ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"18" січня 2024 р. Справа № 918/536/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі судді: Павлюк І.Ю.

розглянувши заяву ТДВ "Рівнефармація" про відвід судді Бучинської Г.Б. від розгляду апеляційної скарги ТДВ "Рівнефармація" на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.11.2023 у справі №918/536/23 (повний текст складено 03.11.2023 року, суддя Бережнюк В.В.)

за позовом Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави

до відповідача 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

та до відповідача 2) Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація"

про визнання незаконним та скасування в певній частині наказу Регіонального відділення ФДМ України по Рівненській області №334 від 30.04.1999 та зобов`язання повернути державі протирадіаційне укриття

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.11.2023 у справі №918/536/23 задоволено позов Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" про визнання незаконним та скасування в певній частині наказу Регіонального відділення ФДМ України по Рівненській області №334 від 30.04.1999 та зобов`язання повернути державі протирадіаційне укриття.

Визнано незаконним та скасовано наказ №334 від 30.04.1999 "Про передачу нерухомого майна у власність ВАТ "Рівнефармація", виданий Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області, в частині передачі в складі будівлі аптеки №121, розташованої по вул.Київській, 78д, в місті Рівне, 420 кв.м. підвального приміщення, що являється протирадіаційним укриттям № 66780.

Зобов`язано Товариство з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" повернути державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях протирадіаційне укриття №66780 площею 420 кв.м., що знаходиться в приміщенні підвального поверху будівлі аптеки № 121, що розташована по вул.Київській, 78д, в місті Рівне.

Присуджено до стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" на користь Рівненської обласної прокуратури 2684 грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Присуджено до стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на користь Рівненської обласної прокуратури 2684 грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.11.2023 у справі №918/536/23 ТДВ "Рівнефармація" подало апеляційну скаргу на зазначене судове рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2023 для розгляду справи №918/536/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Маціщук А.В., суддя Філіпова Т.Л.

Листом №918/536/23/7744/23 від 27.11.2023 матеріали справи витребувано з Господарського суду Рівненської області.

08.12.2023 до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №918/536/23.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №918/536/23 залишено без руху апеляційну скаргу ТДВ "Рівнефармація" на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.11.2023 у справі №918/536/23.

15.12.2023 від ТДВ "Рівнефармація" надійшов лист щодо виконання вимог ухвали суду від 12.12.2023 про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 у справі №918/536/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТДВ "Рівнефармація" на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.11.2023 у справі №918/536/23 та призначено розгляд апеляційної скарги на 17.01.2024.

15.01.2024 від представника ТДВ "Рівнефармація" - Голуменкова В.В. надійшла заява про відвід судді Бучинської Г.Б. від справи №918/536/23.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.01.2024 визнано заяву ТДВ "Рівнефармація" про відвід судді Бучинської Г.Б. від розгляду апеляційної скарги ТДВ "Рівнефармація" на рішення Господарського суду Рівненської області від 01 листопада 2023 року у справі №918/536/23 - необґрунтованою. Передано справу для вирішення питання про відвід судді у порядку, встановленому статтею 32 ГПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2024 для вирішення питання про відвід визначено суддю Павлюк І.Ю.

За приписами частин 7, 8, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглянувши заяву про відвід, суддя зазначає таке.

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Положеннями частин першої та другої статті 39 ГПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У силу положень частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частин першої-третьої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Оскільки стаття 35 ГПК України не містить вичерпного переліку обставин для відводу, вирішення питання про визнання тих чи інших обставин такими, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (у випадку відсутності передбачених обов`язкових підстав, визначених, зокрема, у частинах першій-четвертій вказаної статті), лежить в межах повноважень Суду. У свою чергу, посилання на відповідні обставини повинно бути обґрунтованим, а самі обставини - такими, що дійсно викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, в тому числі надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Водночас частиною четвертою статті 35 ГПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з:

(І) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та

(ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (пп. 28, З0 рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24.02.1993 та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

За суб`єктивним критерієм "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (п.п. 49, 50 рішення у справі "Білуха проти України", заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів:

- чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. пп. 27, 28, З0 рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24.02.1993; п. 42 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, N 33958/96, ЄСПЛ 2000-ХІІ);

- чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (п. 64 рішення у справі "Бочан проти України", №7577/02 від 03.05.2007);

- окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.п. 29, 31 рішення ЄСПЛ від 15.07.2010 у справі "Газета "Україна-центр" проти України");

- чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (п.38 рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

Втім, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб' єктивний критерій) (див. п.119 рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру" [ВП], заява №73797/01, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. п.32 рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства"(Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішенняу справі "Де Куббер проти Бельгії", від 26.10.1984, А, №86).

Водночас, ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Подана заява про відвід мотивована тим, що у заявника виникають вагомі та обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності головуючої судді Бучинської Г.Б. у зв`язку із можливим зв`язком із позивачем у даній справі.

Заявник стверджує, що з відомостей, які наявні в мережі Інтернет (https://prokuraturamista.rv.ua/ - офіційний сайт Рівненської окружної прокуратури, та інші сайти), стає зрозумілим, що станом на момент перебування зазначеної апеляційної скарги на розгляді у Північно-західному апеляційному господарському суді, прокурором Рівненської окружної прокуратури являється Бучинський Валентин Леонардович. Разом з тим, факт перебування Бучинського В.Л. на посаді прокурора Рівненської окружної прокуратури дозволяє стверджувати, що даний прокурор є членом сім`ї судді Бучинської Г.Б., яка входить до складу колегії суддів суду апеляційної інстанції у апеляційному розгляді даної справи та є суддею-доповідачем у цьому розгляді, або є її близьким родичем, оскільки має однакове прізвище з зазначеними суддею доповідачем. Водночас, позивачем у даній справі є Рівненська окружна прокуратура, а Бучинський В.Л. будучи прокурором Рівненської окружної прокуратури також здійснює функції цієї прокуратури (згідно вимог статей 2, 5 Закону України "Про прокуратуру"), тому, прокурор Бучинський В.Л. своєю особою уособлює Рівненську окружну прокуратуру, яка в свою чергу є стороною у даній справі.

Враховуючи наведене, через наявність родинних відносин у судді-доповідача Бучинської Г.Б. з прокурором Рівненської обласної окружної прокуратури Бучинським В.Л. та існування з даного приводу очевидних сумнівів, що за участі даного суддів, ця справа у суді апеляційної інстанції буде розглянута неупереджено та об`єктивно і не в інтересах Рівненської окружної прокуратури, даний суддя не може приймати участь у апеляційному розгляді даної справи та підлягає заміні на іншого суддю.

Водночас, судом встановлено, що заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, що суддя Г.Б. Бучинська в розумінні статті 35 ГПК України є членом сім`ї або близьким родичем прокурора Бучинського Валентина Леонардовича. Наявність родинних чи інших зв`язків з прокурором Бучинським В.Л. ним також не доведено. Заявником не вказано на обставини, які б могли свідчити, що прокурор Бучинський В.Л. у відповідності до своїх посадових (функціональних) обов`язків здійснював у цій справі представництво держави в суді, готував проєкти документів щодо встановлення наявності підстав для представництва в суді інтересів держави, позовної заяви, відповідей на відзиви, пояснень, заяв, клопотань, заперечень, скарг на судове рішення.

При цьому, в ухвалі суду від 17.01.2024 зазначено, що Бучинський Валентин Леонардович не є членом сім`ї судді Г.Б. Бучинської чи її родичем. Іншого заявником не доведено.

Таким чином, заявником не доведено як наявності родинних чи дружніх стосунків судді Г.Б. Бучинської з прокурором Рівненської окружної прокуратури Бучинським Валентином Леонардовичем, так і здійснення ОСОБА_1 в силу своїх посадових обов`язків представництва в суді інтересів держави у даній справі, а також будь яких інших обставин, що слугували б для підстав заявлення відводу та твердження про упередженість судді Г.Б. Бучинської до учасників справи.

Отже, доводи заявника є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, не підтверджені належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, ґрунтуються на припущеннях, які не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді і які б могли бути перевіреними та/чи/або переконливі факти, які б могли викликати сумнів у їх об`єктивності і неупередженості, а відтак могли б бути підставою для його відводу в розумінні статей 35, 36 ГПК України.

З огляду на викладене, заява ТДВ "Рівнефармація" про відвід судді Бучинської Г.Б. від розгляду апеляційної скарги ТДВ "Рівнефармація" на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.11.2023 у справі №918/536/23 не містить обставин, які визначені чинним процесуальним законодавством як підстави для відводу суддів чи викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, а тому суд відмовляє у задоволенні заявленого відводу.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ТДВ "Рівнефармація" про відвід судді Бучинської Г.Б. від розгляду апеляційної скарги ТДВ "Рівнефармація" на рішення Господарського суду Рівненської області від 01.11.2023 у справі №918/536/23.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.