ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.01.2024 Справа № 917/1485/23

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянувши матеріали справи за позовом

Заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області Безцінного Олега Володимировича, вул. Кашинського, 1, м. Миргород, Полтавська область, 37600

в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, вул. Першотравнева, 9, с. Білоцерківка, Миргородський район, Полтавська обл., 38340

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМГАЗСІТІ", вул. Сагайдачного Петра, буд. 25-Б, оф. 203, м. Київ, 04070

про стягнення безпідставно сплачених коштів

УСТАНОВИВ:

Заступник керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області Безцінного Олега Володимировича звернувся з позовом в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМГАЗСІТІ" про стягнення безпідставно сплачених коштів в сумі 73 018,12 грн.

19.01.2023 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 917/1485/23 до розгляду Великою Палатою Верховного суду справи № 912/2321/22.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач зазначає, що наразі на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 922/2321/22 за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави особі Північного офісу Державної аудиторської служби, Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Товариства з обмеженою відповідальністю Вєк Технолоджі про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів у розмірі 473 758,34 грн, розгляд якої відкладено на 24.01.2024.

Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вказала на необхідність відступу від правового висновку про застосування приписів частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, викладеного в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 у справі N2 420/17618/21.

Відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду, викладеної в постанові від 05.04.2023 у справі № 420/17618/21, сторони договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії всупереч принципам правового регулювання відповідних правовідносин не обмежені у можливості внесення змін у зазначений правочин в частині збільшення ціни за одиницю товару (за умови дотримання обмеження щодо збільшення такої ціни до 10 відсотків за один раз пропорційно збільшенню ціни відповідного товару на ринку, і за умови, що наведена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю).

Колегія суддів вважає за необхідне відступити від зазначеної правової позиції, оскільки наведений підхід не відповідає суті та завданню регулювання, закріпленого у частині п`ятій статті 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Зазначила, що за змістом пункту 2 частини п`ятої статті 41 (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1530-ІХ від 03.06.2021) передбачено можливість зміни істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Тобто в цьому пункті встановлено: 1) обмеження щодо максимального розміру збільшення ціни; 2) обмеження щодо умов такого збільшення; 3) обмеження щодо суми договору; 4) обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару.

У випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії законодавець передбачив, що не застосовуються виключно обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару.

В такий спосіб, стосовно цих категорій товарів зазначений пункт повинен застосовуватись з урахуванням обмежень 1 - 3 та виглядати наступним чином: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Також зазначила, що законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач, як сторона договору, розпоряджається не власними коштами, а коштами відповідного бюджету. Отже, таке розпорядження повинно бути ефективним, здійсненим не на шкоду інтересам держави та місцевої громади та урахуванням вимог Закону України Про публічні закупівлі і засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами).

Як стверджує позивач, предмет та підстави спору у цій справі є подібними до предмету та підстав спору у справі N 922/2321/22.

В обох справах прокурор зазначає, що внесення змін до умов оспорюваного договору шляхом укладення додаткових угод відбулося з порушенням вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Отже, відповідач зазначає про подібність правовідносин у вказаних справах, відсутність висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а отже неможливість розгляду справи № 917/1485/23 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи N 922/2321/22, оскільки в межах вказаної справи будуть надані висновки, пов`язані із застосуванням норм матеріального права - п. 2 ч. 5 статті 41 зазначеного Закону, а тому провадження у справі підлягає зупиненню.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Проте відповідно до частини 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, провадження у праві на стадії розгляду справи по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини 1 статті 227 та пункту 1 частини 1 статті 228 цього кодексу.

Отже, зупинити провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, можливо лише на стадії підготовчого провадження.

Проте, відповідно до статті 207 Господарського кодексу України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.11.2023 суд закрив підготовче провадження у справі 917/1485/23 та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 10:30 24.01.2024.

Крім того, як установив суд, підставою для передачі справи № 922/2321/22 на розгляд Великої Палати Верховного суду є необхідність відступу від правового висновку про застосування приписів частини 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Разом з тим, підставою позову у справі № 917/1485/23 є пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України Про публічні закупівлі.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись статтями 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання (вх. № 786 від 19.01.2024) про зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, та порядку, визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 25.01.2024.

Суддя Дмитро СІРОШ