ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.2024 Справа №905/1520/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м.Київ

до відповідача: Комунального закладу "Чермалицький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) "Сонечко" загального типу Сартанської селищної військово-цивільної адміністрації Маріупольського району Донецької області, с.Чермалик, Волноваський район, Донецька область

про стягнення 166905,79грн.

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Комунального закладу "Чермалицький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) "Сонечко" загального типу Сартанської селищної військово-цивільної адміністрації Маріупольського району Донецької області про стягнення 166905,79грн., в тому числі: основний борг - 114702,65грн., пеня - 21536,39грн., 3% річних - 4717,63грн. та інфляційні втрати - 25949,12грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу №04-1126/21-БО-Т від 29.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати вартості переданого йому природного газу.

Ухвалою від 28.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Сторони було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, зокрема, відповідача було повідомлено про відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали від 28.11.2023 засобами електронного зв`язку.

Копія ухвали від 28.11.2023 також розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями. Крім того, на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» у розділі "Новини" «Інше» розміщено відповідне повідомлення про наявність судового провадження у цій справі.

Електронний примірник ухвали від 28.11.2023 про відкриття провадження у справі доставлено на електронну скриньку відповідача згідно із довідкою про доставки електронного листа, сформованою в автоматизованій системі бази даних «Діловодство господарського суду». Вказана довідка є документальним підтвердженням факту отримання (доставки) ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем. Інформації про зміну електронної адреси до суду не представлено та як вбачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" відповідач іншої офіційної електронної адреси, окрім електронної адреси, на яку надісланий електронний примірник ухвали про відкриття провадження у справі в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі не зареєстрував.

При цьому, судом приймається до уваги неможливість надсилання на юридичну адресу відповідача в с.Чермалик, копії ухвали про відкриття провадження у справі в паперовому вигляді рекомендованим листом із повідомленням про вручення у зв`язку з тим, що тимчасово відсутній обмін з відділеннями поштового зв`язку в с.Чермалик в умовах воєнного стану, а також через електронний кабінет в системі "Електронний суд" у зв`язку з відсутності такого кабінету.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Відповідач заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні не висловив, відзив до суду не направив.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

29.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Трейдинг» (постачальник, позивач у справі) та Комунальним закладом "Чермалицький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) "Сонечко" загального типу Сартанської селищної військово-цивільної адміністрації Маріупольського району Донецької області (споживач, відповідач у справі) укладено договір постачання природного газу №04-1126/21-БО-Т (далі - договір), з додатковою угодою до нього №1.

Відповідно до п.п.1.1 договору. постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для своїх власних потреб (пункт 1.2. договору).

Постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем (об`єм) природного газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 18,700 тис.куб.м, в тому числі по місяцях: листопад 2021 2,500 тис.куб.м., грудень 2021 - 2,500 тис.куб.м., січень 2022 2,700 тис.куб.м., лютий 2022 2,100 тис.куб.м., березень 2022 1,800 тис.куб.м., квітень 2022 0,600 тис.куб.м., жовтень 2022 1,500 тис.куб.м., листопад 2022 2,500 тис.куб.м., грудень 2022 2,500 тис.куб.м (пункт 2.1 договору).

Загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем за цим Договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених Споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії Договору (п.2.1.3 договору).

У пункті 2.4 договору обумовлено, що перегляд та коригування замовлених Споживачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися шляхом підписання Сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати Постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим Договором. В будь-якому випадку, обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до пункту 3.5 цього Договору, вважається фактично використаним за цим Договором обсягом природного газу.

Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ (п. 3.1 договору).

Постачання газу за цим Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС (п. 3.2 договору).

Згідно з пунктом 3.5. договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (п. 3.5.1 договору).

У пунктах 3.5.2, 3.5.3, 3.5.4, 3.6 сторонами обумовлено, що на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником Постачальника. Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання. У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору. Звірка фактично використаного обсягу газу за цим Договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду ведеться Сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений Споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи Оператора ГТС.

Ціна природного газу за 1 тис.куб.м газу з ПДВ складає 16554грн. (пункт 4.1. договору).

Загальна вартість цього договору на дату укладання складає 257966,50грн. з ПДВ. (пункт 4.3 договору).

Згідно з пунктом 5.1. договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4, пункту 3.5 цього договору.

Згідно з пунктом 5.3 договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в розділі 14 цього Договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору. Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови оплати Споживачем 100% вартості природного газу, замовленого на попередній розрахунковий період, та 100% оплати вартості фактично переданого природного газу у попередні розрахункові період.

Згідно з пунктом 7.1. договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 7.2. договору).

Згідно з пунктом 10.5 договору виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови споживача від сплати постачальнику вартості природного газу, поставленого до їх настання. Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років (пункт 11.3).

Відповідно до пункту 13.1 договору, даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки до 31 грудня 2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Докази розірвання або визнання недійсним договору у судовому порядку, в матеріалах справи відсутні.

Як зазначає позивач, відповідачем отримано природний газ згідно договору №№04-1126/21-БО-Т від 29.11.2021 у період грудень 2021 рік - лютий 2022 року на загальну суму 114702,65грн., на підтвердження чого до позову додані акти приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 на суму 29656,45грн., від 31.01.2022 на суму 48660,48грн., від 28.02.2022 на суму 36385,68грн.

Оплату за переданий газ відповідач не здійснював, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 5.1. договору.

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати поставленого позивачем природного газу, заявлена до стягнення з відповідача грошова заборгованість на загальну суму 166905,79грн., в тому числі: основний борг в сумі 114702,65грн., пеня в сумі 21536,39грн., 3% річних в сумі 4717,63грн. та інфляційні втрати в сумі 25949,12грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого:

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом береться до уваги те, що відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС), регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496.

Відповідно до п.3 розділу І Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Відповідно, до пункту 1 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника "останньої надії", не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Пунктом 3 розділу ІІ Правил постачання природного газу встановлено, що реєстрація споживача у реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС здійснюється постачальником на період дії укладеного договору постачання природного газу в частині його обов`язку постачати природний газ споживачу.

Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача (абз. 2 п.11 розділу ІІ Правил).

Відповідно до п.12 розділу II Правил постачання природного газу, за підсумками розрахункового періоду, споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС, постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

Також абз.5 п.12 розділу II Правил постачання природного газу визначено, що у випадку відмови від підписання акту приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору, або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 692 Цивільного кодексу України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу, який згідно з частиною 2 статті 712 ЦК України застосовується також до договорів поставки. Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина 1 статті 691 ЦК України).

Як встановлено судом, за твердженнями позивача, відповідачем отримано природний газ згідно з договором №№04-1126/21-БО-Т від 29.11.2021 у період грудень 2021 рік - лютий 2022 року на загальну суму 114702,65грн., на підтвердження чого до позову додані акти приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 на суму 29656,45грн., від 31.01.2022 на суму 48660,48грн., від 28.02.2022 на суму 36385,68грн.

Доказів того, що відповідачем отримано природний газ згідно з договором №04-1126/21-БО-Т від 29.11.2021 у період грудень 2021 рік - лютий 2022 року в іншому обсязі, ніж стверджує позивач, суду не надано.

У матеріалах справи відсутні докази надсилання позивачем на адресу місцезнаходження відповідача акта приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 за січень 2022 року.

Акти приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 на суму 29656,45грн., від 28.02.2022 на суму 36385,68грн. були направлені позивачем на електронну адресу відповідача, яка зазначена відповідачем в укладеному з позивачем договорі. Факт отримання вказаних актів електронною поштою відповідач не оспорює.

Відповідач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання актів не повернув їх підписаними постачальнику, не надав в письмовій формі мотивовану відмову від їх підписання.

Суд враховує, неможливість надсилання на юридичну адресу відповідача в с.Чермалик, актів в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що тимчасово відсутній обмін з відділеннями поштового зв`язку в с.Чермалик в умовах воєнного стану, згідно з відомостями сайту АТ Укрпошта за посиланням https://www.ukrposhta.ua.

Укладений між сторонами договір постачання природного газу не містить умов про можливість надсилання сторонами одна одній документів по електронній пошті. Разом з цим, у розділі 14 договору сторони визначили свої адреси та банківські реквізити, у тому числі власні адреси електронної пошти для комунікації, зокрема відповідача.

Суд також враховує, що умовами договору та Правилами постачання природного газу обов`язок контролювати власне споживання природного газу покладено саме на споживача. Ціна 1000 куб.м. природного газу визначена сторонами у пункті 4.1 договору.

Відповідно до пункту 3.5.4 договору та абз.2 п. 13 розділу ІІ Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу.

Отже, сама по собі обставина не отримання споживачем у паперовій формі акта прийому-передачі не звільняє останнього від оплати спожитого природного газу.

Відповідач не звертався до суду щодо врегулювання розбіжностей обсягів спожитого ним природного газу. Обсяги спожитого ним у період грудень 2021 року - лютий 2022 року природного газу, та його вартість, відповідачем не оспорюються.

З урахуванням умов положень пункту 5.1. договору відповідач повинен був сплатити позивачу вартість газу отриманого:

у грудні 2021 року в сумі 29656,49грн. у строк до 15.02.2022 року, відповідно прострочення платежу з 16.02.2022 року;

у січні 2022 року в сумі 48660,48грн. у строк до 15.03.2022 року, відповідно прострочення платежу з 16.03.2022 року;

у лютому 2022 року в сумі 36385,68грн. у строк до 15.04.2022 року, відповідно прострочення платежу з 16.04.2022 року.

В порушення вищевказаних вище вимог законодавства та договору, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення своєчасної оплати за поставлений газ не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за договором №№04-1126/21-БО-Т від 29.11.2021 в розмірі 114702,65грн. Доказів оплати відповідачем заборгованості за договором в розмірі 114702,65грн. до суду не надано.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 114702,65грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як зазначалося вище, окрім суми основного боргу, позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 4717,63грн., інфляційні втрати в сумі 25949,12грн. та пеня в сумі 21536,39грн.

За приписами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову, позивачем нараховано 3% річних в загальній сумі 4717,63грн.:

- за прострочення оплати за зобов`язаннями грудня 2021 року за період 16.02.2022-31.07.2023 на суму боргу 29656,49грн.;

- за прострочення оплати за зобов`язаннями січня 2022 року за період 16.03.2022-31.07.2023 на суму боргу 48660,48грн.;

- за прострочення оплати за зобов`язаннями лютого 2022 року за період 16.04.2022-31.07.2023 на суму боргу 36385,68грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивачем правильно визначені періоди нарахувань по кожному зобов`язанню окремо та наданий розрахунок є арифметично вірним.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю в сумі 4717,63грн.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову, позивачем нараховані інфляційні втрати в загальній сумі 25949,12грн.:

- за прострочення оплати за зобов`язаннями грудня 2021 року за період 01.03.2022-31.07.2023 на суму боргу 29656,49грн.;

- за прострочення оплати за зобов`язаннями січня 2022 року за період 01.04.2022-31.07.2023 на суму боргу 48660,48грн.;

- за прострочення оплати за зобов`язаннями лютого 2022 року за період 01.05.2022-31.07.2023 на суму боргу 36385,68грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем правильно визначені періоди нарахувань по кожному зобов`язанню окремо. При цьому згідно з поведеним судом перерахунком загальний розмірі інфляційних нарахувань становить 25949,13грн.

Враховуючи, що згідно з частиною 2 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, стягненню з відповідача підлягають інфляційні нарахування у заявленій позивачем сумі 25949,12грн.

Таким чином позовні вимог в цій частині підлягають задоволенню повністю в заявленій позивачем сумі 25949,12грн.

Відповідно до пункту 7.2. договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову, позивачем нарахована пеня в загальній сумі 21536,39грн.:

- за прострочення оплати за зобов`язаннями грудня 2021 року за період 16.02.2022-15.08.2022 на суму боргу 29656,49грн.;

- за прострочення оплати за зобов`язаннями січня 2022 року за період 16.03.2022-15.09.2022 н суму боргу 48660,48грн.;

- за прострочення оплати за зобов`язаннями лютого 2022 року за період 16.04.2022-15.10.2022 на суму боргу 36385,68грн.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України та частини 1 статті 230 ГК України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем правильно визначені періоди нарахувань по кожному зобов`язанню окремо. При цьому згідно з поведеним судом перерахунком загальний розмірі пені становить разом 21693,53грн., а саме: за зобов`язаннями грудня 2021 року за період з 16.02.2022 по 15.08.2022 сума пені становить 4745,04грн.; за зобов`язаннями січня 2022 року з 16.03.2022 по 15.09.2022 - 9105,51грн., за зобов`язаннями лютого 2022 року з 16.04.2022 по 15.10.2022 21536,40грн.

Враховуючи, що згідно з частиною 2 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, стягненню з відповідача підлягають інфляційні нарахування у заявленій позивачем сумі 21536,39грн.

Таким чином позовні вимог в цій частині підлягають задоволенню повністю в заявленій позивачем сумі 21536,39грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 73-79, 86, 91, 129, 165, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Комунального закладу "Чермалицький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) "Сонечко" загального типу Сартанської селищної військово-цивільної адміністрації Маріупольського району Донецької області про стягнення 166905,79грн., в тому числі: основний борг - 114702,65грн., пеня - 21536,39грн., 3% річних - 4717,63грн. та інфляційні втрати - 25949,12грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального закладу "Чермалицький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) "Сонечко" загального типу Сартанської селищної військово-цивільної адміністрації Маріупольського району Донецької області (87142, Донецька обл., Волноваський район, село Чермалик, вул. Миру, б. 21-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 1; ) основний борг у сумі 114702,65грн., пеню в сумі 21536,39грн., 3% річних у сумі 4717,63грн., інфляційні втрати в сумі 25949,12грн., та витрати зі сплати судового збору в сумі 2147,20грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 23.01.2024

Суддя М.О. Лейба