УХВАЛА

м. Київ

26.01.2024Справа № 910/756/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТТРАНСАВТО" (45000, Волинська обл., м. Ковель, вул. Полуботка, буд. 7, ідентифікаційний код 42254993)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03117, м. Київ, пр. Брестейський, буд. 65, ідентифікаційний код 30115243)

про стягнення 486 957, 85 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСТТРАНСАВТО" (далі - позивач, заявник) з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (далі - відповідач) про стягнення 486 957, 85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на виконання умов договору про надання послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні і транспортно-експедиторське обслуговування №68 від 01.02.2021, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОСВІТ", здійснювалося перевезення вантажу згідно заявки на CMR №10108, а саме косметики 10 палет, 3976, 80 кг за маршрутом: Німеччина (ДЕ-5253 Duren) - Україна (UA Kiev). Однак 27.07.2023 під час транспортування товару було виявлено нестачу вантажу внаслідок крадіжки, вартість збитків при цьому склала 13 304, 85 ЄВРО, що становить 541 810, 75 грн. У той же час на момент втрати вантажу діяв укладений між позивачем (як страхувальником) та відповідачем (як страховиком) договір добровільного страхування автомобільного перевізника №FO-01542904 від 15.05.2023, предметом якого є, зокрема, майнові інтереси страхувальника, пов`язані з відшкодуванням заподіяної ним шкоди майну юридичної особи. За наслідком звернення позивача вказані вище події було визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату 15 007, 58 грн. Позивач, не погоджуючись з розміром призначеного до виплати страхового відшкодування, звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 486 957, 85 грн (541 810, 75 грн суми збитку - 36 56, 85 грн - франшиза).

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Пунктом 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте, в порушення вищевикладеного, позивачем не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача.

Так, 18.10.2023 набув чинності Закон України №3200-IX, яким з метою запровадження обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями було внесено зміни в тому числі в Господарський процесуальний кодекс України.

Частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Згідно пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною 10 статті 165 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд має право вирішити справу за наявними матеріалами також у разі, якщо відзив подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку.

Отже, чинна редакція Господарського процесуального кодексу України зобов`язує юридичних осіб та адвокатів зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку та встановлює наслідки невиконання таких вимог-фактичне повернення/не врахування поданих учасниками (що не зареєстрували електронний кабінет в ЄСІТС) заяв по суті спору.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТТРАНСАВТО" без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТТРАНСАВТО" без руху.

2. Встановити позивачу шестиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

Ухвала набирає законної сили 26.01.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Г. Пукшин