ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/4792/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, буд. 16)
до Фізичної особи-підприємця Климова Антона Леонідовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 39131,55 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позовну заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до відповідача - фізичної особи-підприємця Климова Антона Леонідовича про стягнення 39131,55 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 33444,61 грн., пеня у розмірі 5686,94 грн. та судові витрати.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача взятих на себе зобов`язань за договором оренди №7283 від 14.11.2019 в частині здійснення повної та своєчасної сплати орендної плати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.11.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, відповідно до статті 80 ГПК України на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом. При цьому, суд зазначає, що копію ухвали господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі від 20.11.2023, яку було надіслано на належну адресу відповідача, що вказана у позовній заяві та яка підтверджена відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було повернуто на адресу суду без доказів вручення адресату з довідкою відділення оператора поштового зв`язку Ф.20, в якій значиться причина повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок знайшов своє змістовне відображення у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 тощо.

Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала господарського суду Харківської області від 20.11.2023 по справі №922/4792/23 була оприлюднена в електронному вигляді в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що учасники справи повідомлені належним чином про розгляд даної справи. Водночас судом було створено всім учасникам справи належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Відтак, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позовну заяву, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Положеннями частини 4 статті 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14.11.2019 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (надалі - позивач, орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Климовим Антоном Леонідовичем (надалі - відповідач, орендар) укладено договір оренди №7283 (надалі - договір).

Пунктом 1.1. договору передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення 1-го поверху №22, 23 загальною площею 97,4 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "А-2" (технічний паспорт від 29.05.2015, інвентаризаційна справа №83654), яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 117 та знаходиться на балансі комунального підприємства "Автобаза спеціалізованого санітарного автотранспорту міста Харкова" (балансоутримувач).

Право на оренду майна отримано орендарем на підставі наказу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради №406 від 08.11.2019 "Про затвердження результатів вивчення попиту потенційних орендарів на об`єкти оренди". Право комунальної власності на орендоване майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 01.

Умовами пункту 1.2. договору погоджено, що майно передається в оренду з метою розміщення суб`єкта малого підприємництва, який провадить виробничу діяльність безпосередньо на орендованих виробничих площах (збірка металевих конструкцій і частин).

Відповідно до пункту 2.1. договору набуття орендарем права користування майном настає після підписання сторонами договору та акта приймання-передачі майна.

Згідно з пунктом 2.2. договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається територіальна громада м. Харкова, а орендар користується ним протягом строку дії договору.Майно зараховується на позабалансовий рахунок орендаря із зазначенням, що воно є орендованим.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що у разі припинення договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві майно у стані, не гіршому, ніж воно було одержане, з урахуванням нормального зносу, згідно з актом приймання-передачі в термін, що зазначений у листі про непролонгацію, рішенні суду чи визначений за згодою сторін. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Згідно з пунктом 3.1. договору вартість об`єкта оренди визначається на підставі висновку про вартість майна і становить 323400,00 грн. без ПДВ станом на 12.09.2019.

Умовами пункту 3.2. договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Харкова та пропорції її розподілу/Додаток 2 до Положення про оренду майна територіальної громади м. Харкова, затвердженого рішенням 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання №755/17 від 20.09.2017.

Базова орендна плата становить 2869,37 грн. без ПДВ за жовтень 2019 року. Ставка орендної плати становить 15%.

Згідно з пунктом 3.3. договору нарахування орендної плати починається з дати підписання акта приймання-передачі.

Умовами пункту 3.4. договору погоджено, що нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акта приймання-передачі майна або з моменту розірвання договору відповідно до п. 10.6.

Пунктом 3.5. договору погоджено, що орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця протягом 20 календарних днів наступного місяця.

Відповідно до пункту 3.6. договору розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що договір діє з 14 листопада 2019 року до 14 листопада 2020 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту приймання-передачі до орендного користування нежитловими приміщеннями від 14.11.2019 орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування нежитлові приміщення 1-го поверху №22, 23 загальною площею 97,4 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "А-2", що розташована за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 117. Технічний стан задовільний.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що 14.05.2021 між орендодавцем та орендарем було укладено додаткову угоду до договору оренди №7283 від 14.11.2019 в якій, керуючись Законом України "Про оренду державного та комунального майна", на підставі наказу орендодавця від 14.05.2021 №615, враховуючи звернення орендаря вих. №11419 від 15.09.2020, а також з урахуванням звіту про незалежну оцінку об`єкту, затвердженого 09.12.2020, сторони погодили пункт 3.1., 3.2. розділу 3 "Орендна плата" та пункт 10.1. розділу 10 "Строк дії та умови зміни, розірвання договору" викласти в наступній редакції: "3.1. Вартість об`єкта оренди визначається на підставі висновку про вартість майна і становить 354300,00 грн. без ПДВ станом на 09.09.2020". Крім того, погоджено, що "орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу. Орендна плата становить 3186,93 грн. без ПДВ за листопад 2020. Ставка орендної плати становить 15%". Пункт 10.1. договору викладено у наступній редакції: "Договір діє до 14.11.2021".

Пунктом 2 додаткової угоди від 14.05.2021 сторони на підставі ч. 3 статті 631 Цивільного кодексу України домовились, що умови додаткової угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли з 14.11.2020.

Відповідно до наявного в матеріалах справи наказу Департаменту економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації №258 від 21.06.2022 "Про припинення договору оренди №7283 від 14.11.2019 на нежитлове приміщення за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 117 на підставі статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, відповідно з Положенням про Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у новій редакції, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 №7/20 "Про затвердження положення виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання", приймаючи до уваги не виконання ФОП Климовим А.Л. п. 4.4. договору оренди №7283 від 14.11.2019, керуючись п.п. 7.1., 7.2. та беручи до уваги п. 10.6. вказаного договору, у зв`язку із неподанням орендарем заяви на продовження договору оренди було припинено договір оренди №7283 від 14.11.2019, укладений з ФОП Климовим А.Л. на майно - нежитлові приміщення 1-го поверху №22, 23 загальною площею 97,4 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 117, що перебувають на балансі КП "Автобаза спеціалізованого санітарного автотранспорту міста Харкова" та вважати таким, по якому сплив термін дії 14.11.2021.

Крім того, зазначено, що нарахування орендної плати та пені припинити з дати повернення майна з орендного користування за актом приймання передачі.

На підставі Акту приймання-передачі з орендного користування нежитловими приміщеннями від 30.11.2022 орендар передав, а балансоутримувач прийняв з орендного користування нежитлові приміщення 1-го поверху №22, 23 загальною площею 97,4 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "А-2", що розташована за адресою: місто Харків, просп. Гагаріна, 117.

Відповідно до наявного в матеріалах справи наказу Департаменту економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації №368 від 19.06.2023 "Про припинення нарахування орендної плати та пені по договору оренди №7283 від 14.11.2019 на підставі статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, відповідно з Положенням про Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у новій редакції, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 №7/20 "Про затвердження положення виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання", а також на підставі звернення комунального некомерційного підприємства "Міське автопідприємство спеціалізованого санітарного транспорту" Харківської міської ради (вх. №5468 від 22.12.2022) та акту приймання-передачі нежитлових приміщень від 30.11.2022, за згодою сторін, припинено нарахування орендної плати та пені по договору оренди №7283 від 14.11.2019 з 30.11.2022. Крім того, у пункті 2 наказу вказано про необхідність повідомити фізичну особу-підприємця Климова Антона Леонідовича про необхідність сплати протягом місяця заборгованості по орендній платі та пені за договором №7283 від 14.11.2019, яка становить 39131,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем у позовній заяві вказано про належне виконання взятих на себе зобов`язань за договором оренди №7283 від 14.11.2019 та надання відповідачу в оренду майно. Разом з тим, позивач стверджує, що відповідач порушив погоджені з позивачем умови договору оренди №7283 від 14.11.2019 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати, що мало наслідком виникнення заборгованості у розмірі 39131,55 грн., яка залишається не сплаченою.

У зв`язку із вище викладеним, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна звернулось до відповідача з листом №5134 від 14.09.2023 з доданими до нього розрахунками суми заборгованості по орендній платі та пені, а також відомостями про нарахування орендної плати та сплат за договором №7283 від 14.11.2019, в якому з викладенням правових та фактичних підстав звернення повідомило про наявність заборгованості з орендної плати та пені у розмірі 39131,55 грн. та необхідність її сплати. Однак зазначений лист залишився з боку відповідача без відповіді та задоволення.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як зазначено в статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами частини 1 статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Отже, укладаючи та підписуючи договір №7283 від 14.11.2019 та додаткову угоду до нього, сторони чітко визначили та погодили всі істотні умови договору, взаємні права та обов`язки кожної із сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов договору.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що протягом 20 робочих днів після дати видання наказу Управління про результати вивчення попиту на об`єкт оренди або затвердження протоколу конкурсної комісії щодо надання майна в оренду укласти договір оренди та передати орендарю в оренду майно згідно з актом приймання-передачі.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту приймання-передачі до орендного користування нежитловими приміщеннями від 14.11.2019 орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування нежитлові приміщення 1-го поверху №22, 23 загальною площею 97,4 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "А-2", що розташована за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 117. Технічний стан задовільний.

Зазначений Акт приймання-передачі підписано між сторонами та погоджено балансоутримувачем майна.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачем належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за договором оренди №7283 від 14.11.2019 та передано відповідачу в оренду відповідне майно.

Відповідно до частини 1, 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 статті 285 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із змісту наведеної норми права слідує, що однією із основних умов виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі. При цьому коли одна із сторін за умовами договору взяла на себе певні зобов`язання, то інша сторона вправі очікувати, що такі будуть виконані належним чином у встановлені строки. У разі ж коли сторона порушила умови договору, зобов`язання вважається не виконаним, що є порушенням погодженої між сторонами істотної умови договору.

Верховний Суд у постанові від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц зазначив, що принцип належного виконання зобов`язання полягає в тому, що виконання має бути проведене, зокрема у належний строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Умовами пункту 3.2. договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу/Додаток 2 до Положення про оренду майна територіальної громади м. Харкова, затвердженого рішенням 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання №755/17 від 20.09.2017. Базова орендна плата становить 2869,37 грн. без ПДВ за жовтень 2019 року. Ставка орендної плати становить 15%.

Згідно з пунктом 3.3. договору нарахування орендної плати починається з дати підписання акта приймання-передачі.

Умовами пункту 3.4. договору погоджено, що нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акта приймання-передачі майна або з моменту розірвання договору відповідно до п. 10.6.

Пунктом 3.5. договору погоджено, що орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця протягом 20 календарних днів наступного місяця.

Відповідно до пункту 3.6. договору розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що 14.05.2021 між орендодавцем та орендарем було укладено додаткову угоду до договору оренди №7283 від 14.11.2019 в якій сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Харкова та пропорції її розподілу. Орендна плата становить 3186,93 грн. без ПДВ за листопад 2020. Ставка орендної плати становить 15%. Крім того, сторони погодили, що на підставі ч. 3 статті 631 Цивільного кодексу України умови додаткової угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли з 14.11.2020.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Акту приймання-передачі з орендного користування нежитловими приміщеннями від 30.11.2022 орендар передав, а балансоутримувач прийняв з орендного користування нежитлові приміщення 1-го поверху №22, 23 загальною площею 97,4 кв.м. у нежитловій будівлі літ. "А-2", що розташована за адресою: місто Харків, просп. Гагаріна, 117.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Пунктом 4.4. договору також передбачено обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати оренду плату (в грошовій формі).

З матеріалів справи слідує, що відповідачем в порушення взятих на себе договірних зобов`язань несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувалась орендна плата, що призвело до виникнення заборгованості.

У відповідності до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, згідно приписів статті 526 вказаного Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, 01.12.2023 р. Харківською міською радою прийнято рішення №496/23 "Про деякі питання нарахування та сплати орендної плати за користування майном комунальної власності Харківської міської територіальної громади під час дії воєнного стану". Пунктом 1 вказаного рішення визначено, що за період з 24.02.2022 по 30.09.2022 включно за договорами оренди комунального майна, укладеними до 24.02.2022, звільнити від орендної плати орендарів, які використовують нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно, цілісні майнові комплекси, що належать до комунальної власності Харківської міської територіальної громади.

Судом встановлено, що договір оренди №7283 укладений 14.11.2019 р., тобто до 24.02.2022 р., предметом якого є майно, що належить до комунальної власності. За таких обставин наявні підстави для звільнення відповідача від орендної плати з 24.02.2022 по 30.09.2022 року на підставі рішення Харківської міської ради № 496/23 від 01.12.2023 р.

Верховний Суд у постанові від 26.01.2022 по справі №910/18557/20 зазначив, що визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами.

Перевіривши правомірність здійсненого розрахунку основної заборгованості у розмірі 33444,61 грн., суд зазначає, що до розрахунку заборгованості за орендну плату включено період, який визначено рішенням Харківської міської ради №496/23 від 01.12.2023 р. періодом, за який звільнено від орендної плати орендарів, а тому правомірною та обґрунтованою до стягнення є заборгованість з орендної плати у розмірі 12942,01 грн.

Враховуючи вищевказані обставини, відсутність у матеріалах справи доказів, які б спростовували наявність заборгованості відповідача перед позивачем, а також доказів, які б свідчили про здійснення остаточного та повного розрахунку за оренду майна, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованість у розмірі 12942,01 грн. визнається судом обґрунтованою, правомірною, не спростованою відповідачем, а тому підлягає задоволенню. В решті заявленої до стягнення основної заборгованості слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені у розмірі 5686,94 грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (частина 2 статті 193, частина 1 статті 216 та частина 1 статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина 1 статті 230 ГК України).

За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною 6 статті 232 ГК України.

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами пункту 3.10. договору передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь балансоутримувача та бюджету міста Харкова з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення (включаючи день оплати).

Відповідно до пункту 3.11. договору у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі першочергово погашається пеня, а після цього сплачується основна сума боргу з орендної плати.

Умовами пункту 7.3. договору погоджено, що у разі прострочення орендарем виконання зобов`язання що сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п. 3.10 порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов`язання повинно було бути виконано.

Перевіривши правомірність та правильність здійсненого позивачем детального розрахунку пені у розмірі 5686,94 грн., суд зазначає, що поданий розрахунок з огляду на прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати є частково обґрунтованим з огляду на вище викладене, а тому обґрунтованою та правомірною є пеня у розмірі 2104,92 грн. В іншій частині розрахованої та заявленої до стягнення пені слід відмовити.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Натомість всупереч наведених положень процесуального закону відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлену судом часткову правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Климова Антона Леонідовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, буд. 16, ) основну заборгованість у розмірі 12942,01 грн., пеню у розмірі 2104,92 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 825,64 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "22" січня 2024 р.

Суддя Г.І. Сальнікова