про стягнення 7 930, 63 грн,
Представники сторін: не викликались
До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Мкарго» (далі за текстом - ТОВ «Мкарго», Позивач, Експедитор) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєтєвуха.ЮА» (далі за текстом - ТОВ «Сєтєвуха.ЮА», Відповідач, Клієнт) про стягнення простою та штрафу за договором про транспортно-експедиторське обслуговування № 0805/01 від 08.05.2023 (далі за текстом - Договір) в загальному розмірі 7 930, 63 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 позов ТОВ «Мкарго» - задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Сєтєвуха.ЮА» на користь ТОВ «Мкарго» штраф за несвоєчасне надання документів в розмірі 4 006 27 коп та судовий збір в розмірі 1 355 грн 86 коп. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

19.01.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідача про стягнення з Позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 195 грн пропорційно частині вимог, в задоволенні якої судом відмовлено.

22.01.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 450 грн.

22.01.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Позивача на заяву Відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до яких Позивач просив суд залишити таку заяву Відповідача без розгляду, оскільки останню подано з пропуском п`ятиденного строку.

З огляду на те, що рішенням суду від 15.01.2024 розподіл витрат Позивача та Відповідача на професійну правничу допомогу судом не здійснювався в силу зазначення сторонами про необхідність подання додаткових доказів понесення останніх у відповідності до вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК України), враховуючи надходження заяв сторін з додатковими доказами, суд вважає за необхідне їх розглянути.

Так, у позовній заяві, а саме в попередньому орієнтовному розрахунку суми судових витрат Позивачем зазначено орієнтовні витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн із необхідністю додаткового уточнення після ухвалення рішення суду.

На підтвердження понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:

- договір № 01/21 про надання правової допомоги від 01.04.2021;

- додаток № 1 від 01.04.2021 до договору № 01/21 про надання правової допомоги від 01.04.2021, пунктом 1 якого закріплено, що вартість 1 години правової допомоги становить 950 грн;

- рахунок на оплату № 5 від 19.01.2024 на 10 450 грн за 11 годин затраченого адвокатом часу, з якого вбачається за можливе встановити вид послуги та ціну останньої з урахуванням затраченого часу;

- платіжна інструкція № 1368 на суму 10 450 грн.

Відтак, Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 450 грн.

Судом встановлено, що адвокат Дворак М.Є. здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на здійснення адвокатської діяльності № 21/610 від 12.03.2008.

Суд вказує, що Відповідачем не надано заперечень по суті заявлених Позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Натомість Відповідачем на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:

- договір про надання правової допомоги від 26.08.2014;

- додаткову угоду № 1 від 15.11.20233 до договору про надання правової допомоги від 26.08.2014, якою сторонами погоджено обсяг та вартість адвокатських послуг в межах справи № 910/16744/23 (пункт 2.1. угоди - складання та подання відзиву) в розмірі 7 000 грн, а все, що поза межами вказаного пункту - складання та подання заперечень, відповіді на відзив визначено вартістю гонорару 3 500 грн (пункт 4 угоди);

- додаткову угоду № 2 від 13.12.2023 до договору про надання правової допомоги від 26.08.2014, якою сторонами погоджено вартість складання та подання письмових пояснень щодо наслідків порушення строків подачі заяв по суті справи та доказів, а також складання та подання додаткових пояснень у справі - 3 500 грн.

- платіжна інструкція № 1333 від 27.11.2023 на суму 7 000 грн та № 74 від 17.01.2024 на суму 3 500 грн.

Відтак, витрати Відповідача на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи становлять 10 500 грн, а в частині вимог в задоволенні яких судом було відмовлено - 5 195, 40 грн.

Детальний опис наданих адвокатом послуг Відповідачу міститься у поданій 19.01.2024 заяві про ухвалення додаткового рішення.

При цьому суд зазначає, що така заява від Відповідача надійшла до суду 19.01.2024, тобто в межах визначеного частиною 8 статті 129 ГПК України строку, а відтак суд не вбачає підстав для залишення її без розгляду за клопотанням Позивача.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до положень частини 1 статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із визначеними частиною 4 вказаної статті критеріями.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вказує, що з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та/або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що заявлені сторонами до відшкодування витрати є обґрунтованими, розумними, співмірним зі складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи та такими, що фактично понесені (клієнтами здійснено оплату послуг адвокатів).

Крім того із наданих сторонами документів вбачається за можливе встановити, які саме послуги адвокатами надавалися в межах даної справи.

Так, за сукупністю зазначеного, враховуючи часткове задоволення позову суд вважає правомірним відшкодувати Позивачу витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 278, 96 грн., а Відповідачу в розмірі 5 195, 40 грн із врахування фіксованого розміру таких витрат пропорційно вимог, в задоволенні яких судом відмовлено.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221 та 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мкарго» про стягнення судових витрат - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєтєвуха.ЮА» (пр.-т. Берестейський, буд. 20, прим. 500, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 44096315) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мкарго» (вул. Антоновича, буд. 3-Б, 4 поверх, м. Київ, 01004; ідентифікаційний код 43202806) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 5 278 (п`ять тисяч двісті сімдесят вісім) грн 96 коп.

3. В задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєтєвуха.ЮА» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мкарго» (вул. Антоновича, буд. 3-Б, 4 поверх, м. Київ, 01004; ідентифікаційний код 43202806) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєтєвуха.ЮА» (пр.-т. Берестейський, буд. 20, прим. 500, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 44096315) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 5 195 (п`ять тисяч сто дев`яносто п`ять) грн 40 коп.

6. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано: 26.01.2024

Суддя Антон ПУКАС