УХВАЛА

м. Київ

23.01.2024Справа № 910/3014/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕТЧ"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "УКРЗОВНІШФОРМ"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТРАЛ БУД"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ КОМПАНІ"

за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - 1) Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кибальчука Олександра Миколайовича; 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС МЕДІА ЛТД"

про визнання права власності на будівлю

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ Компані"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕТЧ"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "УКРЗОВНІШФОРМ"; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "КАПІТАЛ ДЖІРІНГ"; 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕСІМКО"

про зобов`язання вчинити дії, визнання недійсним правочину та застосування наслідків його недійсності

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Снетч" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Укрзовнішінформ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд", Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ Компані" у якому просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 24.05.2023):

- визнати за ТОВ "СНЕТЧ" право власності на будівлю літ.Б загальною площею 1007,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Якіра, буд.13.

- визнати відсутнім у ТОВ "ІТ Компані" право власності на об`єкти нерухомого війна:

*громадський будинок, приміщення №1-20 (група приміщень №1), загальною площею 520,6 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 38-А (РНОНМ 00);

*громадський будинок, приміщення "1-5 (група приміщень №2), загальною площею 110,7 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Деревлянська, буд.13-Б (РНОНМ 00);

*громадський будинок, приміщення №1-17 (група приміщень №3), загальною площею 376,6 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд.38-Б (РНОНМ 00);

*будівлю літ. Б загальною площею 1007,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Якіра, буд.13 (РНОНМ 91)

- визнати протиправним рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кибальчука О.М.:

*№27424496 від 23.12.2015 щодо РНОНМ 00 з відкриттям розділу;

*№27424496 від 23.12.2015 щодо РНОНМ 00 з відкриттям розділу;

*№27425646 від 23.12.20215 щодо РНОНМ 000 з відкриттям розділу.

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на майно серія та номер:50638067 від 23.12.2015., громадський будинок, приміщення 1-29 (група приміщень №1) за адресою: м.Київ, вулиця Білоруська, 38-А;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на майно серія та номер:50645267 від 23.12.2015., громадський будинок, приміщення №1-17 (група приміщень №3) за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд.38-Б;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на майно серія та номер: 50642740 від 23.12.2015, громадський будинок, приміщення 1-5 (група приміщень №2) за адресою: м. Київ, вул. Якіра (Деревлянська), буд.13-Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.03.2023 відкрито провадження у справі №910/3014/23 за вищевказаними позовними вимогами, розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

23.03.2023 через канцелярію Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ КОМПАНІ" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Снетч", Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Укрзовнішінформ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал Джірінг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Несімко" з вимогами про:

- закрити розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта , нерухомого майна - будівлі, літ. Б, загальною площею 1007,9 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Деревлянська, будинок 13, реєстраційний номер об`єкта: 91;

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожнім Олександром Сергійовичем за реєстровим № 86, укладений 31.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "УКРЗОВНІШІНФОРМ" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "СНЕТЧ" ();

- застосувати наслідки недійсності Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожнім Олександром Сергійовичем за реєстровим № 86, укладений 31.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "УКРЗОВНІШІНФОРМ" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "СНЕТЧ" () шляхом:

*припинення іпотеки, номер запису про іпотеку 49107651 від 31.01.2023, предмет іпотеки - будівля, літ. Б, загальною площею 1007,9 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Деревлянська, будинок 13, зареєстрована приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожнім Олександром Сергійовичем на підставі іпотечного договору серія та номер 87, виданий 31.01.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожнім Олександром Сергійовичем, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "СНЕТЧ" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КАПІТАЛ ДЖИРІНЕ" ();

*припинення права користування (найму (оренди)), номер запису 49169435 від 07.02.2023, зареєстрована приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожнім Олександром Сергійовичем, предмет оренди - будівля, літ. Б, загальною площею 1007,9 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Деревлянська, будинок 13, на підставі Договору оренди нерухомого майна № 07/02-2023, серія та номер 108, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожнім О.С., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "СНЕТЧ" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАСІМКО" ().

Ухвалою суду від 10.04.2023 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ Компані" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/3014/23.

Ухвалою суду від 11.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

16.01.2024 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва суду від Товариством з обмеженою відповідальністю "СНЕТЧ" надійшла заява про відвід судді Сташківа Р.Б. від розгляду справи №910/3014/23.

Свою заяву про відвід позивач обґрунтовував тим, що розгляд справи триває довгий час, на стадії розгляду справи по суті судом було залучені треті особи без самостійних вимог на предмет спору, суддя надавав право вільним слухачам ставити риторичні питання сторонам судового засідання та не реагував на зловживання сторонами своїми процесуальними правами, приймав документи, які долучені сторонами з пропуском строків для їх надання.

Зокрема, позивач зазначає що суд надав право вільному слухачу Шкірі І.М. виступати у судовому засіданні з промовою, який ставив питання адвокату позивача риторичні питання та вживав образливу лексику, порівнюючи відносини між сторонами в межах судового процесу як "вчителя та учня", принижував суд називаючи процес "театром", а дії позивача зі зверненням до суду з цим позовом "рейдерським захопленням".

Позивач вказував на те, що у судовому засіданні 01.11.2023 суддею були прийняті до судового провадження додаткові пояснення TOB "ІТ Компані".

Крім того, позивач стверджував, що стороною відповідача-3, а саме ТОВ "ІТ Компані", неодноразово вживалася нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи та іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду у заявах ТОВ "ІТ Компані" по суті справи, заявах з процесуальних питань, та у виступах представників ТОВ "ІТ Компані" у судовому процесі.

Таким чином, позивач вважав, що наведені вище дії судді викликають у нього сумніви у неупередженості під час розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 17.01.2024 визнано необґрунтованість відводу судді Сташківа Р.Б. від розгляду справи №910/3014/23, а заяву позивача про відвід судді Сташківа Р.Б. від розгляду справи №910/3014/23 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про відвід.

Ухвалою суду від 19.01.2024 (суддя Нечай О.В.) у задоволенні заяви позивача про відвід судді Сташківа Р.Б. від розгляду справи № 910/3014/23 відмовив.

Разом з тим, 19.01.2024 від позивача надійшла заява про долучення додаткових доказів до справи.

Суд вважає, що такими діями позивач намагається поза межами строків для надання доказів долучити до справи нові докази, та у випадку їх залучення судом до справи можуть виникнути питання у інших учасників справи щодо упередженості судді під час розгляду даного спору, а у випадку відмови суду у залученні їх до справи такі ж питання виникнуть у позивача, у зв`язку із чим суддя Сташків Р.Б. заявляє самовідвід від розгляду справи №910/3014/23, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У ч. 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу (ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії "Про закон "Про статус суддів" судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст. 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Означеним пунктом до таких випадків віднесено, зокрема, те, що у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" (Piersack v. Belgium) від 1 жовтня 1982р. Європейський суд з прав людини, встановивши порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гарабін проти Словаччини" (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду".

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими" (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Враховуючи, що позивачем було подано заяву про відвід судді від розгляду цієї справи, одним з обґрунтувань якого було те, що суддя залучав до справи документи надані іншими учасниками справи вже на стадії розгляду справи по суті, та відповідно сам подав клопотання про доручення нових доказів до справи на стадії розгляду справи по суті, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді Сташківа Р.Б. при розгляді даної справи, недопущення в подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до Судової влади України, самовідвід судді Сташківа Р.Б. підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 40 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Таким чином, матеріали справи підлягають передачі уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

Керуючись приписами ст.ст. 11, 35, 39 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Сташківа Р.Б. від розгляду справи №910/3014/23.

Матеріали справи №910/3014/23 передати уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 23.01.2024.

Суддя Р.Б. Сташків