ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 Справа № 917/1735/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., після виходу з лікарняного та відпустки, розглянувши справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз", вул. Будька, 26А, м. Гадяч, Полтавська обл., 37300

до відповідача Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м.Полтава, 36022

про стягнення 27 510,95 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Приватне акціонерне товариство "Гадячгаз" просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 27 510,95 грн заподіяних збитків завданих позивачу внаслідок пошкодження 27.07.2023 підземного газопроводу ду-40 по вул. Вишневій в с.Рашківка Миргородського району, Полтавської області.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію заявки № 164 від 27.07.2023, копію Акту від 27.07.2023, копію технічного акту обстеження газопроводу від 27.07.2023, копію пояснюючої записки від 27.07.2023, копію Акту-розрахунку обсягу витоку природного газу, копію рішення Виконавчого комітету Рашівської сільської ради від 28.12.2003 № 73, копію додатку до рішення виконкому Рашівської сільської ради від 28.05.2003, копію Акту прийому та передачі основних фондів від 28.12.2003, інвентарну картку обліку основних засобів, рішення Лютенської сільської ради від 19.02.2021 № 22 "Про затвердження на посаду старости Рашівського старостинського округу Лютенської сільської ради" та скріншоти з офіційного веб сайту Лютенської сільської ради; копію листа № 1632/991/02 від 22.08.2023, копію опису вкладення та фіскальних чеків про направлення листа, рахунку на оплату № 1112 від 01.08.2023, копію рахунку на оплату № 1113 від 01.08.2023, копію Акту виконання робіт (надання послуг) № 3570 від 01.08.2023, копію листа № 1561/947/06 від 09.08.2023, копію листа № 02.2/01-21/824 від 09.08.2023, копію Додаткової угоди № 3 від 28.12.2022 до Договору купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3259-ОГРМ від 21.06.2022 з доказами підписання, копію Додаткової угоди № 4 від 01.05.2023 до Договору купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3259-ОГРМ від 21.06.2022 з доказами підписання, копію Акту приймання-передачі природного газу № 13858 від 31.07.2023 з доказами підписання, копію наряду-допуску до газонебезпечних робіт у газовому господарстві № 83/1 від 01.08.2023 р., копію подорожного листа ватажного автомобіля від 01.03.2023, копію будівельного паспорту підземного газопроводу від 01.08.2023 р., копію Акту про прийомку закінченого будівництвом об`єкта системи газопостачання від 01.08.2023, копію Акту проведення комплексного випробування (пуско-налагоджувальних робіт) від 01.08.2023, копію наказу № 132 від 20.12.2021, витяги з калькуляцій; витяги з Додатку № 1 до наказу № 189/1 від 07.11.2016, копію наказу № 181 від 01.11.2016, копію наказу №189/1 від 07.11.2016, копію видаткової накладної № 47779 від 10.05.2023, копію видаткової накладної №66151 від 05.07.2023, копію Акту списання від 31:08.2023 р.

06.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву вх. № 12143, відповідно до якого відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає з огляду на недоведеність позовних вимог та відсутність в діях відповідача складу цивільного правопорушення, що є підставою для стягнення збитків.

На підтвердження обґрунтованості заперечень проти позовних вимог відповідач надав наступні докази: копію паспорту повітряної лінії електропередачі ПЛ-04кВ Л-1 від трансформаторної підстанції (ТП)№414 в с.Рашівка, Миргородського району, Полтавської області по вул. Вишневій.

11.10.2023 до суду надійшла відповідь на відзив вх. № 12960, в якій позивач наводить спростування доводів відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. До відповіді на відзив позивачем надано копії наступних доказів: копія 1 та 11 сторінок зведеного переліку суб`єктів природних монополій станом на 31.07.2023 року, копію 1 та 12 сторінок зведеного переліку суб`єктів природних монополій станом на 31.07.2023 року, копія інформації щодо вебсайту "Відкриті дані земельного кадастру України", копію повідомлення №4 від 19.04.2019.

18.10.2023 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив вх. №13247.

25.10.2023 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення по справі вх. № 13668.

Інших заяв по суті спору не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

18.09.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" до відповідача Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про стягнення 27 510,95 грн заподіяних збитків.

Крім того, позивач просив суд здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2023 року справу № 917/1735/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 19.09.2023 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суду не надав.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Приватне акціонерне товариство "Гадячгаз" здійснює діяльність з розподілу природного газу в зоні ліцензійної діяльності, згідно з Постановою НКРЕКП від 15.06.2017 № 775 "Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ "ГАДЯЧГАЗ" (з урахуванням змін внесених постановою НКРЕКП від 16.12.2020 р. № 2510), якою Товариству видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м. Гадяч та сіл Біленченківка, Великі Будища, Бобрик, Бакути, Бухалове, Бутовичеське, Березова Лука, Лихопілля, Мелешки, Броварки, Бірки (Краснолуцька сільська об`єднана ТГ), Вечірчине, Вельбівка, Запільське (Великобудищанська сільська об`єднана ТГ), Веприк, Вирішальне (Сергіївська сільська об?єднана ТГ), Воронівщина, Велике, Андріяшівка, Ветхалівка, Веселе, Венеславівка, Глибока Долина, Гречанівка, Дучинці, Степове, Книшівка, Красна Лука, Качанове, Круглик, Кіблицьке, Сергіївка, Кияшківське, Київське, Коновалове, Лютенька, Лисівка, Лободине, Морозівщина (Великобудищанська сільська об?єднана ТГ), Мартинівка, Могиланів, Млин (Лютенська ТГ), Мала Побиванка, Максимівка, Малі Будища, Миколаївка, Новоселівка, Осняги, Островерхівка, Петрівка-Роменська, Плішивець, Писарівщина (Гадяцька міська об`єднана ТГ), Пирятиншина, Розбитівка, Римарівка, Рашівка, Ручки (Негрівсько-Роменська сільська об?єднана ТГ), Дачне, Сари, Степаненки, Середняки, Соснівка (Лютенська ТГ), Сватки, Тимофіівка, Тепле, Харківці (Гадяцька міська об`єднана ТГ), Хітці, Ціпки, Шадурка, Чернече, Червоний Кут, Педоричі Миргородського району Полтавської області, де знаходиться газорозподильна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Позивача.

27.07.2023 року об 11.43 год. на аварійно - диспетчерську службу ПрАТ "Гадячгаз" за номером "104" надійшло повідомлення він представників Миргородської об`єднаної філії АТ "Полтаваобленерго" про пошкодження підземного газопроводу під час проведення земляних робіт, що знаходяться по вул. Вишневій в с. Рашівка, Миргородського району, Полтавської області.

На місці виникнення аварійної ситуації представниками Позивача за участю представника органу місцевого самоврядування, а також за участі представника Гадяцької дільниці Миргородської об`єднаної філії АТ "Полтаваобленерго" - майстра Кацюби О.Ф. 27.07:2023 р. складено Акт.

Згідно Акту, представниками ПрАТ "Гадячгаз" за участю представинк "Полтаваобленерго" та старости Рашівського старостинського округу Грінька Р.М. було проведено обстеження підземного розподільного газопроводу середнього тиску с. Рашівка по вул. Вишнева, та встановлено, що АТ "Полтаваобленерго" виконувало, земляні роботи в межах охоронних зон ГРМ без попереднього погодження з газорозподільним підприємством ПрАТ "Ґалячгаз", чим порушено п. 7 гл. 4 розділ ІІІ Кодексу ГРМ, внаслідок чого спричинено механічне пошкодження газопроводу середнього тиску.

Роботи виконувались землерийною технікою АТ "Полтаваобленерго" ХТЗ 150 К, державний номер НОМЕР_1 . Розмір ділянки пошкодженого газопроводу становить 40 мм діаметром, 15 см довжиною та 3 см шириною, тиск в системі 2.2 кг/см. кв. Витік тазу було ліквідовано працівниками Оператора ГРМ о 12 год. 53 хв.

Також, представниками Оператора ГРМ складено Технічний акт обстеження газопроводу від 27.07.2023 року. Згідно Технічного акту, внаслідок пошкодження підземного газопроводу ду-40 по вул. Вишневій в с. Рашівка, Миргородського району, Полтавської області в газопроводі утворився отвір діаметром 40 мм та відбувся витік природного газу, який тривав з 11:43 год 27.07.2023 року до 12:53 годин 27.07.2023 року.

Підземний газопровід середнього тиску ду-40 вул. Вишневій в с. Рашівка Миргородського району Полтавської області знаходиться на балансі ПрАТ "Гадячгаз".

На підтвердження Позивач надав рішення Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 28 грудня 2003 року № 73, Акт прийому та передачі основних фондів від 28 грудня 2003 року та інвентарну картку обліку основних засобів.

Відповідач перед проведенням земляних робіт не звертався до Позивача, та, відповідно не отримував письмового погодження від ПрАТ "Гадячгаз" на проведення земляних робіт в охоронній зоні ГРМ. Представники Оператора ГРМ не були присутніми під час проведення 27.07.2023 р. Відповідачем земляних робіт по вул. Вишневій в с. Рашівка Миргородського району Полтавської області.

При цьому, форма власності земельної ділянки, що знаходиться по вул. Вишневій в с. Рашівка, Миргородського району, Полтавської області на якій відбулось пошкодження підземного газопроводу є комунальною, яка належить Рашівській територіальній громаді.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на частину 2 статті 1166 ЦК України та робить розрахунок збитків, які були йому завдані внаслідок пошкодження відповідачем підземного газопроводу вартість об`єму витоку (витрати) природного газу внаслідок пошкодження газопроводу в розмірі 21967,27 грн., вартість ремонту газопроводу в розмірі 5343,69 грн.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України (далі ГК України), якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування шкоди.

Застосування цього способу захисту визначається положенням ст. 22 ЦК України і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК України), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82 ЦК України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до відносин не договірних зобов`язань відшкодування шкоди.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України, абз. 6 ч. 2 ст. 20, ч. 1 ст. 224 ГК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відшкодування позадоговірної шкоди за своєю правовою природою є деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у ст. 1166 ЦК України. Відповідно до цієї норми закону майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, в свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

До спірних правовідносин судом першої інстанції застосовано положення ст. 1187 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За загальними правилами відшкодування шкоди, визначеними у ст. 1192 ЦК України, особа, яка завдала шкоди майну, може відшкодувати її способом відшкодування в натурі або відшкодуванням завданих збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

В обґрунтування позову і заперечень на нього позивач і відповідач послались на вимоги Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 та норми Правил безпеки систем газопостачання України (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015 року.

Газопровід використовується позивачем для здійснення діяльності з розподілу і транспортування природного газу газопроводом, ця діяльність в розумінні ст. 1187 ЦК України також є джерелом підвищеної небезпеки.

Виконання відповідачем регламентних робіт по заміні бетонної опори в зоні пролягання газопроводу виконувалось землерийною технікою ХТЗ 150К д.н.з НОМЕР_2 , що є джерелом підвищеної небезпеки та дає підстави застосувати до правовідносин сторін ст.1188 ЦК України.

Системний аналіз вищезазначених норм права щодо деліктної відповідальності у сукупності з нормами права щодо шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у особи, яка її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини.

Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, визначає, що власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель (пункт 4 розділу 4 глави 3 Основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи).

Стаття 11 Закону України "Про трубопровідний транспорт" передбачає встановлення охоронних зон уздовж трубопроводів. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об`єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.

Згідно із статтею 99 Земельного кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів як право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відомості про обмеження у використанні земель підлягають внесенню до Державного земельного кадастру на підставі заяви: власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності або особи, на користь якої встановлені обмеження, - щодо обмежень, які стосуються використання певної земельної ділянки; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, рішенням якого затверджена документація із землеустрою, яка є підставою для внесення відомостей про ці обмеження до Державного земельного кадастру, - щодо інших обмежень (стаття 28 Закону України "Про державний земельний кадастр").

Пунктом 4 глави 4 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем унормовано, що власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів ГРМ.

Охоронні зони об`єктів ГРМ зазначаються в документації із землеустрою з дати надання земельної ділянки для будівництва об`єкта ГРМ.

За положеннями Кодексу газорозподільних систем земельні ділянки, що входять до охоронних зон, використовуються власниками, орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з обов`язковим дотриманням вимог цього Кодексу (пункт 5).

Роботи в охоронних зонах проводяться власниками, орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з попереднім повідомленням про їх початок Оператора ГРМ (пункт 6 глави 4).

Проведення ремонтних будівельних робіт та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням про їх початок Оператора ГРМ (пункт 7 глави 4).

Письмове погодження, що надається Оператором ГРМ на право проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт поблизу ГРМ, має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та земляних робіт. До погодження додається схема газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо) (пункт 8 розділу 4).

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України щодо визначення поняття "земляні роботи" і порядку проведення підготовчих робіт під час будівництва листом №7/14-3872 від 07.03.2012 роз`яснило, що усталеною практикою є віднесення до земляних робіт комплексу робіт, пов`язаних з розробкою, переміщенням, укладанням та ущільненням ґрунту, вичерпний перелік яких наведено у ДБН Д.2.2-1-99 "Ресурсні елементні кошторисні норми на будівельні роботи. Земляні роботи", що містить норми на розробку, переміщення ґрунту та супутні роботи в промисловому, житлово-цивільному, транспортному та гідротехнічному будівництві».

Позивачем не доведено, що документація із землеустрою з дати надання земельної ділянки для будівництва об`єкта ГРМ містить інформацію про охоронну зону об`єкта ГРМ газопроводу середнього тиску ду-40 вул. Вишневій в с. Рашівка Миргородського району Полтавської області, збудованого за рахунок членів кооперативу "Вишня" та переданого у власність ВАТ "Гадячгаз" для подальшого обслуговування (рішення Гадяцької сільської ради Гадяцького району, Полтавської області від 28.12.2003 року).

Матеріали справи не місять доказів щодо обізнаності відповідача про прокладення в охоронній зоні об`єкта енергетики - повітряної лінії електропередачі ПЛ-04кВ в с. Рашівка, Миргородського району, Полтавської області по вул. Вишневій газопроводу середнього тиску ду-40, та погодження проведення земляних робіт та робіт з порушення благоустрою в охоронній зоні.

Правові та організаційні засади встановлення та дотримання правового режиму земель спеціальних зон об`єктів енергетики з метою забезпечення безперебійного функціонування цих об`єктів, раціонального використання земель, а також безпечної життєдіяльності та захисту населення і господарських об`єктів від впливу можливих аварій визначені Законом України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів" від 9 липня 2010 року № 2480-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 2480-VI).

Відповідно до визначень, встановлених ст. 1 Закону № 2480-VI охоронні зони об`єктів енергетики - зона вздовж повітряних і кабельних ліній електропередачі, навколо електростанцій, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів та пристроїв і магістральних теплових мереж, споруд альтернативної енергетики тощо для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодженню, а також для зменшення їх негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля; повітряна лінія електропередачі - електроустановка, призначена для передавання електричної енергії по проводах, розташованих просто неба і прикріплених за допомогою ізоляторів та арматури до опор або кронштейнів і стояків на інженерних спорудах (мостах, шляхопроводах тощо).

До земель місцевої (локальної) електричної мережі відносяться земельні ділянки, надані для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів передачі електричної енергії від магістральної електричної мережі до споживачів електричної енергії: повітряні і кабельні лінії електропередачі, трансформаторні підстанції та розподільні пункти, струмопроводи, пристрої і споруди диспетчерсько-технологічного управління процесом електропередачі, повітряні або кабельні вводи до житлових або нежитлових споруд (ст. 10 Закону № 2480-VI).

Згідно з приписами ч. 2 ст.22 Закону № 2480-VI охоронні зони уздовж повітряних ліній електропередачі встановлюються у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки ліній від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на певній відстані залежно від напруги ліній електропередачі.

Розмір охоронних та санітарно-захисних зон уздовж повітряних ліній електропередачі визначається паралельними прямими по обидва боки ліній від крайніх проводів на відстані від 2,0 до 40,0 метра залежно від напруги (ч. 3 ст. 24 Закону № 2480-VI) в даному випадку 2,00 м.

В силу вимог ст. 32 Закону № 2480-VI власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним та юридичним особам у межах спеціальних зон об`єктів енергетики без письмової згоди підприємств енергетики, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється виконувати земляні, будівельні та інші роботи, що можуть призвести до порушення безаварійного функціонування об`єктів електричних мереж.

Додаткові вимоги щодо особливого режиму використання земель у межах спеціальних зон об`єктів енергетики встановлюються Правилами охорони електричних мереж, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Така ж заборона щодо виконання земляних робіт на глибині понад 0,3 метра без письмової згоди енергопідприємства, а також без присутності їх представника встановлена п. 9 Постанови Кабінету міністрів України від 04.03.1997 №209 "Про затвердження Правил охорони електричних мереж", яка була чинною на час прокладання газопроводу середнього тиску ду-40 вул. Вишневій в с. Рашівка Миргородського району Полтавської області збудованого в 2003 році в межах охоронної зони об`єкту електроенергетики - повітряної лінії електропередачі ПЛ-04кВ в с. Рашівка, Миргородського району, Полтавської області по вул. Вишневій

Додаткові вимоги щодо особливого режиму використання земель у межах спеціальних зон об`єктів енергетики встановлені Правилами охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2022 №1455, надалі Правила охорони електричних мереж. Дія цих Правил поширюється на юридичних та фізичних осіб/фізичних осіб - підприємців, у власності яких перебувають об`єкти передачі електричної енергії і/або які здійснюють їх експлуатацію (далі - власники електричних мереж), а також яким надано у власність або користування земельні ділянки, на яких розміщуються об`єкти передачі електричної енергії.

Охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки та повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки лінії від крайніх проводів за умови їх невідхиленого положення на таку відстань по горизонталі, зокрема, 2 метри - до 1 кВ (п. 7 Правил охорони електричних мереж).

П.32 Правил охорони електричних мереж встановлено, що місцеві органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, які надають дозволи на розміщення об`єктів будівництва, в тому числі в охоронних та санітарно-захисних зонах електричних мереж, зобов`язані сприяти власникам електричних мереж у роботі із збереження електричних мереж, запобігання аваріям і ліквідації їх наслідків у діючих електромережах, а також у забезпеченні виконання вимог цих Правил юридичними та фізичними особами/фізичними особами - підприємцями. Відповідальність юридичних та фізичних осіб/фізичних осіб - підприємців за порушення вимог цих Правил, порядок притягнення осіб до дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної та кримінальної відповідальності визначаються згідно із законом.

27.07.2023 працівниками АТ "Полтаваобленерго" проводились планові, регламентні роботи по капітальному ремонту на повітряній лінії електропередач в с. Рашівка, Миргородського району, Полтавської області по вул. Вишневій. Відстань від розподільного газопроводу в с. Рашівка, Миргородського району, Полтавської області по вул. Вишневій до підземних частин опор раніше збудованої повітряної лінії електропередачі ПЛ-04кВ Л-1 від трансформаторної підстанції (ТП)№414 (дата введення в експлуатацію 1968 рік) складає 0,17 метра, що підтверджує знаходження розподільного газопроводу в охоронній зоні електричних мереж та, в силу вимог Закону № 2480-VI, не потребує отримання дозволу на проведення земляних робіт на землі спеціальної зони об`єкта енергетики.

Відповідно до ст. 33 Закону № 2480-VI будівельні, ремонтні, земляні, геологорозвідувальні, бурові, вибухові, гірничі, землечерпальні та днопоглиблювальні роботи на земельних ділянках, розташованих у спеціальних зонах об`єктів енергетики, проводяться за погодженням із підприємствами, що експлуатують ці об`єкти. Фізичні та юридичні особи, які отримали дозвіл на проведення робіт на земельних ділянках, розташованих у спеціальних зонах об`єктів енергетики, зобов`язані виконувати їх з дотриманням умов, які забезпечують збереження зазначених об`єктів, та дотриманням правового режиму цих земель.

Державний контроль за дотриманням правового режиму спеціальних зон здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в нафтогазовому комплексі, а за використанням та охороною земель - органами, що здійснюють такий контроль відповідно до закону (ст. 36 Закону № 2480-VI).

Позивачем не доведено протиправної поведінки АТ "Полтаваобленерго" при виконанні планових, регламентних робіт по капітальному ремонту, згідно затверджених графіків на повітряній лінії електропередач ПЛ-04кВ Л-1 від трансформаторної підстанції (ТП)№414 в с.Рашівка, Миргородського району, Полтавської області по вул. Вишневій та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Матеріалами справи також не доведено вини відповідача, оскільки докази про підтвердження того, що АТ "Полтаваобленерго" знало про наявність прокладення газопроводу середнього тиску ду-40 вул. Вишневій в с. Рашівка Миргородського району Полтавської області в спеціальній охоронній зоні об`єкта енергетики - повітряної лінії електропередачі низької напруги ПЛ-04кВ.

Матеріалами справи підтверджено, що газопровід середнього тиску ду-40 по вул.Вишневій в с. Рашівка Миргородського району Полтавської області збудований за рахунок членів кооперативу "Вишня" та переданий у власність ВАТ "Гадячгаз" для подальшого обслуговування (рішення Гадяцької сільської ради Гадяцьйого району, Полтавської області від 28.12.2003 року), побудовано в зоні земель спеціальних зон об`єктів енергетики повітряної лінії електропередачі низької напруги ПЛ-04кВ, побудованої в 1968 році.

Заперечення позивача щодо достовірності паспорту повітряної лінії електропередачі ПЛ-04кВ Л-1 від трансформаторної підстанції (ТП)№414 в с. Рашівка, Миргородського району, Полтавської області по вул. Вишневій з підстав зміни організаційно правової форми відповідача з ВАТ на ПАТ судом до уваги не приймається з підстав того, що в Статуті АТ "Полтаваобленерго", затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів від 17.04.2019 протокол №21 в п. 1.1. зазначено, що згідно рішення Загальних зборів від 17.04.2019 року змінено найменування Публічного Акціонерного Товариства "Полтаваобленерго" на Акціонерне Товариство "Полтаваобленерго" (далі за текстом - "Товариство"), а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне. Акціонерне Товариство "Полтаваобленерго" є новим найменуванням Публічного Акціонерного Товариства "Полтаваобленерго", яке було новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства "Полтаваобленерго" відповідно до вимог Закону України "Про акціонерні товариства". Товариство є правонаступником державної акціонерної енергопостачальної компанії "Полтаваобленерго", заснованої у формі відкритого акціонерного товариства відповідно до наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 28 липня 1995 року № 132, шляхом перетворення державного енергопостачального підприємства у державну акціонерну енергопостачальну компанію "Полтаваобленерго" відповідно до Указу Президента України № 282/95 від 04 квітня 1995 року "Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України". На момент створення Товариства його єдиним засновником була держава в особі Міністерства енергетики України. На момент державної реєстрації цього Статуту акціонерами Товариства є фізичні та юридичні особи, які набули право власності на акції Товариства у процесі приватизації та у інших випадках, передбачених законодавством. Товариство по всьому майну, правам та обов`язкам є правонаступником Публічного Акціонерного Товариства "Полтаваобленерго", яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Полтаваобленерго", правонаступника державної акціонерної енергопостачальної компанії "Полтаваобленерго" (п. 1.2 та п. 1.3. Статуту).

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України від 28.10.2010 №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до частини 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі Проніна проти України за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Заперечення відповідача судом оцінюються як правомірні.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив із наступного.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову.

2. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 24.01.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик