ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/437/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Могильницька І.М., адвокат, ордер серії АМ №1050019 від 29.05.23р.

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАСТ"

до Відкритого акціонерного товариства "1-я Минская птицефабрика"

про стягнення 61 583,75 дол. США, що еквівалентно 1801626,35 грн

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 04.07.22р. справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАСТ" до Відкритого акціонерного товариства "1-я Минская птицефабрика" про стягнення 61 583, 75 дол. США, що еквівалентно 1 801 626, 35 грн. за правилами загального позовного провадження, перше підготовче засідання призначено на 02.02.23р. о 10:00.

Господарським судом в ухвалі про відкриття провадження у справі ухвалено надіслати копію ухвали Господарського суду Житомирської області від 04.07.2022 про відкриття провадження у справі №906/437/22 російською мовою для вручення Відкритому акціонерному товариству "1-я Минская птицефабрика" (Республіка Білорусь, 223043, Мінська область, Мінський район, Папернянська сільрада, аг. Більшовик) в порядку, передбаченому Угодою 1992 року, через компетентний суд Республіки Білорусь - Економічного суду Мінської області (220026, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Жилуновича, 15, поверхи 6,7) після виконання позивачем вимог п.4 резолютивної частини цієї ухвали суду.

31.08.22р. господарський суд на підставі ст. 6 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 та ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 звернувся до Економічного суду Мінської області з проханням про вручення документів - копії позовної заяви і ухвали про відкриття провадження у справі від 04.07.22р.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Президент України підписав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022. Воєнний стан в Україні введено з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року і триває станом на теперішній час.

Згідно з ч.1 ст.122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Відповідно до повідомлення, розміщеного 25.02.2022 на офіційному веб сайті Акціонерного товариства "Укрпошта", у зв`язку з військовою агресією з боку Росії та введенням воєнного стану в Україні, АТ "Укрпошта" припинила поштове співробітництво з Поштою Росії та Білорусі; посилки та перекази в ці країни не приймаються, тобто Укрпошта повністю заблокувала обмін поштою та переказами з країнами-агресорами.

З цих підстав, прохання про вручення не було надіслано до Економічного суду Мінської області.

Ухвалою від 02.02.23р. поновлено провадження у справі.

Відповідно до ухвали суду від 02.02.23р. господарський суд ухвалив звернутися до Центрального органу Республіки Білорусь - Ministry of Foreign Affairs of the Republic of Belarus Legal and Treaties Department, який знаходиться за адресою: Ul. Lenina, 19, Minsk, 220030, Belarus, з Проханням про вручення за кордоном судових або позасудових документів, відповідно до Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, відповідачу - Відкритому акціонерному товариству "1-я Минская птицефабрика" (Республіка Білорусь, 223043, Мінська область, Мінський район, Папернянська сільрада, аг. Більшовик) в порядку, передбаченому Угодою 1992 року, через компетентний суд Республіки Білорусь - Економічного суду Мінської області (220026, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Жилуновича, 15, поверхи 6,7) цієї ухвали від 02.02.2023, ухвали про поновлення провадження від 02.02.2023 у справі №906/437/22 та судового доручення про надання правової допомоги у справі №906/437/22; ухвалив направлення вказаних документів здійснити через Міністерство юстиції України; одночасно, зупинено провадження у справі №906/437/22 до виконання судового доручення про вручення документів відповідачу чи повідомлення про неможливість такого вручення.

Ухвалою від 27.03.23р. суд поновив провадження у справі №906/437/22, призначено підготовче засідання на 20.04.23р. о 10:00, ухвалено Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ) письмово підтвердити неможливість застосування вимог п. 6.7. розділу 6.7. VI Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом ДСА України та МЮУ №1092/54 від 27.06.2008 щодо надіслання судом доручення напряму на територію республіки Білорусь з конкретної календарної дати.

Одночасно ухвалено, повідомити відповідача про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на вебсайті судової влади України.

Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 05.04.2023 № 16528/12.5-23 (вх. № г/с 6834 від 26.04.2023 повідомило суд про те, що Україна та Республіка Білорусь є учасниками Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року (надалі - Конвенція).

15.05.23р. на вебсайті судової влади України опубліковано оголошення, яким повідомлено відповідача про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 193, т. 1).

Ухвалою від 12.05.23р. господарський суд призначив підготовче засідання на 29.05.23р. о 14:30.

Відповідно до ухвали суду від 31.05.23р. призначено підготовче засідання на 16.10.23р. о 12:00, серед іншого, ухвалено звернутися до Центрального органу Республіки Білорусь - Міністерство закордонних справ Республіки Білорусь, Республіка Білорусь, 220030, м. Мінськ, вул. Леніна, 19, з Проханням про вручення за кордоном судових або позасудових документів, відповідно до Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 відповідачу - Відкритому акціонерному товариству "1-я Минская птицефабрика", ухвали Господарського суду Житомирської області про відкриття провадження від 04.07.22р. у справі №906/437/22, позовної заяви з додатками, ухвал господарського суду від 02.02.23р. про поновлення провадження у справі, від 02.02.23р. про призначення підготовчого засідання на 16.10.23р. о 10:00 та цієї ухвали від 31.05.23р; направлення вказаних документів здійснити через Міністерство юстиції України; зупинено провадження у справі №906/437/23 до дати підготовчого засідання.

Ухвалою від 15.06.23р. суд продовжив позивачу ТОВ "ДАСТ" процесуальний строк, встановлений для виконання вимог ухвали суду від 31.05.23р. до 22.06.23р. включно.

28.06.23р. господарський суд надіслав Міністерству юстиції України Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів до Міністерства закордонних справ України для передачі їх дипломатичними каналами.

11.08.23р. до суду надійшов лист Міністерства юстиції України за №93981//12.1.3 від 18.07.23р. разом з документами в якому вказано про те, що білоруська сторона не приймає документи дипломатичними каналами.

Ухвалою від 16.10.23р. поновлено провадження у справі №906/437/22, призначено підготовче засідання на 16.11.23р. о 12:00, ухвалено повідомити відповідача про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на вебсайті судової влади України. Одночасно запропоновано позивачу направити на електронну пошту (адресу) Відкритого акціонерного товариства "1-я Минская птицефабрика" у разі її наявності в мережі Інтернет (за необхідності - за допомогою сервісу VPN) та засобами поштового зв`язку поза межами кордонів України копію позовної заяви, ухвали за результатами даного засідання, докази чого надати суду.

16.11.23р. позивач надав суду докази направлення поштового відправлення відповідачу з Республіки Польщі, згідно інформації про відправлення RR605219338PL встановлено, що 14.11.23р. вручено ОПС Більшовик (а.с. 126-127, т. 2).

Відповідно до ухвали суду від 16.11.23р. відкладено підготовче засідання на 11.12.223р. о 12:00, встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву до 01.12.23р., запропоновано позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАСТ" направити на електронну пошту (адресу) Відкритого акціонерного товариства "1-я Минская птицефабрика" у разі її наявності в мережі Інтернет (за необхідності - за допомогою сервісу VPN) та засобами поштового зв`язку поза межами кордонів України копію позовної заяви, ухвали за результатами даного засідання, докази чого надати суду.

11.12.23р. позивач надав суду докази направлення на офіційну електронну пошту відповідача ухвали Господарського суду Житомирської області від 16.11.23р. (а.с. 135, т. 2).

Відповідно до ухвали суду від 11.12.23р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.01.24р. о 11:00. Одночасно запропоновано позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАСТ" направити на електронну пошту (адресу) Відкритого акціонерного товариства "1-я Минская птицефабрика" у разі її наявності в мережі Інтернет (за необхідності - за допомогою сервісу VPN) та засобами поштового зв`язку поза межами кордонів України копію ухвали за результатами даного засідання, докази чого надати суду.

12.12.23р. на вебсайті судової влади України опубліковано оголошення, яким повідомлено відповідача про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 139, т. 2).

18.01.24р. позивач надав суду докази надіслання на офіційну електронну адресу відповідача та засобами поштового зв`язку ухвали Господарського суду Житомирської області від 11.12.23р.

Крім того, суд вбачає можливий спосіб отримання відповідачем інформації про дату, час та місце розгляду (ч.1 ст. 9 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 та ч.1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебсайті судової влади України.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 18.01.24р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАСТ" звернувся з позовом до відповідача Відкритого акціонерного товариства "1-я Минская птицефабрика" (Республіка Білорусь) про стягнення 61 583, 75 грн доларів США, з яких: 56 498, 85 доларів США основний борг, 5 084, 90 доларів США.

В обґрунтування фактичних підстав позову, позивач посилається на те, що на виконання умов Контракту №0411-5 від 20.05.19р. (надалі за текстом - Контракт №0411-5), укладеного з Комунальним сільськогосподарським унітарним підприємством "Племптицзавод "Белорусский" (правонаступником якого є ВАТ "1-я Минская птицефабрика"), було поставлено пшеницю продовольчу для промислової переробки українського походження, урожаю 2018 року, загалом поставлено товар обсягом 1018т на суму 210 726, 00 доларів США.

У позовній заяві позивач доводить, що свої зобов`язання за Контрактом №0411-5 виконав належним чином, поставив товар обсягом 1018 т на суму 210 726, доларів США, однак відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару виконав частково, внаслідок чого заборгованість складає 56 498, 85 доларів США.

Позивач у позові доводить, що за неналежне виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховані 3% річних на суму 5 084, 90 доларів США на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України справу вирішено за наявними в ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

20.05.19р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАСТ" (як постачальник, позивач) та Комунальним сільськогосподарським унітарним підприємством "Племптицзавод "Белорусский" (республіка Білорусь) (як покупець, відповідач) був укладений Контракт №0411-5, відповідно до умов якого, позивач зобов`язався поставити, а відповідач прийняти та оплатити на умовах DAP кордон України/Республіка Білорусь перехід Бережесть/Словечне та/або Удрицьк/Горинь та/або Заболоття/Хотислав (згідно Інкотермс -2010) пшениця продовольча для промислової переробки українського походження, врожаю 2018 року, в подальшому - "товар", код ТН ВЕД .

Об`єм партії товару, що постачається складає 1000т (п.1.2. Контракту №0411-5).

Валюта платежу - долари США. Валюта контракту - долари США (п. 1.3. Контракту №0411-5).

Ціна товару складає 207, 00 (двісті сім) доларів США/т (п. 1.4. Контракту №0411-5).

Загальна вартість Контракту складає 207 000, 00 (двісті сім тисяч) доларів США (п. 1.55. Контракту №0411-5).

Строки поставки товару - до 31 травня 2019 року (п. 1.6. Контракту №0411-5).

Мета придбання товару - для власного споживання (п. 1.9. Контракту №0411-5).

Поставка товару здійснюється залізничним транспортом в залізничних вагонах -зерновозах вантажоотримувачем товару є Комунальне сільськогосподарське унітарне підприємство "Племптицезавод "Белорусский", 223044, Республіка Білорусь, Мінська область, п/о Вишневка, д. Комсомолець, вул. Центральна, 1А, кімн. 12, код отримувача 0836, станція призначення: Каледине, (код 162807), станція призначення Вилейка (код 163602) (п. 2.1. Контракту №0411-5).

Поставка товару здійснюється партіями протягом строку, вказаного в п. 1.6. даного Контракту. За партію слугує кількість товару, завантаженого в групу вагонів, які підлягають відправці в один день, із одного пункту, в одному залізничному складі. Датою поставки вважається дата штемпелю станції відправлення на залізничній накладній (п. 2.3. Контракту №0411-5).

Покупець здійснює оплату за товар протягом 2 банківських днів з моменту перетину кордону України - Республіки Білорусь, що підтверджується відповідним календарним штемпелем на залізничній накладній (СМГС) після надання покупцю рахунку-фактури (інвойсу) і залізничної накладної з календарним штемпелем станції відправлення (п. 4.1. Контракту №0411-5).

У абз. 2 п. 4.1. Контракту №0411-5 сторони домовилися, що платниками за даним договором можуть також виступати:

- ООО "1-я Минская птицефабрика", Республіка Білорусь, 223043, Мінська область, Мінський район, аг. Більшовик, УНН 600068728, ОКПО 00746314, р/с НОМЕР_1 , ЦБУ №537 ОАО "Белинвестбанк", ВІС банка BLBBBY22X, адреса банку: Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Могилевська, 5;

- Філіал ТП "Фирменний продукт"ОАО "1-я Минская птицефабрика", 223043, Мінська область, Мінський район, аг. Більшовик, УНН 301073674, ОКПО 13, р/с НОМЕР_2 в ЦБУ №537 м. Мінськ ОАО "Белинвестбанк", БИК BLBBBY2X ОАО "Белинвестбанк", к/с № НОМЕР_3 , Банк-кореспондент ОАО "Банк ВТБ", м. Москва, ИНН , к/с , БИК 044525187.

У випадку порушення строків оплати товару (партії товару), вказаних в п. 4.1. Контракту, покупець сплачує продавцю неустойку у вигляді пені в розмірі 0,1% від суми несплаченого товару (партії товару) за кожен день прострочення (п. 5.4. Контракту №0411-5).

Строк дії Договору, згідно п. 6.1. Контракту №0411-5, з дати його підписання і до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Факт належного виконання позивачем свого зобов`язання по поставці товару підтверджується:

1) рахунком-фактурою №0529-1 від 29.05.2019 у кількості 198,100 т на суму 41 006, 70 доларів США, електронною митною декларацією №UA 101070/2019/031706, повідомленням про фактичне вивезення (дата перетину 05.06.2019 00:15:49 (повне)) (а.с. 23-27, т. 1);

2) рахунком-фактурою №0530-2 від 30.05.2019 в кількості 269, 250 т на суму 55 734, 75 доларів США, електронною митною декларацією №UA101070/2019/031897, повідомленням про фактичне вивезення (дата перетину 06.06.2019 03:15:27 (повне)) (а.с. 28-32, т. 1);

3) рахунком-фактурою №0603-1-1 від 03.06.2019 у кількості 137,800 т на суму 28 524, 60 доларів США, електронною митною декларацією №UA101070/2019/032425, повідомленням про фактичне вивезення (дата перетину 09:06:2019 23:11:31 (повне)) (а.с. 18-22, т. 1);

4) рахунком-фактурою №0604-1 від 04.06.2019 у кількості 207, 450 т на суму 42 942, 15 доларів США та електронною митною декларацією №UA101070/2019/032713, повідомленням про фактичне вивезення (дата перетину 08.06.2019 16:57:41 (повне)) (а.с.33-37, т. 1);

5) рахунком-фактурою №0608-1 від 08.06.2019 у кількості 205, 400 т на суму 42 517,80 доларів США; електронною митною декларацією №UA101070/2019/033627, повідомленням про фактичне вивезення (дата перетину 17:06.2019 09:18:08 (повне)) (а.с. 38-42, т.1).

Загалом на суму 210 726, 00 доларів США.

Відповідач свої зобов`язання по сплаті коштів за поставлений товар виконав частково, залишок заборгованості складає 56 498, 85 доларів США.

Згідно відомостей Єдиного державного регістру юридичних осіб та індивідуальних підприємців про юридичну особу Республіки Білорусь, вбачається, що юридична особа Комунальне сільськогосподарське унітарне підприємство "Племптицезавод "Белорусский" в результаті реорганізації шляхом приєднання, приєдналася до Відкритого акціонерного товариства "1-я Минская птицефабрика".

Матеріалами справи підтверджується фактичний перетин товару через митний кордон України.

05.01.22р. позивач надіслав відповідачу претензію за вих. №0501-1 з вимогами про погашення заборгованості, однак яка залишена без задоволення (а.с. 78-80, т. 1).

15.02.22р. позивач повторно надіслав відповідачу претензію за вих. №1502-1 про погашення заборгованості, яку відповідач залишив без задоволення (а.с. 81-83, т. 1).

Позивач звернувся з позовом до суду про примусове стягнення заборгованості на суму 56 498, 85 доларів США за поставлений товар.

Додатково, позивач заявив до стягнення, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, 3% річних на суму 5 084, 90 доларів США.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Відповідно до ч.1 ст. 377 ГК України зовнішньоекономічною діяльністю суб`єктів господарювання є господарська діяльність, яка в процесі її здійснення потребує перетинання митного кордону України майном, зазначеним у частині першій статті 139 цього Кодексу, та/або робочою силою.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 382 ГК України суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України. Форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право" та іншими законами.

Укладений між сторонами Контракт №0411-5 за своєю правовою природою є зовнішньоекономічним договором (контрактом).

Контракт №0411-5 як зовнішньоекономічний договір визначає права та обов`язки сторін спору.

Матеріалами справи встановлено факт виконання свого зобов`язання позивачем з поставки товару - пшениці продовольчої для промислової обробки врожаю 2018 року відповідачу через митний кордон України залізничний транспортом на загальну суму 210 726, 00 доларів США, про що свідчать рахунки-фактури та електронні декларації.

Як встановлено судом, за умовами п. 1.6. Контракту №0411-5, строк поставки товару становив до 31.05.2019, однак сторони відсутили від цього правила.

За умовами п. 1.3. Контракту №0411-5 валюта платежу - долари США, валюта контракту - долари США.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про валюту та валютні операції" від 21.06.2018 року за №2473-VIII фізичні та юридичні особи - резиденти вправі укладати угоди з нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами в іноземній валюті.

У статті 5 вказаного Закону передбачено, що гривня є єдиним законним платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених частиною другою цієї статті, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків.

Судом встановлено, що за умовами п. 4.1. Контракту №0411-5, строк оплати за товар - протягом 2 банківських днів з моменту перетину кордону України - Республіки Білорусь що підтверджується відповідним календарним штемпелем на залізничній накладній (СМГС) після надання покупцю рахунку-фактури (інвойса) і залізничної накладної з календарним штемпелем станції відправлення (п. 4.1. Контракту №0411-5).

Оскільки позивачем доведено факт порушення відповідачем умов Контракту №0411-5 належними та достатніми доказами, позовна вимога про стягнення 56 498 (п`ятдесят шість тисяч чотириста дев`яносто вісім) доларів США 85 центів основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

2. Щодо вимоги про стягнення 3% річних на суму 5 084, 90 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (п. 43 постанови ВПВС від 07.04.20р. у справі №910/4590/19).

Правильність здійсненого позивачем розрахунку 3% річних на суму 5 084, 90 доларів США судом перевірено за допомогою сервісу "калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", розміщено в мережі Інтернет за посиланням https://ips.ligazakon.net/calculator/ff (постанова ОП ВС у складі КГС від 18.09.20р. у справі №916/4693/15).

3. Будь-який грошовий знак незалежно від того, чи має він законну платіжну силу чи ні, визначається за такою ознакою: у якому числовому відношенні він перебуває до визначеної рахункової одиниці. Фізичні і ціннісні властивості грошового знака можуть відображатися лише у формі того чи іншого числового відношення цього знака до рахункової грошової одиниці (масштаб, що дає змогу порівнювати відносну вартість) (постанова ВПВС від 11.10.23р. у справі № 756/8056/19).

Про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц, від 16.01.2019 у справах № 373/2054/16-ц, № 464/3790/16-ц та від 23.10.2019 у справі № 723/304/16-ц.

4. У відповідності до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України позивач довів обґрунтованість позовних вимог, натомість відповідач не спростував зазначеного.

Щодо розподілу судових витрат

1. Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

1.1. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

При зверненні з позовною вимогою про стягнення 61 583, 75 доларів США позивач сплатив судовий збір в розмірі 27 024, 39 грн з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі на суму 713, 08 доларів США.

1.2. Щодо витрат пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу у першій заяві по суті (для позивача - це позовна заява, для відповідача - це відзив на позовну заяву (ч.1 ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

За імперативною нормою ч. 1 ст. 124 ГПК України, позивач зобов`язаний разом з першою заявою по суті спору, а такою є позовна заява, подати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Правові наслідки недотримання цієї норми визначені у ч.2 ст. 124 Кодексу: у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат (постанова ВПВС від 12.11.19р. у справі №904/4494/18).

Судом встановлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми на правничу допомогу визначено у заяві від 28.06.22р. за вих. №28/06/01, поданої в додатку до позовної заяви (а.с. 84-85, т.1).

Витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи (абз. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

За змістом абз.1 ч.8 ст.129 ГПК України для цілей розподілу витрат на професійну правничу допомогу визначальне значення має договір про надання правничої допомоги, умови якого можуть передбачати розмір гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (надалі - Закон №5076-VI).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Судом встановлено, що 15.02.22р. між Адвокатським бюро "Могильницький та Партнери" та ТОВ "ДАСТ" був укладений Договір про надання правової допомоги на умовах, передбачених у даному Договорі (а.с. 86-89, т. 1)

У Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 15.02.22р. сторони визначили перелік та вартість правової допомоги (послуг), які Адвокатське бюро надає Клієнту, у переліку якого, серед іншого, визначено, зокрема, складання проекту позовної заяви про стягнення заборгованості з ВАТ "1-я Минськая птицефабрика", вартістю послуг 12 000, 00 грн.

Сторони узгодили, що клієнт має право оплатити вищевказані послуги шляхом передоплати після підписання даного Договору на підставі відповідного рахунку.

Перелік та вартість іншої правової допомоги узгоджується окремо шляхом викладення Додатку 1 до Договору про надання правової допомоги від 15 лютого 2022 року в новій редакції (а.с. 90-91, т. 1).

28.06.22р. сторони уклали Акт наданих послуг, згідно яких перелік послуг визначили - складання проекту позовної заяви про стягнення заборгованості з ВАТ "1-я Минськая птицефабрика", 1 проект позовної заяви (8 годин), вартість послуг (грн) 12 000, 00 грн (а.с. 93, т. 1).

Згідно виставленого до оплати рахунку №17/06 від 28.06.22р. на суму 12 000, 00 грн позивач ТОВ "ДАСТ" згідно платіжного доручення №3022 від 28.06.22р. на суму 12 000, 00 грн сплатив вартість послуг за надання правової допомоги (а.с. 92,94, т. 1).

Як свідчать матеріали справи, представництво інтересів ТОВ "ДАСТ" представляла адвокат Могильницька І.М. (Адвокатське бюро "Могильницької") на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АМ №1050019 (а.с. 195, т. 1).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови ВПВС від 19.02.20р. у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови ВПВС від 07.07.21 у справі №910/12876/19; п. 127 постанови ВПВС від 16.11.22р. у справі №922/1964/21).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі №911/1394/18).

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/996/18).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України).

Суд констатує, що розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг, тому за результатом розгляду даної справи позов було задоволено в повному обсязі, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування судом витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 12 000 грн, що в грошовому еквіваленті іноземної валюти становить 316 (триста шістнадцять) доларів США 64 центи за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "1-я Минская птицефабрика" (Республіка Білорусь, 223043, Мінська область, Мінський район, Папернянська сільрада, аг. Більшовик, реєстраційний номер 600068728) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАСТ" (10031, м. Житомир, вул. Крошенська, 51, кв. 59, ):

- 56 498 (п`ятдесят шість тисяч чотириста дев`яносто вісім) доларів США 85 центів основного боргу;

- 5 084 (п`ять тисяч вісімдесят чотири) доларів США 90 центів 3% річних;

- 713 (сімсот тринадцять) доларів США 08 центів судового збору;

- 316 (триста шістнадцять) доларів США 64 центів витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 24.01.24

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з повідом) + на ел. адресу:

3- відповідачу - оголошення на сайті