ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" січня 2024 р. Справа № 914/2461/23

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в особі:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

розглянув апеляційну скаргу Міністерства оборони України за № 28 від 09.01.2024

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2023, суддя Манюк П.Т., м. Львів, повний текст рішення складено 21.12.2023

за позовом Міністерства оборони України, м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський радіоремонтний завод», м. Львів

про стягнення 551 724, 45 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 15 860, 90 грн.

Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Львівський радіоремонтний завод» на користь Міністерства оборони України суму в розмірі 36 368, 11 грн., з яких: 35 308, 84 грн. пені та 1 059, 27 грн. судового збору. В решті, в задоволенні позову відмовлено.

11.01.2024 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Міністерства оборони України за № 28 від 09.01.2024 на рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 в справі № 914/2461/23.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Одночасно з поданою апеляційною скаргою, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 в справі № 914/2461/23. Подане клопотання обгрунтоване ст. 8 Закону України Про судовий збір, а також тим, що майновий стан скаржника не дає можливості своєчасно (у встановлений строк) оплатити судовий збір. Просить врахувати складну фінансово-економічну ситуацію, яка склалася в державі.

Розглянувши клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте скаржник не є суб`єктом, на якого поширюється дія ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20), положення п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, враховуючи те, що предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 в справі №914/2461/23.

Також колегія суддів враховує висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 28.04.2021 у справі №640/3393/19 (провадження №11-24апп21), що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 04.03.2021 у справі № 01/5026/333/2011.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Стаття 77 Господарського процесуального кодексу України вказує, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому колегія суддів зазначає, що Міністерство оборони України не надало доказів на підтвердження фактів існування обставин, які унеможливлюють сплату судового збору та які могли б стати підставою для відстрочення сплати судового збору.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 18.05.2022 у справі №916/144/17.

Натомість до клопотання про відстрочення сплати судового збору скаржник не додав жодних доказів про неможливість сплати судового збору.

Розглянувши клопотання Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, Західний апеляційний господарський суд зазначає, що у цьому клопотанні апелянт не навів жодних обставин, які були б зазначені у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" як підстава для відстрочення сплати такого збору.

Враховуючи наведене вище та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції не вбачає у даному випадку наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

А отже, з огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 в справі №914/2461/23.

За вимогами ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною другою статті 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що ціною позову є 525 863,55 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання апеляційної скарги апелянтом мало бути сплачено 11 831,93 грн. судового збору (7 887,95 грн. * 150%), натомість останнім судовий збір не сплачено.

За таких обставин, апеляційна скарга подана з порушенням вимог встановлених статтею 258 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено недотримання апелянтом положень п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що тягне за собою наслідок у вигляді залишення апеляційної скарги без руху в силу застосування ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, Західний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про залишення без руху апеляційної скарги Міністерства оборони України за № 28 від 09.01.2024 на рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 в справі № 914/2461/23 з підстав визначених в ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 ГПК України, питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Керуючись статтями 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

залишити без руху апеляційну скаргу Міністерства оборони України за № 28 від 09.01.2024 на рішення Господарського суду Львівської області від 11.12.2023 в справі № 914/2461/23.

Скаржнику, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 11 831,93 грн. за подання апеляційної скарги та подання суду належних доказів сплати й зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в розмірі 11 831,93 грн.

Ухвалу надіслати учасникам справи, в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко