РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.01.2024Справа № 910/17427/23

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 166; ідентифікаційний код: 42474208)

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код: 00100227)

про стягнення 466665,37 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 466665,37 грн, з яких 3% річних у розмірі 266872,11 грн та інфляційні втрати у розмірі 199793,26 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №0479-09021 від 01.07.2019 прострочив оплату наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 266872,11 грн та інфляційні втрати у розмірі 199793,26 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 відкрито провадження у справі №910/17427/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

05.12.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву, заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та зустрічний позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишено без руху, встановлено строк та спосіб усунення її недоліків.

15.12.2023 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що забезпечення збільшення частки виробництва електроенергії з альтернативних джерел енергії є спеціальним обов`язком, покладеним на відповідача законодавством, з огляду на що вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають (враховуючи основну мету Договору №0479-09021 від 01.07.2019 та виклик сьогодення). Крім того, відповідач зазначив, що між сторонами укладено також Договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 21.05.2019, та позивач систематично порушує його умови в частині своєчасної оплати за поставлену відповідачем електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2023 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» повернуто без розгляду.

26.12.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

Розглянувши заяву відповідача про розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відповідач обґрунтовує подану заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження тим, що справа потребує детального розгляду та з`ясування сукупності всіх обставин.

Втім, суд, зважаючи, що викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву обставини, в яких відповідачем не наведено заперечень по суті спору, та беручи до уваги предмет та підстави позову, дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, з огляду на що залишає вказану заяву відповідача без задоволення.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (постачальник послуг) та Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (замовник) укладено Договір №0479-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, відповідно до умов якого постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору №0479-09021 від 01.07.2019 вартість та порядок оплати послуги визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641, у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальником послуг.

Згідно з п. 7.1 Договору №0479-09021 від 01.07.2019 цей договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2020.

Додатковою угодою №3 від 28.12.2020 строк дію договору продовжено до 31.12.2021.

Додатковою угодою №5 від 15.12.2021 строк дію договору продовжено до 31.12.2022.

Додатковою угодою №6 від 14.12.2022 строк дію договору продовжено до 31.12.2023.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №0479-09021 від 01.07.2019 прострочив оплату наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 266872,11 грн та інфляційні втрати у розмірі 199793,26 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив, що забезпечення збільшення частки виробництва електроенергії з альтернативних джерел енергії є спеціальним обов`язком, покладеним на відповідача законодавством, з огляду на що вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають (враховуючи основну мету Договору №0479-09021 від 01.07.2019 та виклик сьогодення). Крім того, відповідач зазначив, що між сторонами укладено також Договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 21.05.2019, та позивач систематично порушує його умови в частині своєчасної оплати за поставлену відповідачем електричну енергію.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», крім обов`язків, визначених статтею 57 цього Закону, постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує величину, визначену для відповідних категорій генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до частини двадцять третьої статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.

Згідно з п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Оператор системи передачі викопує покладені на нього спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (п. 23 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Оператор системи передачі відповідно до цього Закону виконує функції, пов`язані з покладенням на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інших спеціальних обов`язків (ч. 8 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Частиною 6 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств, величина встановленої потужності генеруючих установок яких не перевищує 50 кВт, надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за "зеленим" тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку "на добу наперед". Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, з урахуванням доходу постачальника універсальних послуг від продажу гарантій походження електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26.04.2019 №641 затверджено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3.1. Порядку, на гарантованого покупця, ПУП та ОСП на строк, визначений законодавством, покладаються спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Для надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел гарантований покупець або ПУП укладають з ОСП договір про падання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел відповідно до типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року №641 (далі - договір про надання послуг) (п. 3.2. Порядку).

Судом встановлено, що у жовтні 2020 року позивачем були надані відповідачу відповідно до умов Договору №0479-09021 від 01.07.2019 послуги на суму 6866064,76 грн, у листопаді 2020 року - послуги на суму 1655435,09 грн, у грудні 2020 року - послуги на суму 867961,46 грн, у січні 2021 року - послуги на суму 1369525,01 грн, у лютому 2021 року - послуги на суму 3486131,40 грн, у червні 2021 року - послуги на суму 5000000,00 грн та послуги на суму 11912551,79 грн, у липні 2021 року - послуги на суму 10364747,22 грн та послуги на суму 10364747,21 грн, у серпні 2021 року - послуги на суму 7479683,83 грн та послуги на суму 7479683,81 грн, у вересні 2021 року - послуги на суму 8797205,66 грн, у березні 2022 року - послуги на суму 8901371,93 грн, у квітні 2022 року - послуги на суму 7967650,26 грн, у травні 2022 року - послуги на суму 14275082,52 грн, у червні 2022 року - послуги на суму 14946323,32 грн, у липні 2022 року - послуги на суму 13643071,85 грн, у серпні 2022 року - послуги на суму 9144812,88 грн, у вересні 2022 року - послуги на суму 4409010,54 грн., у лютому 2023 року - послуги на суму 5068737,24 грн, у квітні 2023 року - послуги на суму 9437603,29 грн, у травні 2023 року - послуги на суму 20788620,37 грн, у червні 2023 року - послуги на суму 18999046,20 грн., що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг, які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень (копії долучені позивачем до позовної заяви), та не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 13.4. Порядку (у редакції від 28.12.2019), протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої ПУП у розрахунковому місяці, ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою №2137 від 20.11.2020 (оприлюднена 20.11.2020) затверджено розмір послуги у жовтні 2020 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 5721720,63 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 25.11.2020. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 27.11.2020. Строк прострочення оплати - 1 день.

Постановою №2683 від 23.12.2020 (оприлюднена 23.12.2020) затверджено розмір послуги у листопаді 2020 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 1379529,24 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 29.12.2020. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 26.01.2021. Строк прострочення оплати - 27 днів.

Постановою №76 від 20.03.2021 (оприлюднена 20.01.2021) затверджено розмір послуги у грудні 2020 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 723301,22 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 25.01.2021. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 26.02.2021. Строк прострочення оплати - 31 день.

Постановою №331 від 03.03.2021 (оприлюднена 03.03.2021) затверджено розмір послуги у січні 2021 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 1141270,84 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 09.03.2021. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 26.03.2021. Строк прострочення оплати - 16 днів.

Постановою №482 від 22.03.2021 (оприлюднена 22.03.2021) затверджено розмір послуги у лютому 2021 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 2905109,50 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 25.03.2021. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 06.04.2021. Строк прострочення оплати - 11 днів.

Постановою №1177 від 23.07.2021 (оприлюднена 23.07.2021) затверджено розмір послуги у червні 2021 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 14093793,16 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 28.07.2021. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 30.07.2021. Строк прострочення оплати - 1 день.

Постановою №1413 від 25.08.2021 (оприлюднена 25.08.2021) затверджено розмір послуги у липні 2021 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 17274578,69 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 28.08.2021. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 31.08.2021. Строк прострочення оплати - 2 дні.

Постановою №1600 від 22.09.2021 (оприлюднена 22.09.2021) затверджено розмір послуги у серпні 2021 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 12466139,70 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 27.09.2021. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 01.10.2021. Строк прострочення оплати - 3 дні.

Постановою №1841 від 23.10.2021 (оприлюднена 23.10.2021) затверджено розмір послуги у вересні 2021 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 7331004,72 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 27.10.2021. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 18.11.2021. Строк прострочення оплати - 21 день.

Крім того, 26 квітня 2022 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову №396 від 26.04.2022 «Про особливості визначення обсягу та проведення розрахунків за вироблену електричну енергію генеруючими установками приватних домогосподарств під час дії в Україні воєнного стану» (далі - Постанова № 396).

Відповідно до п.п. 1 п. 4 Постанови №396, ОСП має здійснювати оплату ПУП вартості наданої послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (далі - Послуга), на період дії воєнного стану в Україні, а також протягом 60 днів після його припинення чи скасування, згідно з Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року №641, з урахуванням таких особливостей:

1) у кожному розрахунковому періоді (календарний місяць) перераховувати ПУП кошти в обсягах податкових зобов`язань відповідного ПУП у розмірі не менше 19,5% від вартості виробленої електричної енергії з альтернативних джерел енергії генеруючими установками приватного домогосподарства понад власне споживання (далі - сума податкових зобов`язань), яка розраховується як сума добутків обсягу купленої у споживача електричної енергії виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства та відповідного «зеленого» тарифу. Зазначену суму податкових зобов`язань розраховує ПУП та доводить до відома ОСП разом з актом приймання-передачі Послуги. Зазначені у цьому підпункті перерахування здійснюються ОСП у рахунок оплати вартості наданої ПУП Послуги відповідно до актів приймання-передачі Послуги не пізніше 55 днів після закінчення відповідного розрахункового періоду, що становить календарний місяць (крім лютого 2022 року).

На виконання умов Постанови №396 позивач повідомив відповідача про суми (розміри) податкових зобов`язань, які підлягають перерахуванню на користь ПУП а саме: - сума податкових зобов`язань за березень 2022 року становила 2588690,31 грн (лист вих. № 1180 від 29.04.2022 р.); - сума податкових зобов`язань за квітень 2022 року становила 2333705,15 грн (лист вих. № 1310 від 13.05.2022 р.); - сума податкових зобов`язань за травень 2022 року становила 4198027,51 грн (лист вих. № 1691 від 20.06.2022 р.); - сума податкових зобов`язань за червень 2022 року становила 4404388,77 грн (лист вих. № 1964 від 11.07.2022 р.); - сума податкових зобов`язань за липень 2022 року становила 4515464,54 грн (лист вих. № 2264 від 12.08.2022 р.); - сума податкових зобов`язань за серпень 2022 року становила 3489488,45 грн (лист вих. № 2537-02/02-2022 від 12.09.2022 р.); - сума податкових зобов`язань за вересень 2022 року становила 2066506,36 грн (лист вих. № 2997-001/02-2022 від 12.10.2022 р.).

Відтак, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» зобов`язане було перерахувати на користь позивача грошові кошти у строки, встановлені Постановою №396, а саме: 2588690,31 грн до 25.05.2022 включно (оплачено 25.05.2022 р.); 2333705,15 грн до 24.06.2022 включно (оплачено 24.06.2022 р.); 4198027,51 грн до 25.07.2022 включно (оплачено 25.07.2022); 4404388,77 грн до 24.08.2022 включно (оплачено 24.08.2022); 4515464,54 грн до 26.09.2022 включно (оплачено 23.09.2022 р.); 3489488,45 грн до 25.10.2022 включно (оплачено 25.10.2022); 2066506,36 грн до 24.11.2022 включно (оплачено 29.11.2022 р.). Кількість днів прострочки становить 4 дні.

30 січня 2023 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову №153 від 30.01.2023 «Про визнання такою, що втратила чинність постанови НКРЕКП від 26 квітня 2022 року №396» (далі - Постанова №153).

Згідно з п. 1 Постанови №153 визнано такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 квітня 2022 року №396 «Про особливості визначення обсягу та проведення розрахунків за вироблену електричну енергію генеруючими установками приватних домогосподарств під час дії в Україні воєнного стану» (зі змінами).

Відповідно до п.п. 1 п. 2 Постанови №153, з метою врегулювання питань, які виникають у зв`язку із пунктом 1 цієї постанови оператору системи передачі забезпечити повну оплату ПУП вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у 2022 році: за березень - до 20 березня 2023 року; за квітень - до 20 квітня 2023 року; за травень - до 20 травня 2023 року; за червень - до 20 червня 2023 року; за липень - до 20 липня 2023 року; за серпень - до 20 серпня 2023 року; за вересень - до 20 вересня 2023 року; за жовтень - до 20 жовтня 2023 року; за листопад - до 20 листопада 2023 року; за грудень - до 20 грудня 2023 року.

Отже, відповідач зобов`язаний був здійснити на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» оплату наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за період з березня 2022 року по січень 2023 року включно з урахуванням положень Постанови №396 та Постанови №153.

Зокрема, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було затверджено (зокрема для Позивача) розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих постачальниками універсальних послуг (період: березень - вересень 2022): - постановою №487 від 13.05.2022. (оприлюднена 13.05.2022) затверджено розмір послуги у березні 2022 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 7417809,94 грн (без ПДВ). - постановою №559 від 31.05.2022 (оприлюднена 01.06.2022) затверджено розмір послуги у квітні 2022 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 6639708,55 грн (без ПДВ). - постановою №652 від 28.06.2022 (оприлюднена 29.06.2022) затверджено розмір послуги у травні 2022 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 11895902,10 грн (без ПДВ). - постановою №820 від 26.07.2022 (оприлюднена 28.07.2022) затверджено розмір послуги у червні 2022 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 12455269,43 грн (без ПДВ). - постановою №1053 від 30.08.2022 (оприлюднена 31.08.2022) затверджено розмір послуги у липні 2022 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 11369226,54 грн (без ПДВ). - постановою №1239 від 30.09.2022 (оприлюднена 03.10.2022) затверджено розмір послуги у серпні 2022 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 7620677,40 грн (без ПДВ). - постановою №1354 від 25.10.2022 (оприлюднена 27.10.2022) затверджено розмір послуги у вересні 2022 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 3674175,45 грн (без ПДВ).

У свою чергу у зв`язку з прийняттям постанови №153 та скасування постанови НКРЕКП від 26.04.2022 року №396 «Про особливості визначення обсягу та проведення розрахунків за вироблену електричну енергію генеруючими установками приватних домогосподарств під час дії в Україні воєнного стану», розрахунок за надані послуги з із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за період з лютого 2023 року по червень 2023 року включно, необхідно було здійснювати у відповідності до п. 13.4 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП № 641 від 26.04.2019.

Відповідно до п. 13.4 Порядку, ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

Так, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було затверджено (зокрема для Позивача) розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих постачальниками універсальних послуг (період: лютий, квітень, травень, червень 2023): - постановою №522 від 22.03.2023 (оприлюднена 24.03.2023) затверджено розмір послуги у лютому 2023 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 4223947,70 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 29.03.2023. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 14.07.2023. Строк прострочення оплати - 106 днів. - постановою №958 від 23.05.2023 (оприлюднена 25.05.2023) затверджено розмір послуги у квітні 2023 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 7864669,41 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 30.05.2023. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 14.07.2023. Строк прострочення оплати - 44 днів. - постановою №1177 від 28.06.2023 (оприлюднена 29.06.2023) затверджено розмір послуги у травні 2023 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 17323850,31 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 04.07.2023. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 22.08.2023. Строк прострочення оплати - 48 днів. - постановою №1383 від 25.07.2023 (оприлюднена 26.07.2023) затверджено розмір послуги у червні 2023 року для ТОВ «Черкасиенергозбут» у розмірі 15832538,50 грн (без ПДВ). Термін оплати відповідачем за Договором сплив 31.07.2023. Оплату у повному обсязі було здійснено відповідачем 30.08.2023. Строк прострочення оплати - 29 днів.

Вказані обставини не заперечувались відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем обов`язку з оплати наданих позивачем послуг за вказані періоди позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 266872,11 грн та інфляційні втрати у розмірі 199793,26 грн. (відповідно до розрахунку, долученого до позовної заяви).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.

Водночас, частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною п`ятою статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку в їх обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 3% річних у розмірі 266872,11 грн та інфляційні втрати у розмірі 199793,26 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосуються заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, суд їх відхиляє, так як наведені відповідачем обставини не впливають на вирішення спору у даній справі, зважаючи, що спірні правовідносини виникли саме на підставі Договору №0479-09021 від 01.07.2019 (а не будь-якого іншого договору), за яким саме відповідач взяв на себе зобов`язання у повному обсязі та своєчасно оплачувати надані позивачем послуги.

Крім того, саме на позивачеві лежить процесуальний тягар доведення суду першої інстанції підстав, розміру, строку обчислення боргу шляхом надання суду деталізованого розрахунку усіх заявлених позивачем сум. Водночас, відповідач вправі надати відповідні заперечення щодо позовних вимог та здійснити контррозрахунок таких сум. Як розрахунок позивача, так і контррозрахунок відповідача повинні бути аргументованими, щоби суд, аналізуючи відповідні докази та аргументи учасників справи, виконував функцію здійснення правосуддя, а не змушений би був, в іншому випадку, виконувати обчислення, тобто здійснювати дії, покладені законом на учасників справи.

Аналогічна правова позиція викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №910/1265/17.

Власного контр розрахунку 3% річних та інфляційних втрат відповідачем суду не надано.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код: 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 166; ідентифікаційний код: 42474208) 3% річних у розмірі 266872 (двісті шістдесят шість тисяч вісімсот сімдесят дві) грн 11 коп., інфляційні втрати у розмірі 199793 (сто дев`яносто дев`ять тисяч сімсот дев`яносто три) грн 26 коп. та судовий збір у розмірі 6999 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 98 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак