ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2024 р. Справа№ 910/2317/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

на рішення Господарського суду м. Києва від 02.05.2023 р. (повний текст складено 05.05.2023 р.)

у справі № 910/2317/23 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика"

про стягнення 59176,41 грн суми страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" про стягнення 59176,41 грн суми сплаченого страхового відшкодування у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором на транспортно-експедиторське обслуговування № GRC-013985 від 09.06.2020 р.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що внаслідок настання страхової події - пошкодження вантажу при перевезенні, ним було виплачено страхове відшкодування за міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № DEUA 10000026, а тому у нього виникло право вимоги до відповідача як особи, відповідальної за спричинену шкоду.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.05.2023 р. у справі № 910/2317/23 відмовлено в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група".

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

У поданій апеляційній скарзі позивач зазначає, що оскільки вантаж був прийнятий перевізником до перевезення у неушкодженому стані, однак після доставки вантажу було виявлено його пошкодження, тому особою, відповідальною за таке перевезення, є перевізник.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/2317/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Алданова С.О., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.05.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/2317/23.

До суду 14.06.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/2317/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/2317/23 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2518/23 від 17.07.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/2317/23.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/2317/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/2317/23 та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України та електронною поштою відповідно до ч. ч. 6, 7, 8 ст. 120 ГПК України, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (документа) на відповідні електронні адреси, а також закінчення строків, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 р. на подання всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

17.08.2020 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мета - Груп» (далі - страхувальник) був укладений генеральний договір добровільного страхування вантажів (далі - договір страхування).

Відповідно до п. 3.1 договору страхування предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим вантажем, зазначеним в п. 1.1 відповідного додатку до цього договору, який є його невід`ємною частиною (страховий сертифікат), незалежно від способу та умов його перевезення.

Страховим сертифікатом № 40-5001 -00001/00004 від 01.12.2020 р. був застрахований вантаж - бурові колонки ( інвойс № 44535889 від 18.11.2020 р.), який перевозився за маршрутом Німеччина (TXW Homberg) - Україна (Київська область, смт. Чайки, вул. Антонова, 1 А), експедитор Товариство з обмеженою відповідальністю «ДСВ Логістика», вантажоодержувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Мета-Груп».

09.06.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" (далі - експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мета-Груп" (далі - замовник) був укладений договір на транспортно-експедиторське обслуговування № GRC-013985 (далі - договір на транспортно-експедиторське обслуговування), за умовами якого експедитор взяв на себе зобов`язання за плату і за рахунок замовника організувати виконання визначених договором транспортно-експедиційних послуг у внутрішньому та міжнародному сполученні, пов`язаних з дорожнім перевезенням та митним оформленням вантажу, у відповідності з умовами, узгодженими сторонами у заявках та/або додаткових угодах до даного договору, які є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язується оплачувати надані експедитором послуги.

У відповідності до п. 4.1.1 вказаного договору експедитор, з метою належного виконання зобов`язань, викладених у п. 1.1 договору, має право на власний розсуд залучити до виконання своїх обов`язків третіх осіб.

Як передбачено п. 4.2.4 договору на транспортно-експедиторське обслуговування, замовник зобов`язаний забезпечити належне оформлення товаросупровідних документів при відправленні вантажу (завантаженні транспортного засобу, поданого під завантаження), а у випадку виявлення нестачі/пошкодження вантажу, забезпечити складання відповідного акту в місці призначення/місці доставки вантажу відповідно до заявки з підписом вантажоодержувача/вантажовідправника та водія, і зробити відмітку в CMR/ТTH про його складання. У випадку відсутності акту виявлення нестачі-пошкодження вантажу та запису про складення такого акту в CMR/TTH, претензія з приводу нестачі-пошкодження вантажу експедитором не приймається.

Згідно з п. 5.8 договору на транспортно-експедиторське обслуговування експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору у тому ж порядку, як і за власні дії та відповідає за доставку вантажу у відповідності до вимог підписаної сторонами заявки.

На виконання умов вказаного договору експедитором було залучено перевізника Фізичну особу-підприємця Стобожука Костянтина Борисовича, що підтверджуються відмітками в графі 16 та 23 міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № DEUA 10000026.

Також, на виконання умов договору на транспортно-експедиторське обслуговування відповідачем було організовано перевезення вантажу (інвойс 44535889) вантажним автомобілем НОМЕР_1 за маршрутом Zorngraubenstr 6 34576 Homberg (Efze) - Київська область, смт. Чайки, вул. Антонова, 1А за міжнародною вантажно-транспортною накладною (CMR) № DEUA 10000026 від 04.12.2020 р.

09.12.2020 р. при розвантаження автомобіля НОМЕР_1 було виявлено пошкодження вантажу (п. 26 інвойсу 44535889), вартість якого згідно з інвойсом складає 1889 євро.

Оскільки пошкоджений вантаж за інвойсом № 44535889 від 18.11.2020 р. був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група», тому останнє здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 59176,41 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6180 від 12.03.2021 р.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, як відповідальна особа за спричинені збитки при перевезення вантажу по договору на транспортно-експедиторське обслуговування, повинен відшкодувати суму страхового відшкодування вантажоодержувачу у розмірі 59176,41 грн, виплачену позивачем.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Як передбачено ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

За ст. 932 ЦК України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Частиною 3 статті 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» унормовано, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажу (далі - Конвенція) ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Конвенції при відсутності в накладній обґрунтованих перевізником застережень, є презумпція, що вантаж та його упаковка були зовні у справному стані в момент прийняття вантажу перевізником і що кількість вантажних місць, а також їх маркування та номери відповідали вказаному у накладній.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Конвенції перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Статтею 30 Конвенції передбачено, якщо одержувач приймає вантаж без належної перевірки його стану разом з перевізником або не робить заяви перевізнику, яка вказує на загальний характер втрат або пошкоджень, щонайпізніше в момент прийняття вантажу у випадку, коли втрата або пошкодження є очевидними, і не пізніше семи днів від дня отримання вантажу, виключаючи недільні та святкові дні, у випадку, коли втрата або пошкодження не є очевидними, то факт отримання ним вантажу є первинним доказом того, що він отримав вантаж у такому стані, який описано у вантажній накладній. У випадку втрати або пошкодження, які не є очевидними, відповідна заява повинна бути зроблена у письмовій формі. Якщо стан вантажу був належним чином перевірений одержувачем та перевізником, докази, що суперечать результатам цієї перевірки, допускаються тільки у випадку, коли втрата або пошкодження не є очевидними і за умови, що одержувач належним чином зробив перевізнику заяву у письмовій формі протягом семи днів від дня перевірки, виключаючи недільні та святкові дні.

З матеріалів справи вбачається, що міжнародна автомобільна накладна CMR № DEUA10000026, що підтверджує виконання перевезення, не містить жодних відміток замовника (вантажоодержувача) про складання акту невідповідності чи пошкодження вантажу, зафіксованих під час його отримання, однак в графі 24 «Товар отримано» стоїть печатка Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета-Груп», що підтверджує отримання вантажу за CMR № DEUA10000026 без зауважень.

До того ж, в матеріалах справи відсутній акт невідповідності чи пошкодження вантажу, скріплений підписами замовника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Груп" та перевізника - Фізичної особи-підприємця Стобожука Костянтина Борисовича, складеного при прийнятті вантажу від перевізника.

Наданий позивачем акт про виявлені дефекти устаткування від 09.12.2020 р. не є належним доказом на підтвердження пошкодження вантажу при перевезенні, оскільки останній складений в односторонньому порядку вантажоодержувачем та не містить підпису перевізника.

Також у матеріалах справи відсутні докази направлення вказаного акту в строк не пізніше семи днів від дня отримання вантажу у відповідності до ст. 30 Конвенції.

Згідно ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" виконало належним чином зобов`язання щодо організації транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажу на підставі договору № GRC-013985 від 09.06.2022 р., які були прийняті замовником без зауважень, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № DEUA10000026 від 09.12.2020 р., актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 19941 від 09.12.2020 р., рахунком № 9986 від 08.12.2020 р. та платіжними дорученнями на загальну суму 20897,75 грн.

Таким чином позивачем не доведено факту неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків щодо організації транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажу на підставі договору № GRC-013985 від 09.06.2020 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 59176,41 грн суми сплаченого страхового відшкодування у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором на транспортно-експедиторське обслуговування № GRC-013985 від 09.06.2020 р. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

При цьому, доводи апеляційної скарги позивача є, фактично, тотожними тим доводам, які були викладені у позові та вже оцінені судом вище.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 02.05.2023 р. у справі № 910/2317/23 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених нормами чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 02.05.2023 р. у справі № 910/2317/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко