2 000 грн. 00 коп.

Згідно з наданим до суду Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 26.12.2023 Адвокатським об`єднанням надано такі послуги та за такою ціною:

- вивчення документів, наданих клієнтом, проведення зустрічі з клієнтом, підготовка позовної заяви та подання позову до суду, роз`яснення клієнту його прав та обов`язків на суму 10 000 грн. 00 коп.;

- підготовка та надсилання адвокатських запитів (1 штука) на суму 1 500 грн. 00 коп.;

Всього надано послуг на загальну суму 11 500 грн. 00 коп.

Відповідний Акт підписано АО «АФК» в особі керуючого партнера Кумановського Л. М. та ПП «Дім Фасадів».

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України (заява № 19336/04, п. 269) визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

При цьому суд звертає увагу на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, згідно якої витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Судом встановлено, що до Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги включено вивчення документів, наданих клієнтом, проведення зустрічі з клієнтом, підготовка позовної заяви та подання позову до суду, роз`яснення клієнту його прав та обов`язків вартістю 10 000 грн. 00 коп.

Відповідні послуги підтверджено поданою до суду позовною заявою ПП «Дім Фасадів» від 31.10.2023 №31/10 з додатками з дотриманням вимог ГПК України. Вартість послуги є розумною, співмірною, відповідає складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката.

До Акту включено також послугу з підготовки та надсилання адвокатського запиту (1 штука) на суму 1 500 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що до матеріалів позовної заяви долучено Адвокатський запит АО «АФК» (в особі адвоката Кумановського Л. М.) від 28.08.2023, адресований державній установі «Фонд Енергоефективності» з проханням надати відповіді на відповідні питання.

Відтак, реальність надання зазначених послуг підтверджена матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані представником позивача докази, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, та відсутності клопотання відповідача про зменшення чи необґрунтованість витрат позивача на правничу допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі 11 500 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Приватного підприємства «Дім Фасадів» адвоката Кумановського Луки Миколайовича від 26.12.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СВІТЛО 1» (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул.Світла, буд.1, ) на користь Приватного підприємства «Дім Фасадів» (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул.Ківерцівська, буд.32, офіс 50, ) 11 500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З врахуванням положень ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня проголошення останнього. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя М. С. Шум