ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2024 р. Справа№ 910/14352/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Іоннікової І.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ»

на рішення Господарського суду Київської області від 31.05.2023

у справі №910/14532/22 (суддя - Антонова В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-будівельна компанія «Сіті- Буд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ»

про стягнення 100 000 грн

ВСТАНОВИВ:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-будівельна компанія «Сіті-Буд» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ» (відповідач) про стягнення 100 000,00 грн також позивач просив суд стягнути з відповідача 2481,00 грн судового збору та 26880,00 грн витрат на правову допомогу адвоката.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на не поставлення відповідачем оплаченого позивачем товару на загальну суму 100 000,00 грн, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача вартість оплаченого, але не поставленого товару у загальному розмірі 100000,00 грн.

1.2. короткий зміст рішень судів першої інстанції

26.12.2022 ухвалою Господарського суду міста Києві матеріали позовної заяви передано за територіальною підсудністю на розгляд до Господарського суду Київської області.

27.02.2022 до Господарського суду Київської області надійшли матеріали позовної заяви.

Ухвалою від 22.03.2023 Господарський суд Київської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі № 910/14532/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-будівельна компанія «Сіті-Буд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ» про стягнення 100 000,00 грн задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-будівельна компанія «Сіті-Буд» 100000 грн 00 коп. заборгованості, 2481 грн 00 коп витрат по сплаті судового збору та 13 440 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не надано жодних доказів у підтвердження поставки товару у власність позивача чи відмови покупця від отримання товару після здійснення позивачем оплати на суму 100 000,00 грн. Також матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем на користь позивача суми попередньої оплати, здійсненої останнім.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 100 000,00 грн є правомірними та обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню у повному обсязі

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ» звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі №910/14532/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В, судді - Іоннікова І.А, Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №910/14532/22.

06.07.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/14532/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ» на рішення Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі № 910/14532/22 - залишено без руху.

07.08.2023 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату суду від 08.08.2023 у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/14532/22.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В, судді - Іоннікова І.А, Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/14532/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ» на рішення Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі №910/14532/22. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції незаконно позбавив його можливості подати відзив на позовну заяву, чим порушив його право на захист.

Крім того, заперечуючи щодо підстав задоволення позову, відповідач зазначає, що у зв`язку з існуванням обставин непереборної сили матеріали справи не містять доказів, що строк виконання зобов`язання настав, а отже відповідачем не порушено зобов`язання та відсутні підстави для повернення авансу.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач своїм правом на подання відзиву не скористався.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

15 серпня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-будівельна компанія «Сіті-Буд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ» на підставі усної домовленості погоджено постачання 2000 літрів дизельного палива.

На виконання вказаної домовленості і виставленого відповідачем рахунку на оплату № 331, позивачем було здійснено оплату в розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2019 від 15.08.2022.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, ні на момент подання позову, ні на момент прийняття рішення судом першої інстанції (31.05.2023) відповідач не виконав свого зобов`язання щодо поставки товару.

У порядку досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача направлена претензія від 27.10.2022, з вимогою протягом 7 (семи) днів з моменту отримання претензії поставити товар чи повернути грошові кошти в розмірі 100000,00 грн.

Оскільки оплачений товар відповідачем поставлений не був і сплачені позивачем грошові кошти не були повернуті, останній і звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що між сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб, шляхом виставлення рахунку на оплату продавцем та здійснення його оплати покупцем, оскільки ТОВ «Імперіал ОПТ» вчинило юридично значиму дію - виставило рахунок на оплату товару № 331 від 15.08.2022, а ТОВ «Транспортно-будівельна компанія «Сіті- Буд» оплатило вказаний рахунок.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є правом покупця, а не продавця.

Дослідивши матеріли справи, з огляду на укладення договору у спрощений спосіб, колегія суддів дійшла до висновку, що зобов`язання по поставці у відповідача виникло одразу після сплати позивачем авансу у розмірі 100% вартості товару, і таке зобов`язання залишається невиконаним протягом тривалого часу.

При цьому, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані посилання відповідача на наявність обставин непереборної сили, як на підставу для відстрочення виконання зобов`язання, оскільки матеріли справи не містять доказів, що відповідачем повідомлено позивача про існування обставин непереборної сили які саме відповідачу перешкоджають виконати зобов`язання яке виникло у сторін зі спірних правовідносин.

Колегія суддів наголошує, що в даному випадку посилання на усні домовленості які не визнаються обома сторонами не доведені суду належними та допустимими доказами, а отже не можуть бути прийняті як підстава для відстрочення виконання зобов`язання по поставці.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не надано жодних доказів у підтвердження поставки товару у власність позивача чи відмови покупця від отримання товару, а також не доведено, що строк виконання зобов`язання не настав.

Крім того, матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем на користь позивача суми попередньої оплати, здійсненої останнім.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 100 000,00 грн є правомірними та обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню у повному обсязі.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність порушеного права, у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку по поставці товару, який було оплачено позивачем і таке право підлягає захисту шляхом повернення авансу.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено, що позивач довів обґрунтованість заявленого позову, а отже позов підлягає задоволенню.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у частині 1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною першою статті 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Водночас, слід зазначити, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 статті 640 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (частина восьма статті 181 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Водночас, як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Щодо доводів апелянта, що суд першої інстанції незаконно позбавив його можливості подати відзив на позовну заяву, чим порушив його право на захист, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Таким чином, процесуальним законом чітко визначено, що продовжено може бути процесуальний строк яки не закінчився на момент подання заяви про його продовження, з огляду на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач подав заяву про продовження процесуального строку вже після його закінчення, а відзиву на позовну заяву не подав, натомість відповідач не був позбавлений права подати до суду відзив з клопотанням про поновлення процесуального строку, а отже дії суду першої інстанції відповідали нормам процесуального закону, натомість відповідач сам не скористався передбаченим законом правовим механізмом для належного захисту своїх прав, що не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Щодо суті спору, колегія суддів зазначає, що лист ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, на який посилається відповідач, є загальним та не засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) саме за Договором поставки (укладеним у спрощений спосіб) щодо неможливості виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару, а відтак вказаний лист не є достатньою підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за Договором.

Крім того, домовленість щодо поставки виникла вже після запровадження воєнного стану, а тому сторони, в тому числі і відповідач, мали усвідомлювати права та обов`язки, які у них виникнуть після вчинення юридично значущих дій (виставлення рахунку та його оплати), а отже строк виконання зобов`язання відповідачем є таким що настав, та таким що пропущений без поважних причин.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі №910/14532/22 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ» на рішення Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі №910/14532/22 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал ОПТ» на рішення Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі №910/14532/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі №910/14532/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Є.Ю. Шаптала

І.А. Іоннікова