ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"10" січня 2024 р. Справа № 924/1003/23

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Загродській М.А., розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807", м. Шепетівка Хмельницької області

до Шепетівської міської ради, м. Шепетівка Хмельницької області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

1) Фізичної особи - підприємця Момотюка Володимира Васильовича, АДРЕСА_1

2) Фізичної особи - підприємця Поцілуйка Руслана Васильовича, АДРЕСА_2

про визнання незаконним та скасування рішення 26 (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 07 липня 2022 №8 "Про надання дозволу на безперешкодний проїзд земельною ділянкою"

Представники сторін:

від позивача: Федоров В.Б. - згідно ордера, серія ВХ №1055896 від 01.11.23;

від відповідача: Григорчук Г.П. - згідно довіреності №03-08/3697 від 15.12.23;

від третьої особи 1: Момотюк В.В.;

від третьої особи 2: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

15.09.2023 до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807", м.Шепетівка Хмельницької області до Шепетівської міської ради, м.Шепетівка Хмельницької області про визнання незаконним та скасування рішення 26 (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 07 липня 2022 №8 "Про надання дозволу на безперешкодний проїзд земельною ділянкою".

Ухвалою суду області від 09.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1008/23 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 01.11.2023 суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, якою залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: 1) Фізичну особу - підприємця Момотюка Володимира Васильовича, м. Шепетівка Хмельницької області; 2) Фізичну особу - підприємця Поцілуйка Руслана Васильовича, м. Шепетівка Хмельницької області.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807", м. Шепетівка Хмельницької області наполягає на задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що товариство на законних підставах є користувачем земельної ділянки по вул. Лермонтова, 2 у м. Шепетівка. Прийняттям оскаржуваного рішення Шепетівська міська рада фактично не визнає дію Державного акту серії І-ХМ №002980 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,776га по вул. Лермонтова, 2 в м. Шепетівка та порушує право підприємства на володіння і користування земельною ділянкою. Оскаржуване рішення міської ради унеможливлює нормальну роботу підприємства, охорону транспортних засобів та паливнозаправного пункту. Крім того, оскаржуване рішення підлягає скасуванню і у зв`язку з тим, що прийнято всупереч регламентy Шепетівської міської ради.

Відповідач - Шепетівська міська рада, м. Шепетівка Хмельницької області проти позовних вимог заперечує. Посилається на те, що право постійного користування земельними ділянками характеризується обмеженим суб`єктно-об`єктним складом. Об`єктом права власності можуть бути лише земельні ділянки державної або комунальної форми власності, а суб`єктами можуть бути лише юридичні особи, а саме: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності. Статтею 92 Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік осіб, які можуть набувати землю за правом постійного користування. Оскільки, більшість правонаступників юридичних осіб до наведеного переліку не відносяться, до них не може переходити право постійного користування земельною ділянкою.

Вказує, що позивач є приватним підприємством, яке утворилося в результаті перетворення Державного підприємства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" у відкрите акціонерне товариство, та, відповідно в 2011 році його назву змінено на Приватне акціонерне товариство "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807". З огляду на це, позивач не належить до суб`єктів до яких може переходити право постійного користування земельною ділянкою.

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ПрАТ "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" є власником лише 80/100 частки майнового комплексу, загальною площею 4326,6 кв.м., який розташований на земельній ділянці по вул. Лермонтова, 2. Пунктом "е" частини першої статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою, у тому числі, є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Отже, перехід права власності на нерухоме майно є підставою припинення, у тому числі - права постійного користування земельною ділянкою.

У зв`язку з відчуженням нерухомого майна, згідно рішень сесії Шепетівської міської ради відбулося припинення частини користування земельною ділянкою по вул. Лермонтова, 2, загальною площею 1,4296 га. Тобто, вказаний комплекс фактично перебуває у спільній частковій власності, та, як наслідок, змінилася конфігурація та площа земельної ділянки, визначеної в державному акті. Якщо майно, розташоване на земельній ділянці перейшло у користування декільком особам, до них переходить право користування земельною ділянкою у частках, які відповідають їх часткам у майні.

Інші співвласники не є правонаступниками прав та обов`язків приватизованого ВАТ "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" і, як наслідок, правонаступниками прав постійного користування за державним актом.

Зазначає, що на даний час ПрАТ "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" не може підтвердити своє право на користування земельною ділянкою визначеного розміру, визначеної конфігурації та її місця розташування в системі координат. Отже, земельна ділянка по вул. Лермонтова, 2 не є об`єктом цивільного права, а прийняте міською радою рішення, згідно якого надано дозвіл для проїзду транспортних засобів у будь-який час доби з вул. Лермонтова через земельну ділянку, розташовану в м.Шепетівка по вул. Лермонтова, 2, жодним чином не порушує права підприємства та не призводить до неможливості здійснювати його господарську діяльність.

Звертає увагу, що рішення Шепетівської міської ради Хмельницької області від 7 липня 2022 №8 "Про надання дозволу на безперешкодний проїзд земельної ділянкою" прийнято у відповідності до п.5 ст.4 Регламенту Шепетівської міської ради VIII скликання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Фізична особа - підприємець Момотюк Володимир Васильович, м.Шепетівка Хмельницької області у письмових поясненнях зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими. У судовому засіданні проти позовних вимог заперечує. Посилається на законність та обґрунтованість спірного рішення Шепетівської міської ради Хмельницької області від 07.07.2022 №8, оскільки у нього відсутня можливість проїзду до власної земельної ділянки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Фізична особа - підприємець Поцілуйко Руслан Васильович, м.Шепетівка Хмельницької області письмових пояснень по справі не подав.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка учасників справи не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Рішенням XVI сесії 22 скликання Шепетівської міської ради від 10.02.1998 року №11 Відкритому акціонерному товариству "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" видано Державний акт серії І-ХМ №002980 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,776га по вул. Лермонтова, 2 в м. Шепетівка для виробничих цілей з планом зовнішніх меж користування.

Згідно Статуту Приватного акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807", м. Шепетівка Хмельницької області, останнє створено у 1996 році як Відкрите акціонерне товариство "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807", засноване відповідно до Наказу Представника Фонду державного майна України по Шепетівському району від 25 березня 1996 року №15 шляхом перетворення державного підприємства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" у Відкрите акціонерне товариства відповідно до Указу Президента України від 26.11.1994 року №699/94 "Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів" (п.1.1 Статуту).

Згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів Товариства від 15.03.2011, у зв`язку з необхідністю приведення діяльності Товариства у відповідність з нормами Закону України "Про акціонерні товариства", найменування Відкритого акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" змінено на Приватне акціонерне товариство "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" (п.1.2 Статуту).

Згідно п.2.3 Статуту Товариство є правонаступником щодо всіх прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807".

07.07.2023 26 (позачерговою) сесією Шепетівської міської ради VІII скликання прийнято рішення №8 "Про надання дозволу на безперешкодний проїзд земельною ділянкою". Сесією вирішено: 1.Надати дозвіл для проїзду транспортних засобів у будь-який час доби з вулиці Лермонтова через земельну ділянку, розташовану в м. Шепетівка по вул. Лермонтова, 2, що належить до комунальної власності Шепетівської міської територіальної громади та перебуває в користyванні ПрАТ "Шепетівське АТП" до нежитлових приміщень та земельних ділянок (кадастрові номери: :01:007:0830; :01:007:0880), які належать на праві приватної власності ФОП Момотюку В.В. та ФОП Поцілуйку Р.В.; 2. Зобов`язати керівництво ПрАТ "Шепетівське АТП" не вчиняти будь-яких перешкод щодо виконання цього рішення.

На підтвердження здійснення господарської діяльності на спірній земельній ділянці позивачем подано до матеріалів справи копії: свідоцтва про право власності на майно; ліцензії на право зберігання пального; договору № 86С/09/2014; ліцензії серії АГ № 591924; витягу з ліцензійної справи перевізника; договору про надання послуг №27; договорів оренди автобусів; протоколу № 14м від 08.04.2013р.; витягу з наказу № 07-к.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частинами 1, 2 статті 7 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі та реєстрації Державного акта) визначалося, що користування землею може бути постійним або тимчасовим; постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

Статтею 92 Земельного кодексу України (в чинній редакції, далі - ЗК України) визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням XVI сесії 22 скликання Шепетівської міської ради від 10.02.1998 року №11 Відкритому акціонерному товариству "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" в лютому 1998 року видано Державний акт серії І-ХМ №002980 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,776 га по вул. Лермонтова, 2 в м. Шепетівка для виробничих цілей з планом зовнішніх меж користування.

Згідно п.2.3 Статуту Приватного акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807", м. Шепетівка товариство є правонаступником щодо всіх прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807".

За своєю правовою природою право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України.

Як статтею 27 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент створення Відкритого акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807", так і статтею 141 ЗК України в редакції, яка набрала чинності з 01.01.2002, наведено вичерпний перелік таких підстав, зокрема припинення діяльності підприємства.

Суд вважає, що приписи наведених у підпункті 3 частини 1 статті 27 Земельного кодексу України (у редакції станом на 1999 рік) та підпункті "в" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підстав слід розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Тобто, наведені положення Земельного кодексу України потрібно застосовувати таким чином, що коли відбувається припинення особи без правонаступництва, то у такому випадку виникають підстави для припинення права користування земельною ділянкою. У разі ж реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають. (Подібний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №906/706/19, від 15.11.2021 у справі N906/620/19).

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів внесення до державного реєстру запису про припинення Відкритого акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" шляхом ліквідації з одночасним виключенням його з державного реєстру.

Отже, зміна організаційно-правової форми не мала наслідком припинення його діяльності, а мала таким наслідком його реорганізацію з набуттям правонаступником - Приватним акціонерним товариством "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807", м. Шепетівка прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807".

Судом враховується, що Державний акт виданий Відкритому акціонерному товариству "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" відповідно до законодавства, що діяло на момент його видачі.

Пунктом 6 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України від 25.10.2001 визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2005 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Поряд з цим обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у пункті 6 Перехідних положень Земельного кодексу України, визнаний неконституційним на підставі рішення Конституційного суду України від 22.09.2005.

Так, Конституційний Суд України рішенням від 22 вересня 2005 року №5-п/2005 (справа №1-17/2005) визнав неконституційним положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди юридичних осіб, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але відповідно до норм Земельного кодексу України не можуть мати їх на такому праві - без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що пункт 6 Перехідних положень Кодексу через відсутність встановленого порядку переоформлення права власності або оренди та унеможливлення безоплатного проведення робіт із землеустрою і виготовлення технічних матеріалів та документів для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право власності або оренди в строки, визначені Кодексом, суперечить положенням частини четвертої статті 13, частини другої статті 14, частини третьої статті 22, частини першої статті 24, частин першої, другої, четвертої статті 41 Конституції України.

При цьому Конституційний Суд України вказав на те, що юридичні особи на цій підставі не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, документ, яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування землею), виданий відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним.

Згідно з пунктом 3 статті 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

У зв`язку із викладеним суд вважає обґрунтованими доводи позивача та доходить висновку, що право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законом не може набути таке право, не здійснить переоформлення цього права в інший правовий титул. Право постійного користування зберігається і є чинним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду.

Суд вважає, що право постійного користування землею, яке виникло в суб`єкта господарювання до набрання чинності ЗК України - 01 січня 2002 року, продовжує зберігатися у подальшому, а отже, може переходити від підприємства до його правонаступника навіть якщо чинне законодавство вже не передбачає підстав для набуття права постійного користування землею для такої особи.

Стосовно доводів Шепетівської міської ради про те, що ПрАТ "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" є власником лише 80/100 частки майнового комплексу, загальною площею 4326,6 кв.м., який розташований на земельній ділянці по вул. Лермонтова, 2 і перехід права власності на окреме нерухоме майно, на його думку, є підставою припинення, у тому числі - права постійного користування земельною ділянкою, судом враховується, що право користування земельною ділянкою не може припинятись для особи, яка правомірно продовжує володіти нерухомим майном, що розташоване на цій земельній ділянці, і до іншої особи перейшло право власності лише на частину нерухомого майна, проте інша частина продовжує перебувати у власності цієї особи.

Виходячи зі змісту частин 1, 2, 6 статті 120 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою розповсюджується на її відповідну частину. З огляду на те, що у власності позивача продовжує перебувати частина будівель, тому аргументи міської ради, що набуття іншими особами права власності на частину будівель та споруд, які розташовані на спірній земельній ділянці є правовою підставою для припинення права постійного користування земельною ділянкою для попереднього землекористувача, ґрунтується на помилковому тлумаченні пункту "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України (постанова Верховного суду від 18.11.2020 у справі №904/6059/19).

За приписами статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 названого Кодексу, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Крім того, суд вважає, що приймаючи спірне рішення про надання дозволу для проїзду транспортних засобів у будь-який час доби з вулиці Лермонтова через земельну ділянку, розташовану в м.Шепетівка по вул. Лермонтова, 2, що перебуває в користyванні ПрАТ "Шепетівське АТП", Шепетівська міська рада фактично встановила для ФОП Момотюка В.В. та ФОП Поцілуйка Р.В. право сервітуту.

Судом враховується, що чинним законодавством визначено порядок встановлення земельного сервітуту, який, у тому числі, передбачає інціювання заінтересованою особою питання щодо встановлення сервітуту перед іншою особою. У разі недосягнення сторонами домовленості про його встановлення спір вирішується в судовому порядку (постанова Верховного Суду від 20.11.2018 №920/1121/17).

У даний час на розгляді Шепетівського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом Момотюка В.В. до Шепетівської міської ради, ПрАТ "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" про встановлення земельного сервітуту.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Частиною третьою статті 153 Земельного кодексу України встановлено, що захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982 року, "Новоселецький проти України" від 11.03.2003 року, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги, виходячи зі змісту статті 1, полягає у тому, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Як було встановлено судом, рішення 26 (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 07 липня 2022 №8 "Про надання дозволу на безперешкодний проїзд земельною ділянкою" є втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном і порушує його позивача як постійного землекористувача даної земельної ділянки. Тому визнання недійсним спірного рішення призведе до поновлення прав Приватного акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807", м.Шепетівка Хмельницької області щодо користування земельною ділянкою, на якій перебувають об`єкти нерухомого майна, власником яких воно є.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що рішення 26 (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 07 липня 2022 №8 "Про надання дозволу на безперешкодний проїзд земельною ділянкою" прийнято з порушенням прав позивача як постійного землекористувача вказаної земельної ділянки та призведе до позбавлення Приватного акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807", м.Шепетівка Хмельницької області права постійного користування землею, спірне рішення підлягає визнанню недійсним.

Доводи відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються викладеними судом висновками.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення 26 (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання від 07 липня 2022 №8 "Про надання дозволу на безперешкодний проїзд земельною ділянкою".

Стягнути з Шепетівської міської ради (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Острозького, буд.4; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807" (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Лермонтова, буд.2; ) 2 684,00грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 18.01.2024.

Суддя С.І. Крамар

Вигот. 5 прим.:

1- до справи,

2 - позивачу (вул. Лермонтова, 2, м. Шепетівка, Хмельницька обл., 30400) надісл. реком. та на ел. пошту ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу (вул. Соборності, 4, м. Шепетівка, 30400) надісл. в ел.кабінет в системі "ЕС"

4- ФОП Момотюку В.В. ( АДРЕСА_1 ) надісл. реком.

5 - ФОП Поцілуйко Р.В. ( АДРЕСА_2 ) надісл. реком.