ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2024 р. Справа№ 910/5505/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Шатарська Т.Н., дов. № 21/12-31 від 21.12.2023;

від відповідача: Халимон С.В., дов. № 64/2023 від 13.03.2023;

від третьої особи: не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2023

у справі № 910/5505/23 (суддя - Щербаков С.О.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 107 177 114,65 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" про стягнення 107 177 114,65 грн, з яких: 69 111 010,65 грн боргу, 6 486 605,00 грн 3 % річних та 31 579 499,00 грн інфляційних втрат (враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог № 02-4-1/427 від 07.06.2013; а.с. 232-234 том 3).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0539-03041 від 31.05.2019.

09.08.2023 до господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про відстрочення виконання рішення суду (а.с. 51-55 том 4), в якій відповідач просив суд у разі повного або часткового задоволення позовних вимог відстрочити виконання судового рішення на 12 календарних місяців.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.08.2023 закрито провадження в частині стягнення 69 111 010,65 грн боргу на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), за відсутністю предмету спору.

Позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" на користь ПрАТ "НЕК "Укренерго" 5 579 555,70 грн 3 % річних, 31 579 499,00 грн інфляційних втрат та 557 385,82 грн судового збору за подання позову. В іншій частині позову відмовлено.

Повернуто ПрАТ "НЕК "Укренерго" з Державного бюджету України 368 408,44 грн судового збору за подання позову.

Відстрочено виконання рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2023 у справі № 910/5505/23 на 1 рік, а саме до 10.08.2024.

Закриваючи провадження в частині вимог щодо стягнення заборгованості суд першої інстанції зазначив, що відповідачем подано докази оплати боргу під час розгляду судом справи, а отже предмет спору у даній частині вимог - відсутній. Задовольняючи вимоги щодо стягнення частково 3 % річних та повністю інфляційних втрат, господарський суд дійшов висновку про прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0539-03041 від 31.05.2019.

Заява відповідача про відстрочення виконання рішення задоволена, оскільки відповідачем сплачено основний борг у справі на момент винесення рішення, водночас судом першої інстанції було враховано матеріальний інтерес відповідача, який полягає у виконанні рішення суду та те, що підприємство вимушено опинилось у тимчасовій надзвичайній ситуації, яка призводить до обмеження платоспроможності і ведення нормальної господарської діяльності, у зв`язку з чим відстрочення забезпечить у майбутньому повне виконання рішення та погашення заборгованості перед стягувачем.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині його відстрочення, ПрАТ "НЕК "Укренерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення скасувати в частині відстрочення його виконання на 1 рік та відмовити у задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання судового рішення.

Апелянт зазначав, що суд першої інстанцій не навів вагомих та виключних підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення; поставив вище інтереси відповідача над інтересами "НЕК "Укренерго", яке входить до державного сектору економіки та єдиним акціонером якого є держава в особі Міністерства енергетики України, а також є державним стратегічним підприємством від якого залежить стале функціонування електроенергетичної галузі та електроенергетичної національної безпеки.

Крім цього, позивач вказував, що несе значні витрати на відновлювальний ремонт пошкоджених електричних мереж, електропідстанцій та інших об`єктів енергетичної інфраструктури, а за наявними заборгованостями за надані послуги з диспетчерського управління немає можливості вчасно виконувати грошові зобов`язання перед іншими контрагентами, що спричиняє нарахування та стягнення штрафних санкцій з "НЕК "Укренерго" за договорами про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності, оскільки саме з цих коштів (диспетчерського управління) здійснюються розрахунки за надані допоміжні послуги.

Таким чином, на переконання апелянта, судом першої інстанції не було враховано баланс інтересів та матеріальне становище сторін, зокрема, стягувача, а також негативні наслідки можливі як для боржника - від виконання рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, так і для стягувача - у випадку відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду на 28.11.2023.

03.11.2023 до суду надійшов відзив відповідача із запереченнями на апеляційну скаргу.

28.11.2023 судове засідання не відбулось, в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 розгляд справи призначено на 09.01.2024.

В судовому засіданні, що відбулось 09.01.2024, позивач просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення зави відповідача про відстрочення виконання рішення та відмовити у її задоволенні.

Відповідач вказував на обґрунтованість відстрочення виконання рішення на 1 рік та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином і апеляційним судом не встановлено не можливості розгляду справи без її участі.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2019 між ДП "НЕК "Укренерго", яке внаслідок реорганізації перетворено у ПрАТ "НЕК "Укренерго" (далі - оператор системи передачі - ОСП) та ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" (далі - користувач) укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0539-03041 (а.с. 29-34 том 1).

Умови договору неодноразово викладались сторонами у новій редакції, шляхом укладення додаткових угод від 02.12.2019, від 22.07.2020, від 17.09.2021 та від 25.01.2022 (а.с. 42-68 том 1).

Відповідно до п. 1.1 договору він регулює оперативно-технологічні відносини під час взаємодії сторін в умовах паралельної роботи у складі об`єднаної енергетичної системи (далі - ОЕС) України. За цим договором виконавець зобов`язується надавати послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об`єктами користувача у складі ОЕС України, а саме забезпечити надійне та ефективне функціонування ОЕС України, зокрема безперебійне постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог операційної безпеки (далі - послуга)

Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору. Послуги надаються ОСП користувачу, що виступає на ринку оператором системи розподілу (далі - ОСР) (пункти 1.2, 1.5 договору).

За умовами п. 2.1 договору оплата послуг здійснюється за тарифом, який визначається регулятором відповідно до затвердженої ним методики та оприлюднюється виконавцем на своєму офіційному веб-сайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дати прийняття, якщо більш пізній термін не визначено у документі, яким затверджено тариф.

Відповідно до п. 2.2 договору обсяг наданої послуги визначається: для виробників - як обсяг виробленої електроенергії (в одиницях відпуску); для ОСР - як обсяг розподіленої електричної енергії; для споживачів - як обсяг споживаної електричної енергії.

Згідно з п. 2.3 договору вартість послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період.

Відповідно до п. 2.4 договору (п. 2.5 договору в редакції додаткових угод від 17.09.2021 та від 25.01.2022) розрахунок за надану послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків: до 10 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги; до 20 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги; до останнього банківського дня календарного місяця - 30 % вартості послуги.

За умовами п. 2.5 договору (в редакції додаткових угод від 31.05.2019), виконавець надає користувачу акт надання послуг до 04 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Користувач має повернути погодженим один примірник акта надання послуг в наступному розрахунковому періоді (п. 2.6 договору в редакції додаткових угод від 31.05.2019 та від 02.12.2019).

Пунктом п. 2.7 договору (в редакції додаткових угод від 17.09.2021 та від 25.01.2022) передбачено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються адміністратором комерційного обліку (далі - АКО). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги, після коригування обсягів, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно).

Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги у відповідному розрахунковому періоді виконавець направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.

Пунктом 2.9 договору (в редакції додаткових угод від 17.09.2021 та 25.01.2022) унормовано, що за відсутності заборгованості надлишок коштів, які надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3.2.1 договору (в редакції додаткових угод від 17.09.2021 та 25.01.2022) користувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за договором.

В свою чергу, згідно п. 3.3.2 договору (в редакції додаткових угод від 17.09.2021 та 25.01.2022) ОСП має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надану послугу.

За змістом п. 10.1 договору (в редакції додаткової угоди від 25.01.2022) планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати виконавцю до 10-ї доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Виконавець протягом трьох днів їх погоджує і повертає користувачу, у разі не погодження.

Відповідно до пунктів 10.4, 10.5 договору (в редакції додаткової угоди від 25.01.2022) акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків, рахунки, повідомлення про планові обсяги та будь-які інші повідомлення за цим договором повинні направлятися однією стороною іншій за допомогою сервісу, електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також можуть бути підтверджені рекомендованим листом, іншим реєстрованим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі. Податкові накладні отримуються користувачем виключно в електронному вигляді у порядку, визначеному податковим законодавством.

Згідно з п. 10.6 договору (в редакції додаткової угоди від 25.01.2022), будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання договору (у тому числі акт надання послуги або акт коригування до акта наданої послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування сервісу, про що виконавець зобов`язаний повідомити на своєму веб-сайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами в один і той самий спосіб (залежно від форми документа).

Відповідно до п. 10.7 договору рахунки, акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими стороною:

- у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, що підписується його уповноваженим представником;

- у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.

Електронний документ, який направляється стороною на виконання договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу "доставлено" у сервісі.

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор) затверджувались наступні тарифи на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління НЕК "Укренерго".

Так, постановою НКРЕКП № 1905 від 12.12.2018 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на 2019 рік" установлено з 01.01.2019 року, але не раніше дня, наступного за днем її опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті "Урядовий кур`єр" (офіційно опубліковано в газеті "Урядовий кур`єр", 27.12.2018, № 244), тариф на передачу електричної енергії, включаючи плату за централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаною енергосистемою України, на 2019 рік на рівні 5,926 коп/кВт·год (без урахування податку на додану вартість).

Постановою НКРЕКП № 2669 від 10.12.2019 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ПрАТ "НЕК "Укренерго" на 2020 рік" установлено з 01.01.2020 року, але не раніше дня, наступного за днем ї опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті "Урядовий кур`єр" (офіційно опубліковано в газеті "Урядовий кур`єр", 14.12.2019, № 241) тариф на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління на рівні 24,75 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість) та структуру тарифу на послуги з диспетчерського оперативно-технологічного) управління згідно з додатком

Постановою НКРЕКП № 2354 від 09.12.2020 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ПрАТ "НЕК "Укренерго" на 2021 рік" установлено з 01.01.2021 року, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному веб-сайті НКРЕКП (день оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора: 10.12.2020) тариф НЕК "Укренерго" на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління на 2021 рік на рівні 39,41 грн/МВт·год (без урахування ПДВ).

Постановою НКРЕКП № 1121 від 13.07.2021 "Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП № 2354 від 09.12.2020" установлено з 01.08.2021 року, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному веб-сайті НКРЕКП (день оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора: 13.07.2021) тариф НЕК "Укренерго" на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління на 2021 рік на рівні 39,41 грн/МВт·год (без урахування ПДВ).

Постановою НКРЕКП № 2455 від 01.12.2021 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління НЕК "Укренерго" на 2022 рік", установлено з 01.01.2022, але не раніше дня, наступного за днем ї оприлюднення на офіційному веб-сайті НКРЕКП (день оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора: 01.01.2022) тариф НЕК "Укренерго" на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління на 2021 рік на рівні 62,13 грн/МВт·год (без урахування ПДВ).

Постановою НКРЕКП № 1789 від 21.12.2022 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління НЕК "Укренерго" установлено з 01.01.2023, але не раніше дня, наступного за днем її оприлюднення на офіційному веб-сайті НКРЕКП (день оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора: 22.12.2022) тариф НЕК "Укренерго" на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління на 2023 рік: на період з 01.01.2023 по 31.03.2023 (включно) на рівні 68,28 грн/МВт·год (без урахування ПДВ); на період з 01.04.2023 по 30.06.2023 (включно) - 80,87 грн/МВт·год (без урахування ПДВ); на період з 01.07.2023 по 31.12.2023 (включно) 95,54 грн/МВт·год (без урахування ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були направлені відповідачу рахунки про планові обсяги, акти надання послуг та акти коригування до них за період з липня 2019 року по березень 2023 року (а.с. 71 том 1 - а.с. 29 том 3).

Рахунки-фактури за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за період з липня 2019 року по березень 2023 року були направлені відповідачу на його електрону пошту, що підтверджується роздруківками з електронної пошти позивача, а також направлені через систему "АСКОД Онлайн", в якій зареєстрований відповідач, що підтверджується роздруківками з системи "АСКОД Онлайн".

Крім того, позивачем були складені та підписані акти за фактично надані послуги диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за липень 2019 року від 31.07.2019, за серпень 2019 від 31.08.2019, за вересень 2019 від 30.09.2019, за жовтень 2019 від 31.10.2019, за листопад 2019 від 30.11.2019, за грудень 2019 від 31.12.2019, за січень 2021 від 31.01.2020, за лютий 2020 від 29.02.2020, за березень 2020 від 31.03.2020, за квітень 2020 від 30.04.2020, за травень 2020 від 31.05.2020, за червень 2020 від 30.06.2020, за липень 2020 від 31.07.2020, за серпень 2020 від 31.08.2020, за вересень 2020 від 30.09.2020, за жовтень 2020 від 31.10.2020, за листопад 2020 від 30.11.2020, за грудень 2020 від 31.12.2020, за січень 2021 від 31.01.2021, за лютий 2021 від 28.02.2021, за березень 2021 від 31.03.2021, за квітень 2021 від 30.04.2021, за травень 2021 від 31.05.2021, за червень 2021 від 30.06.2021, за липень 2021 від 31.07.2021, за серпень 2021 від 31.08.2021, за вересень 2021 від 30.09.2021, за жовтень 2021 від 31.10.2021, за листопад 2021 від 30.11.2021, за грудень 2021 від 31.12.2021, від 01.01.2022, від 28.02.2022, від 31.03.2022, від 30.04.2022, від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.07.2022, від 31.08.2022, від 30.09.2022, від 31.10.2022, від 30.11.2022, від 31.12.2022, від 31.01.2023, від 28.02.2023, які підписані відповідачем без зауважень та заперечень.

Крім того, позивачем направлялись відповідачу наступні акти-коригування до актів надання послуг за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0539-03041 від 31.05.2019, а саме: від 28.11.2019, від 02.01.2020, від 17.02.2020, від 30.03.2020, від 18.05.2020, від 19.06.2020, від 18.08.2020, від 23.09.2020, від 29.09.2020, від 02.11.2020, від 17.11.2020, від 25.11.2020, від 21.12.2020, від 18.01.2021, від 19.02.2021, від 16.08.2021, від 20.09.2021, від 27.09.2021, від 20.10.2021, від 29.10.2021, від 17.11.2021, від 17.12.2021, від 29.12.2021, від 30.12.2021, від 28.01.2022, від 21.02.2022, від 21.03.2022, від 19.05.2022, від 30.05.2022, від 16.06.2022, від 29.06.2022, від 27.07.2022, від 18.08.2022, від 20.09.2022, від 28.06.2022, від 20.10.2022, від 18.11.2022, від 29.11.2022, від 21.12.2022, від 30.12.2022, від 21.02.2023, від 17.03.2023, які частково підписані відповідачем без зауважень.

З матеріалів справи також вбачається, що між сторонами були підписані акти звірки розрахунків № 0539-03041/02/2021Д за ІІ квартал 2021 року, № 0539-03041/03/2021Д за ІІІ квартал 2021 року, № 0539-03041/04/2021Д за 4 квартал 2021 року, № 0539-03041/02/2022Д за ІІ квартал 2022 року, № 0539/03041/03/2022Д за ІІІ квартал 2022 року (а.с. 30-34 том 3).

Як зазначав позивач, станом на 23.03.2023, у зв`язку із несвоєчасною оплатою наданих послуг у відповідача виникла заборгованість за період з грудня 2022 року по лютий 2023 року у розмірі 191 364 950,20 грн, а саме:

- за грудень 2022 (акт від 31.12.2022 на суму 54 534 478,94 грн) частково сплачений, заборгованість - 30 832 855,42 грн;

- за січень 2023 (акт від 31.01.2023 на суму 60 259 721,48 грн) не оплачений відповідачем;

- за лютий 2023 року (акт від 28.02.2023 на суму 58 749 502,70 грн) не оплачений відповідачем;

- за березень 2023 року (2 планових платежі на суму 41 522 870,60 грн) борг 41 522 870,60 грн.

Відповідачем на користь позивача було перераховано грошові кошти у розмірі 122 253 939,55 грн за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0539-03041 від 31.05.2019, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 118-121; 163, 210 том 3): № 2896328 від 29.03.2023 на суму 31 101 329,71 грн, № 2920222 від 14.04.2023 на суму 32 119 282,17 грн, № 2941233 від 28.04.2023 на суму 27 841 419,06 грн, № 2941232 від 28.04.2023 на суму 5 376 562,65 грн, № 2961447 від 12.05.2023 на суму 12 907 672,98 грн, № 2972202 від 26.05.2023 на суму 12 907 672,98 грн, внаслідок чого позивачем було зменшено розмір позовних вимог та заявлено до стягнення заборгованість у розмірі 69 111 010,65 грн (а.с. 232-234 том 3).

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг, у зв`язку з чим просив суд стягнути з відповідача 69 111 010,65 грн боргу, 6 486 605,00 грн 3 % річних за загальний період прострочення з 11.07.2019 по 23.03.2023 та 31 579 499,00 грн інфляційних втрат за загальний період з 01.09.2019 по 23.03.2023.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Диспетчерським управлінням, згідно з пунктом 18 ч. 1. ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" є - оперативно-технологічне управління об`єднаною енергетичною системою України із забезпеченням надійного і безперебійного постачання електричної енергії споживачам з додержанням вимог енергетичної безпеки.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були направлені відповідачу рахунки, акти надання послуг та акти коригування до них за період з липня 2019 року по березень 2023 року (а.с. 71 том 1 - а.с. 29 том 3).

Водночас, акти за фактично надані послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за період з липня 2019 року по березень 2023 року, підписані відповідачем без зауважень та заперечень, а також акти коригування до вказаних актів надання послуг, проте відповідач за отримані послуги своєчасно та у повному обсязі не розраховувався, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 69 111 010,65 грн.

Разом з тим, під час розгляду судом першої інстанції справи відповідачем здійснено оплату заборгованості за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0539-03041 від 31.05.2019, а саме перераховано позивачу кошти у розмірі 69 111 010,65 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 2984071 від 31.05.2023 на суму 27 557 594,09 грн, № 2984072 від 31.05.2023 на суму 2 442 405,91 грн, № 3003583 від 09.06.2023 на суму 12 884 220,06 грн, № 3022625 від 30.06.2023 на суму 26 226 790,58 грн (а.с. 230 том 3; а.с. 17, 44 том 4)

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України в частині стягнення основного боргу у розмірі 69 111 010,65 грн, які були сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості після відкриття провадження у справі, за відсутністю предмету спору.

За несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання з оплати, позивач просив суд стягнути з відповідача 6 486 605,00 грн 3 % річних за загальний період прострочення з 11.07.2019 по 23.03.2023 та 31 579 499,00 грн інфляційних втрат з 01.09.2019 по 23.03.2023.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції перевірено правильність наданих позивачем розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат і встановлено, що позивачем допущено помилку у визначенні розміру нарахування 3 % річних, в той же час розмір інфляційних втрат вирахувано позивачем вірно.

За розрахунком суду, обґрунтованою є сума 3 % річних у розмірі 5 579 555,70 грн, яка розрахована з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання за загальний період прострочення з 11.07.2019 по 23.03.2023 та 31 579 499,00 грн інфляційних втрат за період з 01.09.2019 по 23.03.2023.

При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач заявляв про застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат (а.с. 69-70 том 3).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (зокрема, до вимоги про стягнення пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 до 31.10.2020 на всій території України карантин, дію якого неодноразово продовжено (у тому числі, й станом на час звернення ПрАТ "НЕК "Укренерго" з позовом до суду).

Законом України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Зазначений Закон України № 540-IX від 30.03.2020 набрав чинності 02.04.2020.

Як встановлено господарським судом, датою звернення позивача з цим позовом до суду є 10.04.2023, а період нарахування позивачем 3 % річних визначений з 11.07.2019 по 23.03.2023, а інфляційних втрат з 01.09.2019 по 23.03.2023, а отже трирічний строк позовної давності для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат станом на час введення карантину не сплинув, у зв`язку з чим звернення позивача з даними вимогами до господарського суду відбулося в межах позовної давності.

Враховуючи зменшення позивачем розміру позовних вимог, закриття провадження в частині стягнення боргу, приймаючи до уваги клопотання позивача про повернення частини сплаченого судового збору, господарським судом повернуто з Державного бюджету України на користь ПрАТ "НЕК "Укренерго" 368 408,44 грн судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № АУ-742 від 05.04.2023, а іншу частину судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, покладено на обидві сторони пропорційно розміру задоволених/відмовлених позовних вимог (557 385,82 грн покладено на відповідача).

Щодо заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення (а.с. 51-55 том 4), слід зазначити наступне.

Вказана заява обґрунтована тим, що 24.02.2022 на території України запроваджено військовий стан. Починаючи з 24.02.2022 по території України здійснюються систематичні ракетні обстріли, на протязі осінньо-зимового періоду 2022-2023 відбулись масовані ракетні удари по енергетичній інфраструктурі України, що призвело до тяжких наслідків.

Заявник зазначав, що ситуація в енергосистемі України критично погіршилася з жовтня 2022 року, коли держава агресор розпочала цілеспрямовану та масштабну воєнну операцію зі знищення об`єктів критичної структури, що задіяні у виробництві, передачі та розподілі електричної енергії. Після кожного удару відновлення електропостачання споживачів вимушено відбувалося за тимчасовими схемами зі значним відхиленням від проектних схем нормального режиму, що спричиняло мережеві обмеження в обсягах передачі та розподілу електроенергії між електроустановками в об`єднаній енергетичній системі України.

Після масованих ракетних ударів по енергетичним об`єктам, та наступного часткового відновлення, вся енергосистема України досягла стану, при якому мережеві та балансові обмеження в ОЕС України призвели до необхідності цілодобового та безперервного застосування заходів з регулювання споживання електроенергії.

Відповідач вказував, що об`єкти ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" зазнали значних пошкоджень та підлягають відновленню, що потребує значних фінансових витрат. Враховуючи масовані ракетні удари по енергетичним об`єктам 31 жовтня та 23 листопада 2022 року, що причинили масштабний "блек аут", та наступного часткового відновлення, вся енергосистема України досягла стану, при якому мережеві та балансові обмеження в ОЕС України призвели до необхідності цілодобового та безперервного застосування заходів з регулювання споживання електроенергії ОСП.

Заявник також зазначав, що першочерговим завданням ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" є забезпечення безперебійного електрозабезпечення Київської області, а відтак відновлення енергетичної інфраструктури є пріоритетом серед інших зобов`язань. Відтак, кошти, які отримує відповідач під час здійснення своєї господарської діяльності мають скеровуватись в першу чергу на відновлення і ремонт електричних мереж та підготовку до наступного осінньо-зимового періоду.

Окрім зазначеного заявник посилався на розпорядження НКРЕКП № 61-р від 14.03.2023 "Про усунення порушень ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" (а.с. 57 зворот - 58 том 4), яким зобов`язано відповідача у строк до 01.06.2023 забезпечити безумовне виконання умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, укладеного з НЕК "Укренерго", шляхом здійснення у повному обсязі розрахунків з НЕК "Укренерго" за послугу з диспетчерського управління, про що у строк до 20.06.2023 необхідно було повідомити НКРЕКП.

В подальшому, розпорядженням НКРЕКП № 149-р від 31.05.2023 було внесено зміни до вищезазначеного розпорядження та продовжено ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" строк для проведення розрахунків з ПрАТ НЕК "Укренерго" до 01.09.2023 (а.с. 59-60 том 4), що, на переконання заявника, свідчить про врахування НКРЕКП тяжкого матеріального становища товариства та наявність об`єктивних причин для відстрочення виконання своїх зобов`язань перед ПрАТ НЕК "Укренерго".

Заявник також посилався на повну сплату заборгованості під час розгляду даної справи; наявність збитків ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" за підсумками господарської діяльності за 2022 рік, а саме збиток ОСР склав 851 млн 59 тис. грн (а.с. 63 том 4); на не збалансованість економічних інтересів сторін, з огляду на постанову НКРЕКП № 1789 від 21.12.2022, якою ПрАТ "НЕК "Укренерго" з 01.01.2023 року було збільшено тариф на послуги з передачі електричної енергії та відповідно і тариф на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v1789874-22#Text), проте для ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" збільшення тарифу на послуги з розподілу електричної енергії не було передбачено та, відповідно, затверджено.

Враховуючи вищезазначене, заявник вказуючи на його економічне становище; різницю в тарифах позивача та відповідача; тривалий період існування такої різниці в тарифах; з огляду на обставини встановлені НКРЕКП та винесені регулятором рішення, зазначав про наявність правових підстав для відстрочення виконання судового рішення строком на 1 рік.

Згідно з ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно ч.ч. 1, 3-6 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання ЄСПЛ підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Питання про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п. 4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19).

В той же час, відстрочка виконання рішення означає перенесення його виконання на інший час. Водночас, відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. При цьому, саме відстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідними правовідносинами є незмінною. Тобто, відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість, таке відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні № 5-пр/2013 від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013 підставою для застосування відстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення в установлені процесуальним законодавством строки. Зокрема, до таких обставин належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Як зазначено в згаданому рішенні Конституційного Суду України, відстрочка (розстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Таким чином, для надання відстрочки виконання судового рішення, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Колегія суддів переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (в частині відстрочення виконання рішення на 1 рік), дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення, вірно враховано, що у даному випадку наявні загальновідомі обставини, зокрема, військова агресія проти України, внаслідок якої масовані ракетні обстріли енергетичної інфраструктури України негативно впливають на економіку держави та ускладнюють діяльність як позивача, так і відповідача, а отже негативно впливають на сторони у даному спорі в зв`язку з введеним воєнним станом.

Частиною 3 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відтак ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" вимушено опинилось у тимчасовій надзвичайній ситуації, яка призводить до обмеження платоспроможності і ведення нормальної господарської діяльності, а отже кошти, які відповідач наразі отримує під час здійснення своєї господарської діяльності, мають скеровуватися в першу чергу на відновлення і ремонт електричних мереж, що має право на існування в даних надзвичайних умовах значущості стабільної роботи енергосистеми країни, яка перебуває у статусі воюючої.

За наведених обставин відстрочення виконання рішення суду для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання судового рішення, враховуючи, що відповідачем після відкриття провадження у даній справі сплачено суму основної заборгованості у повному обсязі, а відповідною заявою відповідач лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити у майбутньому повне виконання рішення та погашення 3 % річних та інфляційних втрат перед стягувачем.

Надання відстрочки виконання рішення суду у даній справі сприятиме належному виконанню заявником своїх наявних зобов`язань, можливості запланувати та здійснити відповідні витрати, а отже належним чином виконати рішення суду у справі та, як наслідок, буде сприяти захисту інтересів обох сторін та переслідує мету недопущення значного погіршення економічної ситуації боржника, оскільки за підсумками його господарської діяльності, відповідно до фінансових результатів за 2022 рік, вбачається, що збиток ОСР склав 851 млн 59 тис. грн (а.с. 63 том 4).

Колегія суддів враховує, що позивач є державним стратегічним підприємством від якого також залежить стале функціонування електроенергетичної галузі та електроенергетичної національної безпеки. Водночас, позивачем не надано доказів наявності збитків, зокрема, і у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договору у даній справі. При цьому, порушення відповідачем зобов`язань до початку військової агресії не нівелює права суду, за наявності наведених обставин, станом на дату розгляду спору відстрочити виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про правомірність висновку суду першої інстанції, викладеного в оскаржуваному рішенні про достатню винятковість обставин для застосування у даному випадку визначеної ст. 331 ГПК України процедури відстрочення виконання судового рішення на 1 рік, а саме: до 10.08.2024.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань та припинення своєї господарської діяльності, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів внаслідок переходу боржника у стан неплатоспроможності.

При вирішенні питання строку відстрочки відстрочення виконання рішення суду у даному випадку не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення.

Відтак, на переконання колегії суддів, відстрочивши виконання рішення суду на один рік, місцевий господарський суд забезпечив стабільну діяльність відповідача, як стратегічного підприємства в умовах воєнного стану країни та реальне виконання рішення суду.

При цьому, колегією суддів враховується, що надання відповідачу відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. Затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява №22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V).

За практикою ЄСПЛ в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (див. "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003; тривалість виконання - вісім місяців). І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечить вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (див. ухвалу від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00). Отже, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Тобто, у даному разі, судова колегія апеляційного господарського суду, враховуючи практику ЄСПЛ, інтереси сторін, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що установлений ним строк відстрочки в 1 рік не є надто тривалим та надмірним з огляду на конкретні обставини цієї справи та розмір вже погашеної відповідачем заборгованості.

Відтак, переглянувши оскаржуване рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги та з урахуванням наявних у справі письмових доказів у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що твердження скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом, а лише зводяться фактично до незгоди з судовим рішенням в оскаржуваній частині.

При цьому висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні в частині наявності підстав для відстрочення виконання судового рішення є правомірними та узгодженими як з нормами матеріального права, так і з вимогами процесуального Закону. Водночас, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі не спростовують зазначених висновків, оскільки судом першої інстанції враховано баланс інтересів сторін.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, а отже апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 10.08.2023 у справі № 910/5505/23 і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2023 у справі № 910/5505/23 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2023 у справі № 910/5505/23 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/5505/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.01.2024.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук