ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 року м. Дніпро Справа № 904/3949/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2023р. (суддя Фещенко Ю.В.) у справі № 904/3949/23

за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (м. Дніпро)

до Фізичної особи ОСОБА_1 (м. Кам`янське, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості за кредитним договором № N20.13. від 30.01.2020 у загальному розмірі 188 432 грн. 29 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № N20.13. від 30.01.2020 у розмірі 188 432 грн. 29 коп., з яких 145 038 грн. 79 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 34 332 грн. 58 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; 9 060 грн. 92 коп. - загальний залишок заборгованості за винагородою.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № N20.13. від 30.01.2020 в частині повного та своєчасного повернення наданого кредиту, сплати процентів за його користування, а також винагороди за кредитне обслуговування.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 у даній справі позовні вимоги Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №N20.13. від 30.01.2020 у загальному розмірі 188 432 грн. 29 коп. задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Фізичної особи ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" 145 038 грн. 79 коп. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 34 332 грн. 58 коп. - загального залишку заборгованості за процентами, 9 060 грн. 92 коп. - загального залишку заборгованості за винагородою та 2 826 грн. 48 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано посиланням на порушення відповідачем умов кредитного договору №20.13. від 30.01.2020 в частині повного та своєчасного повернення наданого кредиту, сплати процентів за його користування, а також винагороди за кредитне обслуговування, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № N20.13. від 30.01.2020 у сумі 62 415,79 грн; розстрочити виконання зобов`язання за кредитним договором №N20.13. від 30.01.2020 у сумі 62 415,79 грн рівними платежами у розмірі 5 202 грн щомісяця з місяця ухвалення рішення суду; стягнути з позивача а користь відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на оплату послуг надання правничої допомоги;

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на наступні обставини:

- відповідно до графіку погашення від 27.04.2020, що є додатком до договору №N20.13. від 30.01.2020, погашення кредиту, сума процентів до погашення та сума винагороди перевищує 50% тіла кредиту;

- відповідно до виписки АТ "А-Банк" за договором №N20.13. від 30.01.2020, сформованої та виданої за період з 31.08.2020 по 31.08.2023 відповідачем фактично було сплачено 64 248,04 грн, однак у позовній заяві відповідачем цього не було зазначено;

- відповідно до розрахунку заборгованості за договором №N20.13. від 30.01.2020, доданого позивачем до позовної заяви, відповідачем було сплачено 20.03.2020 9 537,08 грн, 20.05.2020 8 838,74 грн;

- отже, відповідачем було сплачено заборгованість за кредитним договором №N20.13. від 30.01.2020 у розмірі 82 623,86 грн. Відтак, залишок основної заборгованості за кредитом складає 62 415,79 грн;

- відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби COVID-19, нараховані банком відсотки на заборгованість за кредитним договором №N20.13. від 30.01.2020 є неправомірними та підлягають списанню;

- відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 20.09.2022, підприємницьку діяльність ФОП Шабля О.І. було припинено, а тому на даний час жодної підприємницької діяльності Шабля О.І. не здійснює;

- з урахуванням ч.ч.1, 5 ст.331 Господарського процесуального кодексу України відповідач просить суд здійснити розстрочку у виплаті заборгованості за кредитним договором №N20.13. від 30.01.2020 у сумі 62 415,79 на один рік;

- позивач знехтував заходами досудового врегулювання спору у відповідності до законодавства України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначає:

- відповідач в порушення норм ст.ст.80, 258 Господарського процесуального кодексу України надає суду апеляційної інстанції докази погашення заборгованості по виписці станом на 31.08.2023;

- п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України забороняє нарахування неустойки (пені, штрафів тощо) і не має жодного відношення до процентів (відсотків);

- вимоги про розстрочення заборгованості відповідач повинен був заявити до суду першої інстанції, а не до апеляційної.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі головуючого судді Чередка А.Є., суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2023 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/3949/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №904/3949/23 до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 02.11.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2023р. у справі № 904/3949/23 - залишено без руху; скаржнику наданий 10-ти денний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду належних доказів доплати судового збору у сумі 522,89 грн.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 15.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2023р. у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 30.01.2020 між Акціонерним товариством "Акцент-Банк" (далі банк, кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Шаблею Олександром Ігоровичем (далі позичальник) укладено кредитний договір №N20.13., за умовами п.1.1 якого, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п.А.1 цього договору, з лімітом та на цілі, визначені у п.А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці а.2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни. Строковий кредит (далі "кредит") надається банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.

Відповідно до пункту 1.2. договору термін повернення кредиту зазначений у пункті А.3 договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з пунктами А.12, 2.3.2, 2.4.1 договору.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що усі істотні умови кредитування наведені у розділі А договору - "Істотні умови кредитування".

Розділом А договору визначені, зокрема, наступні істотні умови кредитування:

- вид кредиту строковий кредит (пункт А1. договору);

- ліміт договору: у розмірі 150 000 грн. 00 коп., в тому числі на наступні цілі: у розмірі 142 515 грн. 00 коп. на поповнення обігових коштів; у розмірі 7 485 грн. 00 коп. на сплату комісії за видачу кредитних коштів (пункт А2. договору);

- термін повернення кредиту - 28.01.2022. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (Додаток № 1 до договору). Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою: сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за договором*((1 + процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)*Процентна ставка за місяць)/(1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)-1); сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом*річна процентна ставка/кількість днів поточного року)* кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтеїного платежу: сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного погашення кредиту-сума щомісячного платежу за %. Згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернений кредиту є 16.05.2024 (пункт A3 договору);

- рахунки для обслуговування кредиту: рахунок НОМЕР_1 (в гривнях), отримувач: АТ "А-Банк", МФО 307770, код ЄДРПОУ/ код ІПН (пункт А.4 договору).

Підпунктами 2.1.1., 2.1.2. пункту 2.1. договору визначено, що банк зобов`язується: відкрити для обслуговування кредиту рахунки, зазначені у пункті А.4 цього договору; надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів позичальнику на цілі, відмінні від платежів на сплату судових витрат, у межах суми, обумовленої пунктом 1.1 цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.12 цього договору.

Позичальник зобов`язується: використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому пунктом 1.1 цього договору (пункт 2.2.1 договору); сплатити проценти за користування кредитом відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3 цього договору (пункт 2.2.2 договору); повернути кредит у терміни, встановлені пунктами 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору (пункт 2.2.3 договору); сплатити банку винагороду відповідно до пунктів 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього договору (пункт 2.2.5 договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пунктами 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у пункті А.6 цього договору. У випадку встановлення банком у порядку, передбаченому пунктом 2.3.12 цього договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки.

За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23,88% річних (пункт А6 договору).

Пунктом 4.2. договору визначено, що відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених пунктами 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у пункті А.7 цього договору (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов цього договору, встановленого пунктом А.3 цього договору).

Згідно з умовами пункту А7 договору у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого пунктом A.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням.

За умовами пункту 4.3. договору сплата процентів за користування кредитом, передбачених пунктами 4.1, 4.2 цього договору, здійснюється згідно з пунктом А.8 цього договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Відповідно до умов пункту А8 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів "факт/360"). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з Графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.

Відповідно до пункту 4.5. договору позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з пунктом А.10 цього договору.

Відповідно до умов пункту А10 договору позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,99% річних від суми зазначеного у пункті А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

За змістом пункту 4.6. договору позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом згідно з пунктом А.11 цього договору.

Відповідно до умов пункту А11 позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 4,99% річних від суми встановленого у пункті А.2 цього договору ліміту. У випадку збільшення розміру ліміту по договору, позичальник додатково сплачує винагороду у розмірі 4,99% від суми збільшення ліміту. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Датою сплати є дата встановлення, а також дата збільшення ліміту по цьому договору. Рахунок для сплати винагороди UA1371461 (пункт A11 договору).

У випадку, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені у банківський день, що передує вихідному або святковому дню. Банківський день день, у який банківські установи України відкриті для проведення операцій з переказу грошових коштів з використанням каналів взаємодії з НБУ. У випадку, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день та позичальник має відкриті в банку поточні рахунки. Позичальник має право в порядку та на умовах, передбачених пунктами 2.4.3, 2.4.4 цього договору, здійснити погашення кредиту та/або процентів за його користування у відповідний вихідний або святковий день (пункт 4.7. договору).

Погашення кредиту, сплата процентів за цим договором здійснюються у валюті кредиту. Погашення винагороди, неустойки за цим договором здійснюється у гривні відповідно до умов цього договору (пункт 4.8. договору).

Відповідно до п.4.9. договору зобов`язання за цим договором у тому числі, строк виконання яких згідно з умовами цього договору не наступив, за умови реалізації банком права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, виконуються у наступній послідовності: кошти, отримані від позичальника, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків банку згідно з пунктами 2.2.13, 2.3.13 цього договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, далі простроченої винагороди, далі винагороди, далі прострочених процентів, далі процентів, далі простроченого кредиту, далі кредиту, якщо інше не передбачене пунктом 7.3 цього договору. Остаточне погашення заборгованості за цим договором виконується не пізніше дати, зазначеної у пункті 1.2 цього договору. Під реалізацією права банку щодо стягнення неустойки згідно розділу 5 цього договору, сторони узгодили дії Банку з розподілу грошей, отриманих від позичальника для погашення заборгованості, згідно черговості погашення заборгованості, зазначеної в цьому пункті договору. При цьому сторони узгодили, що додаткових вимог до позичальника, щодо реалізації банком свого права зі стягнення неустойки, не потрібні. У разі, якщо банк не реалізує свого права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, узгодженими сторонами способами телекомунікацій, повідомляє позичальника про таке, протягом 5 днів з дати отримання грошей від позичальника. Узгодженими сторонами способами телекомунікацій є: відповідне повідомлення, ПЗ "А24", СМС-повідомлення.

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту (пункт 4.10. договору).

Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (пункт 4.11. договору).

Пунктом 5.7. договору передбачено, що терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

У пунктах 6.1. та 6.2. договору сторони визначили, що договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами. Договір у частині пункту 4.4 договору набуває чинності з моменту підписання договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах, зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

Цей договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим договором порядку (п.6.3 договору).

У додатку №1 від 30.01.2020 до договору №N20.13. від 30.01.2020 "Графік погашення" сторони погодили, що кредит підлягає сплаті щомісячно до 30 числа відповідного місяця включно, починаючи з лютого 2020 року та з терміном остаточного повернення не пізніше 28.01.2022.

27.04.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №N20.13. від 30.01.2020, якою змінено перший абзац п.А3 та викладено його в новій редакції: А3. Термін повернення кредиту 28 січня 2022 року. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно (в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток №1 до цього договору).

Також у додатковій угоді №1 сторони дійшли згоди графік платежів (додаток №1 до договору) викласти у новій редакції.

На виконання умов договору банк надав відповідачу кредит в сумі 142 515 грн. 00 коп., шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий в АТ "А-Банк", що підтверджується меморіальним ордером TR.13638117.27939.70198 від 30.01.2020.

Отже, позивач свої зобов`язання за договором щодо надання кредиту у сумі 142 515 грн. 00 коп. виконав у повному обсязі.

У свою чергу, відповідачем умови кредитного договору №N20.13. від 30.01.2020 в частині повного та своєчасного повернення наданого кредиту, сплати процентів за його користування, а також винагороди за кредитне обслуговування були порушені, внаслідок чого у відповідача творилась заборгованість перед позивачем в загальній сумі 188 432 грн. 29 коп., яка складається з наступних сум: 145 038 грн. 79 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 34 332 грн. 58 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; 9 060 грн. 92 коп. - загальний залишок заборгованості за винагородою.

Наведені обставини стали причиною звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Банківський кредит будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

За приписами ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Цивільний кодекс України імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку. Оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи (за доведеності порушеного права такої особи), якщо під час вирішення відповідного спору буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину.

Колегія суддів враховує, що кредитний договір №N20.13. від 30.01.2020 є чинним і недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, а тому підлягає виконанню сторонами.

Як вже було зазначено, на виконання умов договору банк надав відповідачу кредит в сумі 142 515 грн. 00 коп., шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий в АТ "А-Банк", що підтверджується меморіальним ордером 27939.70198 від 30.01.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, в свою чергу, порушені умови кредитного договору в частині повного та своєчасного повернення наданого кредиту, сплати процентів за його користування, а також винагороди за кредитне обслуговування, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 188 432,29 грн, з яких: 145 038 грн. 79 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 34 332 грн. 58 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; 9 060 грн. 92 коп. - загальний залишок заборгованості за винагородою, що відповідачем належними та допустимими доказами у суді першої інстанції не спростовано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заявленої до стягнення заборгованості за кредитним договором, апеляційний господарський суд вважає, що цей розрахунок, є арифметично правильним, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

При цьому, колегія суддів не приймає до розгляду надану скаржником виписку за кредитом №№N 20.13. від 30.01.2020, оскільки всупереч вимогам ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України відповідачем не надано доказів неможливості її подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд відхиляє посилання скаржника на Закон України Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби COVID-19,

Так, Законом України від 16 червня 2020 року № 691-ІХ Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19 розділ IX "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту: 8. У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Водночас наведеною правовою нормою не передбачено звільнення від обов`язків сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Тобто позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки.

Колегія суддів враховує, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 20.09.2022, підприємницьку діяльність ФОП Шабля О.І. було припинено.

Водночас, у випадку зареєстрованого у встановленому порядку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її господарські зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Відповідні спори підлягають розгляду у порядку господарського судочинства (аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18).

Відносно посилання скаржника на необхідність дотримання позивачем досудового порядку врегулювання спору, колегія суддів враховує рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) мотивувальна частина якого свідчить про те, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Також, в силу ч. 1 ст. 331 ГПК України, колегія суддів відхиляє вимогу відповідача про здійснення розстрочки у виплаті заборгованості за кредитним договором №N20.13. від 30.01.2020 у сумі 62 415,79 на один рік, оскільки вказана вимога не була предметом розгляду суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст.277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду відсутні.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2023р. у справі № 904/3949/23 - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз