ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2024 р. Справа№ 910/9464/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Новосельцева О.Р.

представників сторін:

від позивача: Голубок А.В;.

від відповідача -1: не з`явився;

від відповідача -2: не з`явився;

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів : не з`явився;

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів : не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 (Голубок А.В.) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

за матеріалами апеляційної скарги ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 (оприлюднено 09.05.2023)

у справі №910/9464/22 (суддя Демидов В.О.)

за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ліберо"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - державний реєстратор Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" Мутайламов Шаміль Ахмедбаширович,

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - державний реєстратор Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" Прошкін Олександр Васильович,

про витребування майна та визнання незаконним набуття права власності

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судових рішень у даній справі

ОСОБА_1 (далі-позивачка) звернулась до Госпродарського суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ліберо" (далі- відповідач -2), третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - державний реєстратор Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" Мутайламов Шаміль Ахмедбаширович, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - державний реєстратор Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" Прошкін Олександр Васильович про витребування майна.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 позовні вимоги задоволено частково.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ліберо» на користь ОСОБА_1 судовий збір по 16 140,00 грн з кожного та витрати на професійну правничу допомогу по 8 750,00 грн з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22, залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22 залишено без змін.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

08.08.2023 до Північного апеляційного господарського суду від представника позивачки надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд апеляційної інстанції стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції розмірі 30 000,00 грн, по 15 000,00 грн з кожного з відповідачів.

В обґрунтування заяви, представник позивачки зазначає, що ним понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн, на підтвердження чого подано усі необхідні первинні документи, що підтверджують розмір таких витрат та докази її сплати, а саме: договір про надання правової допомоги б/н від 13.07.2020; додаткову угоду № 3 від 18.10.2022 до договору, акт приймання-передачі наданих послуг від 04.08.2023 за договором про надання правової допомоги від 13.07.2020. Отже, заявник вважає витрати на правничу допомогу адвоката понесені у даній справі були необхідними, розумними, співмірними зі складністю справи та часом витраченим адвокатом.

Також вказує, що ним дотримано порядок, який передбачений статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, тобто, зроблено відповідну заяву із врахуванням зазначених вище норм та обставин справи та завчасно подано її до суду через службу документального діловодства; обґрунтувавши понесені судові витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст.ст. 126, 129 ГПК України.

Представник відповідача-1 06.11.2023 надала заперечення щодо заяви представника позивачки про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи їх тим, що заявлений представником позивачки розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та неспівмірним з витраченим адвокатом часом та обсягом наданих послуг.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22 залишено без руху та надано строк для надання доказів сплати судового збору у розмірі 48 420 грн.

22.06.2023 представником відповідача-1 подано заяву про усунення недоліків з доданою платіжною інструкцією від 21.06.2023 на суму 48 420,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22 та розгляд апеляційної скарги призначено на 21.08.2023.

08.08.2023 представником позивачки Голубком А.В. подано відзив на апеляційну скаргу, разом із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 відкладено розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22 на 11.09.2023.

Судове засідання 11.09.2023 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22 призначено на 09.10.2023.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2023 у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, справу №910/9464/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 прийнято справу №910/9464/22 до рогляду у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В. та відкладено розгляд справи на 06.11.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 відкладено розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22 на 11.12.2023.

11.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22 розглянуто. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22, залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22 залишено без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 розгляд заяви представника позивачки про ухвалення додаткового рішення у справі №910/9464/22 призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.01.2024.

Судове засідання 11.01.2024 не відбулось у зв`язку із повітряною тривогою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2024 розгляд заяви представника позивачки про ухвалення додаткового рішення у справі №910/9464/22 перепризначено на 17.01.2024.

Явка представників сторін

Представники відповідача-1, відповідача-2, третьої особи-1, третьої особи-2 у судове засідання 17.01.2024 не з`явилися, про дату час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином шляхом доставлення електронного документу до їх електронного кабінету.

Колегія суддів, з метою дотримання принципів розумності строків розгляду справи судом, з урахуванням положень ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе здійснити розгляд заяви за відсутності представників відповідача-1, відповідача-2, третьої особи-1, третьої особи-2, оскільки їх неявка не є перешкодою для прийняття судового рішення в порядку ст. ст. 221, 244 ГПК України. При цьому, явка учасників провадження обов`язковою не визнавалась.

Пояснення представників сторін

Представник позивачки у судовому засіданні 17.01.2024 підтримав заяву про стягнення витрат на професійну допомогу у суді апеляційної інстанції, з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

Розглянувши заяву представника позивачки про ухвалення додаткової постанови у справі №910/9464/22, колегія суддів зазначає наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22, залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/9464/22 залишено без змін.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник позивачки у відзиві на апеляційну скаргу від 08.08.2023, до закінчення судових дебатів, зазначив про намір подати заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, надавши орієнтовний розрахунок суми судових витрат.

Разом з відзивом від представника позивачки надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з відповідачів на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн, по 15 000,00 грн з кожного з відповідачів.

Отже, представником позивачки була зроблена відповідна заява до закінчення судових дебатів та подані відповідні докази.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги було відмовлено, а позов задоволено, пов`язані з розглядом апеляційної скарги витрати покладаються на відповідачів.

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачі не скористалися своїми правами, клопотань про зменшення витрат позивача на правову допомогу не надали.

Відповідно до статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Крім того, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Колегія судів також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Таким чином, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги б/н від 13.07.2023, додаткова угода №3 від 18.10.2022 до про надання правової допомоги б/н від 13.07.2023, акт приймання-передачі наданих послуг від 04.08.2023 за договором про надання правової допомоги від 13.07.2020.

Відповідно п.1.1 до договору про надання правової допомоги б/н від 13.07.2023, укладеного між Голубком Андрієм Вадимовичем (адвокат) та Каравановою Клавдією Іванівною (клієнт), адвокат надає юридичні послуги клієнту обумовленого ним виду в інтересах клієнта на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката з надання правової допомоги.

Умови та порядок оплати за цим договором встановлюється за домовленістю сторін, залежності від складності доручень/завдань та строку необхідного для їх виконання, на умовах передплати чи/або умовах післяплати. (п. 3.1. договору).

Пунктом 1 додаткової угоди №3 від 18.10.2022 до договору передбачено, що сторони дійшли згоди про фіксований розмір гонорару (винагороди) адвоката за надання правової допомоги, підготовки документів, представництво і захист інтересів клієнті під час розгляду справи № 910/9464/22 у судах, незалежно від кількості витраченого адвокатом часу, незалежно від кількості судових засідань та від кількості підготовлених адвокатом документів у Північному апеляційному господарському суді - 30 000,00 грн.

Таким чином, сторонами обумовлений фіксований розмір гонорару адвоката у розмірі 30 000,00 грн.

Відповідно до акту про надання правничої допомоги від 04.08.2023 адвокат надав клієнту наступну правничу допомогу:

- розробка та погодження стратегії захисту інтересів клієнта при апеляційному оскарженні рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі № 910/9464/22;

- підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу від 25.05.2023 у справі 3 910/9464/22;

- підготовка всіх заяв та клопотань з процесуальних питань у справі № 910/9464/22;

- захист інтересів клієнта у Північному апеляційному господарському суді та участь в усіх судових засіданнях при розгляді справи № 910/9464/22.

Вартість наданих адвокатом послуг, вказаних в п.1 акту, з урахуванням додаткової угоди №3 є фіксованою та становить 30 000,00 грн за надання правової допомоги у Північному апеляційному господарському суді (п.3 акту).

Правову допомогу позивачці у суді апеляційної інстанції надавав адвокат Голубок Андрій Вадимович (згідно ордеру серії АА №1079274 від 01.102021, виданого на підставі договору про надання правової допомоги №б/н, від 13.07.2020).

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Вищенаведені докази колегія суддів вважає достатніми для підтвердження факту надання адвокатських послуг у справі №910/9464/22 на суму 30 000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів, оцінюючи обґрунтованість заяви представника позивачки, враховуючи безпідставне заперечення відповідача-1, на підставі перевірки відповідності заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, а також з огляду на їх співрозмірність з розумною необхідністю витрат для цієї справи, дійшла висновку, що заява представника позивачки про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 30 000,00 грн підлягає задоволенню шляхом ухвалення, в порядку ст. ст. 221, 244 ГПК України, додаткової постанови про стягнення з відповідача -1 та відповідача-2 витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, по 15 000,00 грн з кожного з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 123-129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника ОСОБА_1 (Голубок А.В.) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 30 000,00 грн задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ліберо» (65058, місто Одеса, проспект Шевченка, будинок 19, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції по 15 000,00 грн з кожного.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

4. Матеріали справи №910/9464/22 передати до Господарського міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 23.01.2024.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк