ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2024 р. м. Київ Справа № 911/3311/23

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу № 911/3311/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна

енергопостачальна компанія», м. Вишневе Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали»,

м. Обухів (пн), с. Таценки (пн) Київської області

про стягнення 26 715,42 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Побутрембудматеріали (далі-відповідач) про стягнення 26 715,42 грн, з яких 16 837,67 грн заборгованості, 1 408,83 грн 3 % річних, 7 320,26 грн інфляційного нарахування та 1 148,65 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач всупереч п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.п. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, а також умов укладеного між позивачем та відповідачем Договору № 420042877 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії споживачу не здійснив оплату за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 16 837,67 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем на підставі Додатку № 3 до договору (комерційна пропозиція) нараховано 1 408,83 грн 3 % річних, 7 320,26 грн інфляційного нарахування та 1 148,65 грн пені.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3311/23; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; запропоновано відповідачу подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України сторонами до суду не подано.

Відповідач не скористався правом, наданим статтею 165 ГПК України, та відзив до суду не надіслав, хоча про розгляд справи відповідач був належним чином повідомлений відповідно до пункту 5 частини шостої статті 242 ГПК України, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим поверненням рекомендованого повідомлення № 060006122 про вручення поштового відправлення судової кореспонденції на адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів регулюються Законом України Про ринок електричної енергії, який набрав чинності з 11.06.2020 р.

Крім того, взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії врегульовані Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 312 від 14.03.2018 р. (надалі - Правила роздрібного ринку, ПРРЕЕ).

Так, відповідно до п. 2 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Товариство з обмеженою відповідальністю Київська обласна енергопостачальна компанія має ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 р. № 429, є електропостачальником і в силу п. 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії виконує функції постачальника універсальної послуги.

Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань. оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Згідно приписів п. 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії та п. 1.2.15 ПРРЕЕ, враховуючи фактичне споживання електричної енергії, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (за договором постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Побутрембудматеріали (за договором споживач) укладено Договір № 42004277 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Так, відповідно до п. 2.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п.п. 2.3, 2.4 договору, обсяг проданої споживачу електроенергії визначається ОСР та для споживачів, які не є побутовими (юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), підтверджується шляхом підписання Сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії / акта приймання-передачі електричної енергії. Точки комерційного обліку, в яких відбувається зміна власника електричної енергії, визначаються в договорі споживача з ОСР, а присвоєні для них ЕІС-коди вказуються в заяві приєднання, яка є Додатком №1 до цього договору.

Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні (п. 3.4 договору).

Пунктами 5.1, 5.2, 5.3 договору передбачено, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком № 3 до цього договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію. Ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором.

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її заміни. У випадках застосування до споживача диференційованих цін (тарифів) на електричну енергію суми, вказані в рахунках, можуть відображати середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (тарифів). Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.п. 5.7, 5.8 договору).

Відповідно до п. 5.10 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до п. 6.2 договору, споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

У пункті 13.1 договору сторони погодили, що цей договір укладається на строк, ззначений у комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання алене раніше дати, наведеній в комерційній пропозиції. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднані.

В свою чергу умовами Комерційної пропозиції «Універсал», яка є Додатком № 3 до договору визначено умови оплати, зокрема, шляхом здійснення попередньої оплати - 100 % вартості договірного обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період - повинна бути оплачена до дати початку розрахункового періоду; остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію.

Розмір пені та/або штрафу: подвійна облікова ставка Національного банку України (НБУ). Споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення.

Рахунок на попередню оплату надається постачальником споживачу до дати початку відповідного розрахункового періоду. Рахунок за фактично спожиту електричну енергію (остаточниий розрахунок) надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані постачальником рахунки підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Вказаний договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Приєднавшись до договору, відповідач взяв на себе договірні зобов`язання, зокрема, щодо здійснення оплати вартості спожитої електричної енергії.

Так, позивач зазначає, що на виконання умов договору, ним з 01.01.2019 здійснювалось постачання електричної енергії на об`єкт відповідача, що підтверджується складеними Актами прийняття-передавання електричної енергії з січня 2019 по грудень 2020 (копії долучено до матеріалів справи).

Однак, відповідач, всупереч п.1 ч. З ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», підпункту 2 п.5.5.5. ПРРЕЕ, а також, умов укладеного між сторонами договору, не здійснив повний розрахунок за фактично спожиту електричну енергію згідно виставлених до сплати рахунків-фактур за спожиту електричну енергію за період з січеня 2019 по грудень 2020, у зв`язку із чим станом на 26.10.2023 за ним утворилась заборгованість в сумі 16 837,67 грн.

Таким чином, у зв`язку із неоплатою відповідачем поставленої електричної енергії, позивач вказує на наявність у відповідача заборгованості у розмірі 16 837,67 грн.

При цьому, слід зазначити, що пунктом 4.3 ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі - щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Так, позивач зазначає, що у відповідності до п. 4.3 ПРРЕЕ, ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні електромережі», як оператором системи розподілу та адміністратором комерційного обліку, щомісячно ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» надається інформація про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем.

Позивач листом № 3189 від 06.10.2023 звернувся до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» з проханням надати інформацію про фактичний обсяг розподіленої електричної енергії. У відповідь на вказаний лист позивача оператор системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київській регіональні електромережі» позивачу надав довідку №20-1-690 від 09.10.2023 року, в якій зазначено фактичний обсяг розподіленої електричної енергії споживачу ТОВ Побутрембудматеріали.

На підставі отриманих даних від ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» позивачем сформовано та виставлено до сплати відповідачу рахунки-фактури за спожиту електричну енергію, копії яких долучено до матеріалів справи.

Судом встановлено факт споживання відповідачем електричної енергії у спірний період, водночас відповідач в порушення вимог закону, не розрахувався за її споживання у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у сумі 16 837,67 грн.

Як зазначається у позові, оскільки у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, розрахована з урахуванням фактичних обсягів споживання, останній і звернувся з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з приписами ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, а відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України Про ринок електричної енергії.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 ЗУ Про ринок електричної енергії споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

За таких обставин, враховуючи, відсутність в матеріалах справи доказів повної оплати відповідачем боргу за спожиту електричну енергію за спірний період, що також не спростовано відповідачем за відсутність доказів протилежного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 16 837,67 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, крім основної заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача1 408,83 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 12.01.2021 по 26.10.2023 та 7 320,26 грн інфляційних нарахувань, нарахованих за період: січень 2021 - вересень 2023.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних у сумі 1 408,83 грн та інфляційних втрат в сумі 7 320,26 грн судом встановлено, що такі розрахунки є обґрунтованими, арифметично вірними, а тому, вимоги в цій частині підлягають задоволенню в заявлених сумах.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Як зазначалося вище, відповідно до положень Комерційної пропозиції "Універсал", яка є додатком № 3 до договору, розмір пені та/або штрафу - подвійна облікова ставка Національного банку України.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що наявний в матеріалах розрахунок пені є арифметично вірним, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 148,65 грн, нараховану на заборгованість відповідача за період з 12.01.2021 року по 12.07.2021.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Такимч чином, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» (08700, Київська область, м. Обухів (пн), с. Таценки (пн), ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 8-В, ) 16 837 (шістнадцять тисяч вісімсот тридцять сім) грн 67 коп заборгованості, 1 408 (одну тисячу чотириста вісім) грн 83 коп 3 % річних, 7 320 (сім тисяч триста двадцять) грн 26 коп інфляційного нарахування, 1 148 (одну тисячу сто сорок вісім) грн 65 коп пені та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 22.01.2024.

Суддя О.О. Христенко