ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про розстрочення виконання судового рішення

"11" січня 2024 р. м. ХарківСправа № 922/2516/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

за участю представників:

позивача (стягувача) - Яковенко П.А. (в режимі відеоконференції)

розглянувши заяв (вх. №34980 від 19.012.2023) про розстрочення виконання судового рішення

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилсервіс Плюс", м. Харків
про стягнення 2 654 387,10 грн

ВСТАНОВИВ:

д Господарським судом Харківської області було розглянуто позовну заяву АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що подана до суду 13.06.2023, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилсервіс Плюс" боргу у загальній сумі 2654387,10 грн (де: основний борг - 1 740 000,00 грн; пеня - 138 289,65 грн; 3% річних - 112 284,62 грн; інфляційні втрати - 663 812,85 грн), а також витрати по сплаті судового збору, де судом 29 серпня 2023 року ухвалено рішення у справі №922/2516/23 про часткове задоволення позов та присуджено до стягнення з ТОВ Жилсервіс плюс на користь АТ НАК Нафтогаз України основного боргу у загальній сумі 1 740 000,00 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 26 100,00грн. Розстрочено боржнику - ТОВ Жилсервіс плюс виконання рішення суду строком на 12 місяців. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені - 138 289,65 грн, 3% річних - 112 284,62 грн та інфляційних втрат - 663 812,85 грн. судом було відмовлено.

Східним апеляційним господарським судом 29 листопада 2023 року ухвалено судове рішення у вигляді постанови, у якій апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково.

Скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі №922/2516/23 в частині відмови у стягненні стягнення 138 289,65 грн. пені, 112 284,62 грн. 3% річних та 663 812,85 грн. інфляційних втрат та прийнято в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити. Присуджено до стягнення з ТОВ Жилсервіс плюс (Ідентифікаційний код в ) на користь АТ НАК Нафтогаз України (Ідентифікаційний код в ) 138289,65 грн. пені, 112284,62 грн. 3% річних та 663812,85 грн. інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору у розмірі 13715,81 грн. за подання позовної заяви та 20573,71 грн. за подання апеляційної скарги. В решті рішення залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Директором ТОВ Жилсервіс плюс було подало до суду заяви (вх. №34980) про розстрочку щодо сплати суми 138 289,65 грн. пені, 112 284,62 грн. 3% річних та 663 812,85 грн. інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 715,81 грн. за подання позовної заяви та 20 573,71 грн. за подання апеляційної скарги строком на 12 місяців шляхом погашення рівними частинами.

Суд зазначає, що на момент подання даної заяви (вх. №34980 від 19.12.2023) про розстрочення виконання судового рішення матеріали справи №922/2516/23 знаходились у Східному апеляційному господарському суді.

Таким чином, оскільки матеріали справи №922/2516/23 повернулися з апеляційної інстанції до Господарського суду Харківської області, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 04.01.2024 прийнято заяву (вх. №34980 від 19.12.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилсервіс Плюс" про розстрочення виконання судового рішення до розгляду та призначено на "11" січня 2024 р. о 14:15.

Представник Стягувача у судовому засіданні та у наданому клопотанні (вх. № 663 від 09.01.2024) вважає, що заява Відповідача (Боржника) про розстрочку виконання рішення суду не містить виняткових обставин, які дають можливість розстрочити виконання рішення суду, а отже просить у задоволенні заяви відмовити.

Представник Боржника (заявника) у судове засідання не з`явився, у наданій заяві (вх. №636 від 09.01.2024) просить суд розглянуту подану заяву про розстрочку виконання рішення суду, яку підтримує у повному обсязі.

Розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення та додані до неї документи, заперечення Позивача (Стягувача), господарським судом встановлено наступне.

Як на підстави для розстрочення виконання рішення суду, Боржник зазначає, що останній мусив звернувся до суду в порядку ст. 331 ГПК України з заявою про розстрочення виконання судового рішення - постанови Східного апеляційного господарського суду в частині присуджених до стягнення з ТОВ «Жилсервіс Плюс» (Ідентифікаційний код в ) на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» (Ідентифікаційний код в ) 138289,65 грн. пені, 112284,62 грн. 3% річних та 663812,85 грн. інфляційних втрат та витрат зі сплати судового збору у розмірі 13715,81 грн. за подання позовної заяви та 20573,71 грн. за подання апеляційної скарги, оскільки Відповідач (Боржник) протягом багатьох років здійснює придбання природного газу саме для потреб дахових котельних багатоквартирних житлових будинків по пр. Науки, 45-Б та 45/3 у м. Харкові (далі - Будинки), власниками яких є всі власники квартир в цих будинках виключно на користь та в інтересах мешканців Будинків, виключно без отримання прибутку та без такої мети. За вказаними адресами Будинки складаються з декількох 25-поверхових заселених житлових секцій. На цей час власники квартир цих Будинків не створили організаційно - правову модель (наприклад ОСМД) для самостійної закупівлі природного газу у зв`язку з чим ТОВ «Жилсервіс Плюс» до сьогодні вимушений нести витрати для належного та безпечного функціонування майна вказаних Будинків, а саме дахових котелень, якими вони обладнані. А тому Боржник задля забезпечення «енергетичної безпеки» будинку на добровільній основі без отримання прибутку (та без мети отримання прибутку) здійснює закупівлю природного газу саме для потреб опалення в Будинках на договірних засадах у НАК «Нафтогаз України» та несе інші витрати на користь мешканців Будинків, пов`язані з обслуговуванням дахової котельні, газової системи та системи опалення. ТОВ «Жилсервіс Плюс» лише згодом (із значним запізненням і не в повному обсязі) отримує компенсацію (відшкодування) таких витрат, адже нажаль наразі власники квартир та інших приміщень в Будинках не змогли організуватись та не створили належну організаційно-правову модель, за якої вони мали б змогу здійснювати закупівлю газу у НАК «Нафтогаз України».

Так, Заявник посилається, що станом на сьогодні (на момент подання заяви) Відповідач (Боржник/Заявник) має скрутне фінансове становище, а специфіка діяльності та механізму оплат на сьогодні не зазнали позитивних змін, оскільки з моменту введенням в Україні воєнного стану ситуація з платежами не поліпшилась, а від співвласників Будинків не надходить достатньо грошей які б змогли погасити заборгованість одразу та у повній мірі. Як вже зазначалось, наявні фактичні обставини підтверджується судовими рішеннями, де встановлені факти в межах справ №922/2191/19, № 922/4114/20. Отже, наразі не має такого фінансового становища, яке б дозволило погасити суму заборгованості за Договором №20/21-7065-ТЕ-32 від 26.10.2020 як одним платежем (одномоментно), так й присудженні до стягнення штрафні санкції та інше. Як вже зазначалось, єдиною «діяльністю» ТОВ «Жилсервіс Плюс» є закупівля природного газу для потреб опалення в Будинках, за яку воно не отримує прибутку, а отримує виключно компенсацію (відшкодування) від власників квартир та нежитлових приміщень в Будинках фактично понесених витрат, несплата Відповідача за природний газ зумовлені виключно ненадходженнями сум компенсацій від власників квартир та нежитлових приміщень.

Заявник звертає увагу суду, що добросовісно виконує графік погашення заборгованості, встановлений рішенням господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі №922/2516/23 та здійснено 3 (три) платежі на загальну суму 435 000,00 грн. та погашено суму судового збору у розмірі 26 100,00 грн, де на підтвердження надано копії платіжних інструкцій (№228 від 25.09.2023, №247 від 16.10.2023, №236 від 03.10.2023, №268 від 13.11.2023).

Розглянувши означену заяву, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для розстрочки, згідно з ч. 3 ст. 331 ГПК України, є конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про розстрочку господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Додані заявником документи, а саме копії платіжних інструкцій №228 від 25.09.2023, №247 від 16.10.2023, №236 від 03.10.2023, №268 від 13.11.2023, свідчать про те, що підприємство фактично здійснює сплату заборгованості.

Відповідно до ч.5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до частини 1 статті 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

азом з тим, положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Так, відстрочення судом виконання судового рішення має бути пов`язано з об`єктивними та виключними обставинами, які ускладнюють його вчасне виконання, при цьому розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як стягувача, так і боржника, між цим, оскільки право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення, суд не повинен надавати перевагу жодній із сторін.

Необхідною умовою при розгляді питання про розстрочення виконання рішення є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (див. постанову Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).

Існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008).

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Відповідно до положень статті 14 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, в обґрунтування розстрочки виконання рішення суду Боржник зазначає, що внаслідок військової агресії Російської Федерації роти України та введенням в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, склалася ситуація з компенсацією (відшкодуванням) витрат, понесених ТОВ «Жилсервіс Плюс» на користь мешканців Будинків для закупівлі газу, а отже ще більше ускладнилась та погіршилась умови сплати, оскільки більшість мешканців Будинків вимушено виїхали, що призвело до фактичного припинення здійснювати компенсацію (відшкодування) витрат.

За приписами статті 79 ГПК України передбачено, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд вважає загальновідомим та нормативно врегульованим питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який на час розгляду заяви боржника про розстрочення виконання Рішення не скасований.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін. Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін.

Суд вважає, що в даному випадку негайне звернення стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому провадженні хоча й може забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити господарську діяльність відповідача, що неминуче завдасть шкоди відповідачу. При цьому, Харківська міська рада не заперечує щодо розстрочення виконання рішення суду протягом одного року.

Відповідно до частини п`ятої статті 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Суд зазначає, що розстрочення виконання рішення для Боржника у даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення. Боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед Позивачем (Стягувачем) та тим самим не залишати мешканців Будинків без опалення в зимовий період.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви про розстрочення виконання рішення.

Керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх. № 34980 від 19.12.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилсервіс Плюс" про розстрочення постанови Східного апеляційного господарського суду 29 листопада 2023 року №922/2516/23 задовольнити.

2. Розстрочити боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю Жилсервіс плюс (Ідентифікаційний код в , місцезнаходження: 61072, м. Харків, просп. Леніна, буд. 45-Б, оф. 14) виконання судового рішення строком на 12 місяців шляхом погашення наступним чином:

- 79 056,38 грн до кінця січня місяця 2024 року;

- 79 056,38 грн до кінця лютого місяця 2024 року;

- 79 056,38 грн до кінця березня місяця 2024 року;

- 79 056,38 грн до кінця квітня місяця 2024 року;

- 79 056,38 грн до кінця я травня місяця 2024 року;

- 79 056,38 грн до кінця червня місяця 2024 року;

- 79 056,38 грн до кінця липня місяця 2024 року;

- 79 056,38 грн до кінця серпня місяця 2024 року;

- 79 056,38 грн до кінця вересня місяця 2024 року;

- 79 056,38 грн до кінця жовтня місяця 2024 року;

- 79 056,38 грн до кінця листопада 2024 року;

- 79 056,46 грн до 11 грудня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повну ухвалу підписано 16.01.2024.

Суддя Жигалкін І.П.