ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2024 р. Справа№ 911/2729/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання: Новосельцева О.Р.

представників сторін:

від позивача (стягувача): не з`явилась;

від відповідача (боржника): не з`явився;

від ДВС: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 (повний текст складено 18.09.2023)

за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Києва)

у справі № 911/2729/22 (суддя Сокуренко Л.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

за участю Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Києва)

про стягнення 33 606, 92 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи

До господарського суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця про скасування постанови про зупинення провадження, в якій заявниця просила суд визнати дії головного державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Поліщук Вероніки Самвелівни незаконними та скасувати постанову від 12.06.2023 про зупинення виконавчого провадження.

У даній скарзі заявниця посилається на те, що за наслідками проведення річних загальних зборів ПАТ «Центренерго» було прийнято рішення про виплату позивачу дивідендів за 2018 рік, однак останнім не було виконано свій обов`язок та не виплачено позивачу, як акціонеру, додаткових дивідендів за 2018 рік, у зв`язку із чим, позивачка звернулась до Господарського суду Київської області за захистом своїх порушених прав та примусовим стягненням з відповідача суми дивідендів.

Скаржниця зазначає, що рішенням Господарського суду Київської області від 22.03.2023 при розгляді справи № 911/2729/22 було встановлено, що рішенням річних загальних зборів акціонерів ПАТ «Центренерго» від 30.04.2021, оформленим протоколом № 2 від 30.04.2021 та рішенням Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго», оформленим протоколом № 16/2021 від 29.04.2021 було прийнято рішення про виплату дивідендів та встановлений строк виплати таких з 10.06.2021 до 30.10.2021, проте відповідач дивіденди позивачу не сплатив. Стягувач у скарзі зазначає, що рішення акціонерів є обов`язковим для виконання.

На думку скаржниці, постанова, винесена 12.06.2023 головним державним виконавцем Поліщук В.С. про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», пункту 12 частини 1 ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження» до закінчення строку дії постанови «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», є неправомірною та порушує її право на отримання належних їх дивідендів, присуджених рішенням Господарського суду Київської області від 22.03.2023 у справі № 911/2729/22.

Крім того, скаржниця наголошує, що рішення загальних зборів про виплату дивідендів є чинним та не скасоване; боржник виплатив державі дивіденди, проте не здійснив виплату належних скаржниці дивідендів, що порушує рівність сторін перед Конституцією України; ПАТ «Центренерго» мав можливість самостійно сплатити належні скаржниці дивіденди, проте такого не зробив; посилання ПАТ «Центренерго» на позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.09.2022 у справі № 910/22858/17 не підлягає застосуванню до правовідносин у справі № 911/2729/22, оскільки у даній справі присуджена позивачу сума до стягнення є дивідендами, а не активами ПАТ «Центренерго»; державний виконавець винесла постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 36-р від 16 січня 2019 року у той час, як дивіденди нараховані за 2018 рік. Наведені обставини, на думку скаржниці, порушують ст.ст. 6, 8, 41, 129-1 Конституції України.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі №911/2729/22 у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) відмолено повністю.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції послався на імперативну норму п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» щодо зупинення вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, враховуючи, що боржник Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (ідентифікаційний код 22927045) є господарським товариством, 78,288996 % акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України, яке включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, і приватизація якого станом на час розгляду скарги продовжується, та дійшов висновку, що головним державним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.С. правомірно, з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження» та за наявності відповідних підстав було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2023 у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищенаведене, суд зазначив, що дії головного держаного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.С з винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2023 є законними, а постанова від 12.06.2023 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 03.10.2023 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/2729/22 та прийняти нове рішення, яким скасувати постанову, винесену головним держаним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.С від 12.06.2023 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1.

Апелянт наголошує, що постанова, винесена 12.06.2023 головним державним виконавцем Поліщук В.С. про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», пункту 12 частини 1 ст. 34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» до закінчення строку дії постанови «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», є неправомірною та порушує її право на отримання належних їх дивідендів, присуджених рішенням Господарського суду Київської області від 22.03.2023 у справі № 911/2729/22.

Також апелянт вказує, що рішення загальних зборів про виплату дивідендів є чинним та не скасоване; боржник виплатив державі дивіденди, проте не здійснив виплату належних скаржниці дивідендів, що порушує рівність сторін перед Конституцією України; ПАТ «Центренерго» мав можливість самостійно сплатити належні скаржниці дивіденди, проте такого не зробив; посилання ПАТ «Центренерго» на позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.09.2022 у справі № 910/22858/17 не підлягає застосуванню до правовідносин у справі № 911/2729/22, оскільки у даній справі присуджена позивачу сума до стягнення є дивідендами, а не активами ПАТ «Центренерго»; суд покладе на нового власника додатковий тягар по виплаті їй грошей, оскільки вона після приватизації буде вимагати від нового власника інфляційні витрати та 3% річних, починаючи з моменту винесення судового рішення до виконання боржником рішення суду.

Наведені обставини, на думку скаржниці, порушують ст.ст. 6, 8, 41, 129-1 Конституції України.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

19.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Центренерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого останній просив апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі №911/2729/22, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду просив залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги ПАТ «Центренерго» зазначає, станом на дату прийняття державним виконавцем постанови про зупинення вчинення виконавчих дій в межах ВП НОМЕР_1 (12.06.2023) ПАТ «Центренерго» є господарським товариством, 78,288996% акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України, і яке включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності.

Таким чином, ПАТ «Центренерго» зазначає, що головний державний виконавець Обухівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Поліщук В.С., застосувавши імперативну норму п.12 ч.1 ст. 34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження», дійшов обґрунтованого висновку та правомірно зупинив вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Крім того, з приводу законності дій державного виконавця по зупиненню виконавчих дій у випадку наявності обставин, визначених Законом України «Про виконавче провадження, боржник посилається також на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27.11.2023 у справі № 911/223/22.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2023 матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/2729/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2023 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2729/22.

19.10.2023 матеріали справи №911/2729/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/2729/22 залишено без руху. Зобов`язано надати суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 2 684,00грн.

08.12.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржниці надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/2729/22 та призначено до розгляду на 11.01.2024 о 14 год. 00 хв.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2024 у зв`язку з перебування судді Ткаченка Б.О. у відпустці, матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/2729/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2024 справу №911/2729/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Явка представників сторін.

Позивачка у судове засідання, призначене на 11.01.2024 не з`вилася, проте подала до Північного апеляційного господарського суду заяву від 28.09.2023 про розгляд апеляційнох скарги без її участі.

Представник Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Києва) у судове засідання, призначене на 11.01.2024, не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до електронного кабінету сторін.

Крім того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2024 задоволено клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (Бездолі Юрія Олександровича) про участь у судовому засіданні, яке призначено на 11.01.2023 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, однак представник боржника на зв`язок 11.01.2024 не вийшов.

Відповідно до частини 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Враховуючи положення ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та беручи до уваги, що явка зазначених сторін обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, рішенням Господарського суду Київської області від 22.03.2023 у справі № 911/2729/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь ОСОБА_1 19 910,09 грн основної заборгованості з дивідендів, 5 473,13 грн інфляційних збитків, 671,00 грн 3 % річних, 2 080,81 грн судового збору та 26,80 грн інших витрат, пов`язаних з розглядом справи. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

08.05.2023 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 22.03.2023 у справі № 911/2729/22 видано відповідний наказ.

25.05.2023 головним державним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук Веронікою Самвелівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання наказу № 911/2729/22 від 08.05.2023.

У подальшому, 12.06.2023 головним державним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.С. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Зі змісту постанови вбачається, що головним державним виконавцем встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності згідно з додатком, до якого входить ПАТ «Центренерго», з розміром державної частки пакета акцій 78,289%.

У зв`язку із цим, головним державним виконавцем на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2023 з примусового виконання наказу № 911/2729/22 від 08.05.2023 про стягнення з ПАТ «Центренерго» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 28 161,83 грн до закінчення строку дії обставин, що зумовили зупинення виконавчих дій.

Не погоджуючись з прийнятою постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2023, ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Київської області із скаргою на дії головного державного виконавця, в якій просила суд визнати дії головного державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) Поліщук Вероніки Самвелівни незаконними та скасувати постанову від 12.06.2023 р. про зупинення виконавчого провадження.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм права при постановленні оскаржуваної ухвали від 07.09.2023 у справі №911/2729/22, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до стаття 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 9 частини 3 cтатті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження") та зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені випадки, коли виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій.

Так, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема включення єдиного майнового комплексу боржника державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Згідно із частиною 2 статті 34 Закону «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

За змістом ч. 7 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», у випадку, передбаченому пунктом 12 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

Таким чином, приписами Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок державного виконавця зупиняти вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, а також законодавцем визначений строк, на який зупиняється виконавче провадження, зупинене на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 України «Про виконавче провадження» до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «Центренерго», Держава Україна в особі Фонду державного майна України володіє 78,29 відсотків акцій у статутному капіталі Товариства.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України № 358-р від 10.05.2018 «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 р.» затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 р. згідно з додатком.

Відповідно до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 р., що наведений у додатку до розпорядження, до об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 р. включено Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (ідентифікаційний код 22927045), розмір пакета акцій 78,289 % акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 36-р від 16.01.2019 «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності згідно з додатком.

Згідно з переліком об`єктів великої приватизації державної власності, що наведений у додатку до розпорядження, до об`єктів великої приватизації державної власності, включено Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (ідентифікаційний код 22927045), розмір пакета акцій (частки) відсотків 78,289 %.

Наказом Фонду державного майна України № 1275 від 23.07.2021 «Про прийняття рішення про приватизацію державного пакета акцій Публічного акціонерного товариства «Центренерго» наказано: 1. прийняти рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 78,289% статутного капіталу Публічного акціонерного товариства «Центренерго», що становить 289 205 117 штук акцій; 2. приватизувати державний пакет акцій Публічного акціонерного товариства «Центренерго» шляхом продажу на аукціоні з умовами; 3. затвердити план розміщення акцій Публічного акціонерного товариства «Центренерго» згідно з додатком (інформація розміщена на офіційному вебсайті Фонду державного майна України https://www.spfu.gov.ua/userfiles/files/nakaz

1275.pdf).

Тобто, впродовж декількох років та станом на день звернення стягувача до Обухівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) щодо стягнення з ПАТ «Центренерго» відповідної суми заборгованості так і на день відкриття головним державним виконавцем Поліщук В.С. виконавчого провадження № НОМЕР_1, вказані вище обставини вже існували.

Як вбачається з інформаційної довідки Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» вих. № 97559 від 13.01.2023 щодо надання інформації про наявність/відсутність державної частки у статутному капіталі вбачається, що відповідно до даних реєстру(ів) власників іменних цінних паперів Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (ідентифікаційних код за ), місцезнаходження: вул. Рудиківська, буд. 49, смт. Козин, Обухівський район, Київська обл., 08711, Україна, сформованого(их) станом на 31.12.2022 серед власників цінних паперів є Держава в особі Фонду державного майна України, загальна кількість цінних паперів 289205117 та відсоток у статутному капіталі складає 78,288996.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що боржник Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (ідентифікаційний код 22927045) є господарським товариством, 78,288996 % акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України, і яке включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності.

Як було встановлено судом першої інстанції, 12.06.2023 головним державним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.С. на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2023 з примусового виконання наказу № 911/2729/22 від 08.05.2023 про стягнення з ПАТ «Центренерго» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 28 161,83 грн до закінчення строку дії обставин, що зумовили зупинення виконавчих дій.

Зі змісту постанови вбачається, що головним державним виконавцем встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності згідно з додатком, до якого входить ПАТ «Центренерго», з розміром державної частки пакета акцій 78,289%.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина 1 статті 343 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, за змістом статті 339 Господарського процесуального кодексу України право сторін виконавчого провадження на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця обмежене випадками, коли такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушуються права та свободи скаржника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №904/7326/17 вказано, що "право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця".

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що при дослідженні спірних правовідносин необхідно взяти до уваги таке.

Зі змісту скарги вбачається, що скаржниця посилається на те, що рішенням річних загальних зборів акціонерів ПАТ «Центренерго» від 30.04.2021, оформленим протоколом № 2 від 30.04.2021 та рішенням Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Центренерго», оформленим протоколом № 16/2021 від 29.04.2021 було прийнято рішення про виплату дивідендів за 2018 рік та встановлений строк виплати таких з 10.06.2021 до 30.10.2021, проте відповідач дивіденди позивачу не сплатив. На думку скаржниці, постанова, винесена 12.06.2023 головним державним виконавцем Поліщук В.С. про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», пункту 12 частини 1 ст. 34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» до закінчення строку дії постанови «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», є неправомірною та порушує її право на отримання належних їх дивідендів, присуджених рішенням Господарського суду Київської області від 22.03.2023 у справі № 911/2729/22.

Як вбачається з матеріалів справи Господарський суд Київської області у своєму рішенні від 22.03.2023 у справі № 911/2729/22 встановив, що підставою для виникнення у відповідача обов`язку з виплати дивідендів за 2018 рік акціонерам є рішення річних Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго», оформлене протоколом № 2 від 30.04.2021.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.03.2023 по справі № 911/2729/22 також було встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності до переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів від ПАТ «Центренерго», є акціонером ПАТ «Центренерго» та володіє простими іменними акціями, що не заперечується відповідачем, і з урахуванням розміру дивідендів на 1 просту іменну акцію за результатами роботи ПАТ «Центренерго» у 2018 році - 0,2 грн, позивачу у період з 10.06.2021 до 30.10.2021 відповідачем мали бути сплачені додаткові дивіденди у розмірі 21 294,23 грн, з яких 19 910,09 грн є сумою безпосередньої виплати з вирахуванням відповідних податків.

Таким чином, як станом на дату прийняття рішення річних Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Центренерго», оформлене протоколом № 2 від 30.04.2021, так і станом на дату звернення ОСОБА_1 до суду з позовом у цій справі, обставина включення ПАТ «Центренерго» до переліку об`єктів великої приватизації державної власності вже існувала.

Відомостей про те, що боржник ПАТ «Центренерго», станом на дату винесення оскаржуваної постанови або станом на дату розгляду даної скарги виключений з переліку об`єктів великої приватизації державної власності, матеріали справи не містять та сторонами до суду не подано.

Таким чином, приватизація ПАТ «Центренерго» станом на час подання стягувачем скарги та її розгляду продовжується. Протилежного суду не доведено.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що пункт 12 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» не містить жодного розмежування виконавчих проваджень, які мають бути зупинені, як і не визначає суті виконавчих дій.

Зі змісту пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що на виконавця покладений обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій саме внаслідок включення державного підприємства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації. Тобто зміст зазначеного пункту визначає наявність обмеження щодо можливості виконання рішення суду у випадку належності суб`єкта (боржника) до переліку тих підприємств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, незалежно від виду стягнення у відповідному виконавчому провадженні.

У постанові від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного державного майна у складі єдиного майнового комплексу суб`єкта господарювання задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника. Така мета досягається, зокрема, через зупинення виконавчого провадження про стягнення коштів із боржника, який включений до переліку підприємств, що підлягають приватизації. До того ж позивач не позбавлений можливості отримати виконання судового рішення від відповідача тоді, коли приватизація завершиться. До того часу за наявності необґрунтованої затримки державою з таким виконанням позивач може претендувати на компенсацію за порушення гарантії розумного строку виконання рішення суду (пункт 1 статті 6 Конвенції).

Таким чином, головний державний виконавець Обухівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Поліщук В.С., застосувавши імперативну норму п.12 ч.1 ст. ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження», дійшов обґрунтованого висновку та правомірно зупинив вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Аналогічну правову оцінку і практику застосування державним виконавцем положень п.12 ч.1 ст. ст. 34,35 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання взятих на себе обов`язків, викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2023 у справі №911/223/22, а саме:

«..Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, дійшли висновку, що державним виконацем правомірно винесено постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні на підставі п.12 ч.1 ст.ст.34 ,35 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на те, що ПАТ «Центренерго» (78,288996% акцій, у статуному капіталі якого, належать державі) включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності.

…Колегія суддів відзначає, що ПАТ «Центренерго» є суб`єктом господарювання, яке займається виробництвом та постачанням електроенергії. Лане товариство включено державою до переліку об`єктів великої приватизації та на момент виникнення спірних правовідносин перебуває у процесі приватизації.

…У контексті доводів касаційної скарги Верховний Суд зазначає, що на момент перегляду справи у суді касаційної інстанції положення п.12 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» не скасовані та, не визнані неконституційними, а відтак підлягають застосуванню

…А відтак, ураховуючи вищевказане правове регулювання спірних правовідносин у розрізі актуальної судової практики, зокрема щодо застосування п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи, що відносно боржника у справі триває процедура приватизації у відповідності до норм Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», а також з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів доходить до висновку, що суди попередніх інстанцій дійшли заснованого на правильному застосуванні норм права висновку про відсутність підстав для задоволення скаргиу справі у частині визнання протиправною бездіяльність, дії та нещаконою постанову державного виконавця та відповідно щодо зобов`язання державного виконавця вчинити дії з примусового виконанн судового рішення».

Стосовно доводів заявниці, що посилання ПАТ «Центренерго» на позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.09.2022 у справі № 910/22858/17 не підлягає застосуванню до правовідносин у справі № 911/2729/22, оскільки у даній справі присуджена позивачу сума до стягнення є дивідендами, а не активами ПАТ «Центренерго», колегія суддів зазначає таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/22858/17 за позовом Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» (попередня назва Акціонерне товариство «Сбербанк») до Державного підприємства «Донецька залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», про стягнення 68 139 502,01 дол. США, що еквівалентно 1 857 993 189, 66 грн, зокрема зазначено:

« 74. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

75. Вище було наведено зміст пункту 11 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII, яким імперативно унормовано дії державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій у разі встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

76. Такий мораторій та його строки встановлено пунктами 51 і 52 розділу ІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону № 4442-VI.

77. Частиною першою статті 35 Закону № 1404-VIII на виконавця покладено обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій у випадку, передбаченому пунктом 11частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії відповідних обставин.

78. Отже, на переконання Великої Палати Верховного Суду, у державного виконавця були визначені статтею 19 Конституції України, нормами законів № 1404-VIII та № 4442-VI підстави для зупинення вчинення виконавчих дій щодо виконання наказу Господарського суду Донецької області від 06 лютого 2019 року у справі № 910/22858/17».

Отже, суд першої інстанції врахував, що ПАТ «Центренерго» не є за своїм правовим статусом суб`єктом господарювання залізничного транспорту та у справі № 911/2729/22 виконавче провадження було зупинено на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі п. 11 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Проте, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/22858/17, судом першої інстанції не застосовано норми, які стосуються ПАТ «Українська залізниця», а суд лише послався на позицію Великої Палати Верховного Суду щодо можливості тимчасового зупинення виконання судових рішень у випадках, визначених законом.

За змістом ч. 7 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», у випадку, передбаченому пунктом 12 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

Водночас, колегія суддів зазначає, що включення єдиного майнового комплексу боржника державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, не унеможливлює в подальшому примусове виконання рішення щодо стягнення коштів та не спростовує обов`язковості судового рішення, а зупиненням вчинення виконавчих дій лише відтерміновується таке стягнення у часі.

Таким чином, зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» не порушує права скаржника на справедливий суд в частині виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а також не становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене та імперативну норму п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» щодо зупинення вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, враховуючи, що боржник Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (ідентифікаційний код 22927045) є господарським товариством, 78,288996 % акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України, яке включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, і приватизація якого станом на час розгляду скарги продовжується, суд першої існтанції дійшов правильного висновку, що головним державним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.С. правомірно, з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження» та за наявності відповідних підстав було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2023 у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії головного держаного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.С з винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.06.2023 є законними, а постанова від 12.06.2023 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи, що ОСОБА_1 не доведено та судом в ході розгляду даної скарги не встановлено неправомірності дій головного державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.С. при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій та підстав для скасування постанови головного державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.С. від 12.06.2023 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 не встановлено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що скарга ОСОБА_1 про визнання дій головного державного виконавця незаконними та скасування постанови про зупинення виконавчого провадження є необґрунтованою, нормативно та документально не доведеною та такою, що задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржена ухвала суду від 07.09.2023 є законною та постановлена відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із пунком 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/2729/22 без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/2729/22 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст.129, 269,п.1.ч.1 ст. 275, 276,281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі № 911/2729/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 07.09.2023 у справі №911/2729/22 залишити без змін.

3. Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №911/2729/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови підписано 22.01.2024, у зв"язку з перебуванням судді Коротун О.М. на лікарняному.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім