ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 Справа № 914/3397/23

за позовом: Керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області, м. Яворів, Львівська обл. в інтересах держави в особі

позивача: Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), м. Київ

до відповідача: ПП Старицький Мясокомбінат, с. Воля-Старицька, Яворівський р-н, Львівська обл.

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування

ціна позову: 24 494,20грн.

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Представники:

від прокуратури: Панькевич Роман Васильович прокурор;

від позивача: Кацап Вікторія Романівна представник (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов керівником Яворівської окружної прокуратури Львівської області, м. Яворів, Львівська обл. в інтересах держави в особі позивача Держана служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), м. Київ до відповідача ПП Старицький Мясокомбінат, с. Воля-Старицька, Яворівський р-н, Львівська обл. про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування у сумі 24 494,20грн. Також у прохальній частині позовної заяви прокурор просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2684,00грн.

Ухвалою суду від 20.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та розгляд справи по суті призначити на 14.12.2023 року на 10:20 год. Рух справи в ухвалах суду.

23.11.2023 року на поштову адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за вх.№28621/23, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

11.12.2023 року через систему Електронний суд представником позивача подано заяву за вх.№30185/23 про участь у судовому засіданні 14.12.2023 року на 10год. 20хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзвязку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаціної системи, яке судом ухвалою суду від 12.12.2023 року задоволено.

19.12.2023 року представником позивача подано через систему «Електронний суд» відповідь на відзив за вх.№31033/23.

25.12.2023 року керівником Яворівської окружної прокуратури подано відповідь на відзив за вх.№31424/23.

В судове засідання 11.01.2024 року прокурор явку забезпечив, який підтримав позовні вимоги та просить позов задоволити.

В судове засідання 11.01.2024, яке проводилося з представником позивача в режимі відеоконференції, представник позивача явку забезпечив, та підтримав позовні вимоги,0 просить позов задоволити.

В судове засідання 11.01.2024 року відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, суд належним чином та завчасно (14.12.2023 року) повідомив відповідача про день та час розгляду справи, про що свідчить довідка Господарського суду Львівської області про доставку електронного листа, одночасно суд зазначає, що відповідачу відомо про розгляд справи, оскільки ним подавався відзив на позовну заяву.

Ухвали суду надіслані учасникам справи за адресами, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресами, яка вказана позивачем у позовній заяві.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Аргументи прокуратури.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.09.2020 посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Відділ/Управління Укртрансбезпеки) відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 07.09.2020 року по 13.09.2020 рік, направлення на рейдову перевірку № 000229 від 03.09.2020 року, проведено перевірку транспортного засобу DAF модель CF 85.410 номерний знак НОМЕР_1 , із причіпом марки WELLMEYER моделі АКО-18 номерний знак НОМЕР_2 , що належить ПП «Старицький М`ясокомбінат», під час якої встановлено перевезення вантажу - свинина згідно ТТН № Р29 з перевищенням вагових параметрів, а саме: на момент перевірки навантаження на здвоєну вісь склало 17,78 т при допустимому 16,0 т, чим порушено п. 22.5 Постанови КМУ №1306 від 10.10.2001, що оформлено актом № 243415 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.09.2020. Акт надано на ознайомлення водію ОСОБА_1 , яким підписано зазначений акт без зауважень. На підставі акту №243415 від 09.09.2020 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та акту №045260 від 09.09.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів Управлінням проведено розрахунок №5260 від 09.09.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким за виявлені порушення Відповідача зобов`язано здійснити оплату на суму 746,82 євро., яка станом на 09.09.2020, тобто на день проведення розрахунку за офіційним курсом еквівалентна - 24 494 грн 20 коп.

Відтак порушено вимоги чинного законодавства щодо проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Прокурор зазначає, що станом на день подання позову, Відповідач вказані кошти добровільно не сплатив, відтак просить стягнути з відповідача в дохід державного бюджету вказані кошті.

Аргументи позивача.

Підтримує звернення прокуратури. У поданій відповіді на відзив за вх.№31033/23 19.12.2023 року зазначає, що керівником Яворівської окружної прокуратури Львівської області до позовної заяви додатками 15 та 16 було долучено належним чином завірену копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40 М047049 та копію сертифікату перевірки відповідно, що свідчить про правомірність здійснення Державною службою України з безпеки на транспорті державного контролю. Крім того, долучені прокуратурою документи підтверджують факт, що ваговий контроль проводився належним обладнанням.

Щодо строку оскарження позивач зазначає, що відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки визначені статтями 257, 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії. Станом на 13.11.2023 строк дії воєнного стану продовжено. З огляду на відсутність спеціальних норм, які б врегульовували обчислення строку позовної давності у справах про стягнення плати за проїзд, вважаємо, щодо спірних правовідносин застосовується загальний строк позовної давності три роки від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила та який продовжується на строк дії воєнного стану. Таким чином, враховуючи, що на момент спливу трирічного строку з дати проведення габаритно-вагового контролю належних відповідачу транспортних засобів та нарахування плати за проїзд в Україні був введений воєнний стан, продовжений до цього часу, то пред`явлення позову відбувається в межах строків позовної давності.

Також, на виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 14.12.2023 року позивач повідомляє суд, що інформація щодо сплати адміністративно-господарського штрафу за постановою від 09.11.2020 №243415 відсутня.

Аргументи відповідача.

У поданому відзиві на позову заяву за вх.328621/23 зазначає, що позивачем не подано доказу того, що автомобільні ваги, якими проводилися зважування транспортного засобу, пройшли метереологічну атестацію, відтак відсутнє підтвердження, що ваговий контроль проводився належним обладнанням. Також відповідачем зазначено, що ним не отримано постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №212754 від 09.11.2020 року та повідомлення про сплату штрафу. Також відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк на подачу позовної заяви до суду. Відтак, відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Фактичні обставини справи.

09.09.2020 посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Відділ/Управління Укртрансбезпеки) відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 07.09.2020 року по 13.09.2020 рік, направлення на рейдову перевірку № 000229 від 03.09.2020 року, проведено перевірку транспортного засобу DAF модель CF 85.410 номерний знак НОМЕР_1 , із причіпом марки WELLMEYER моделі АКО-18 номерний знак НОМЕР_2 , що належить ПП «Старицький М`ясокомбінат», під час якої встановлено перевезення вантажу - свинина згідно ТТН № Р29 з перевищенням вагових параметрів, а саме: на момент перевірки навантаження на здвоєну вісь склало 17,78 т при допустимому 16,0 т, чим порушено п. 22.5 Постанови КМУ №1306 від 10.10.2001, що оформлено актом № 243415 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.09.2020.

Даний Акт надано на ознайомлення водію ОСОБА_1 , яким підписано зазначений акт без зауважень.

Результати габаритно-вагового контролю не оскаржені в установленому законом порядку, в матеріалах справи така інформація відсутня.

Актом №045260 від 09.09.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів зафіксовано надання Відповідачем послуг по перевезенню вантажу за маршрутом: с. Воля-Старицька, Львівська область - м. Полтава - протяжністю 922 км. з перевищенням вагових параметрів, а саме: нормативно допустиме осьове навантаження тонн становить 11, 16, 11 та 11, а фактичне - 5,68, 17,78, 7,9 та 8,04.

За результатами перевірки встановлено перевищення автомобілем нормативно допустимого осьового навантаження транспортного засобу. Поряд з цим, габаритно-ваговий контроль проводився у Київській області (автомобільна дорога М-06 Київ-Чоп, 36 км + 500 м), маршрут автомобіля Відповідача становив с. Воля-Старицька, Львівська область - м. Полтава загальною протяжністю дороги 922 км.

На підставі акту №243415 від 09.09.2020 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та акту №045260 від 09.09.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів Управлінням проведено розрахунок №5260 від 09.09.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким за виявлені порушення Відповідача зобов`язано здійснити оплату на суму 746,82 євро.

Позовні вимоги прокурора до Відповідача обґрунтовані тим, що останнім порушено вимоги чинного законодавства щодо проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Офіційний курс гривні станом на до 1 євро становив 32,798 грн.

Таким чином, сума 746,82 євро, яка станом на 09.09.2020, тобто на день проведення розрахунку за офіційним курсом еквівалентна - 24 494 грн 20 коп.

Управлінням на адресу Відповідача направлено повідомлення №83394/18/24-20 від 27.10.2020 про необхідність внесення плати за проїзд в розмірі 746,82 євро.

Відповідно до п.31 Порядку перевізник зобов`язаний був протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки. Проте за інформацією наявною у Відділі у зазначений термін ПП «Старицький М`ясокомбінат» дані кошти добровільно не сплачено, в матеріалах справи такі відсутні.

На підставі наявних матеріалів, Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки відбувся розгляд справи №2687 про порушення щодо автомобільного перевізника ПП «Старицький М`ясокомбінат», за результатами якого винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №212754 від 09.11.2020. Згідно листа Управління №3921/5.4.1/23-23 від 18.09.2023 інформація щодо оплати перевізником адміністративно-господарського штрафу відсутня.

Державна служба України з безпеки на транспорті, у зв`язку з нестачею коштів для сплати судового збору, з позовною заявою до Відповідача про стягнення 24 494, 20 грн не зверталася, що підтверджується листами №3921/5.4.1/23-23 від 18.09.2023, № 59017/5.4.1/24-23 від 04.08.2023.

Оскільки відповідач в добровільному порядку у встановлений строк не сплатив суму визначеної йому позивачем плати за проїзд, прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі позивача із позовом про стягнення з відповідача в дохід державного бюджету 24 494,20 грн.

Щодо підставності звернення Керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області до суду та щодо порушення інтересів держави в даному випадку суд зазначає наступне.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Пунктом 6 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні є джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, у п.5 ст.14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зокрема зазначено, що у 2023 році кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України спрямовуються відповідно на розвиток мережі та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення.

Зважаючи на те, що несплата Відповідачем коштів за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні призводить до ненадходження коштів до спеціального фонду Державного бюджету України та, відповідно, до зменшення коштів на фінансування розвитку мережі та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення, що суттєво порушує економічні інтереси держави, виникає необхідність захисту інтересів держави.

Частиною 3 ст.4 ГПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно до ч.ч.3, 4 ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Аналіз положень частин 3-5 статті 53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

В контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також і забезпеченні своєчасного та повного фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування державного значення на 2018-2023 роки, метою якої є забезпечення ефективного функціонування та розвитку мережі автомобільних доріг загального користування, будівництва, реконструкції та ремонту автомобільних доріг.

Таким чином, стягувана за позовом плата є дохідною частиною Державного бюджету України, з якого здійснюється фінансування витрат на відновлення стану та утримання автомобільних доріг загального користування в належному стані, відповідно до п.26 Порядку №879, а не внесення вказаної плати може призвести до недостатності коштів для відновлення пошкоджених великоваговим транспортом автомобільних доріг та неможливості збереження й розвитку мережі автомобільних доріг загального користування, що відповідно до положень ст.6 Закону України «Про автомобільні дороги» має пріоритетне значення для держави.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Так, з листів Відділу за№ 59017/5.4.1/24-23 від 04.08.2023, №3921/5.4.1/23- 23 від 18.09.2023, вбачається, що Позивачу було відомо про виниклу заборгованість у розмірі 746,82 євро, проте жодних заходів до її стягнення у судовому порядку впродовж більше ніж трьох років не було вжито.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справа «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Слід зазначити, що прокурором обгрунтовано звернення до суду тим, що законодавством визначено строк позовної давності, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). У поданій позовній заяві, прокурор зазначає, що відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки. Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесені зміни до Цивільного кодексу України щодо строків позовної давності. Так, відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України із 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено згідно із змінами, внесеними Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023.

З урахуванням вищенаведеного, прокурор зазначає, що строк позовної давності, передбачений Цивільним кодексом України, щодо звернення до суду з позовом про стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, продовжується на період дії воєнного стану. Про намір звернутися з даним позовом прокурор повідомив Позивача в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» листом №14.59/05-23- 3888ВИХ-23 від 12.10.2023 року.

Відтак вказані обставини є обґрунтованою підставою для застосування представницьких повноважень прокурором з метою захисту порушених інтересів держави.

Норми права та висновки суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України Про дорожній рух з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт, зокрема передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Спірні правовідносини у даній справі виникли між сторонами у зв`язку із перевезенням вантажу - свинина згідно ТТН № Р29 з перевищенням вагових параметрів, а саме: на момент перевірки навантаження на здвоєну вісь склало 17,78 т при допустимому 16,0 т, чим порушено п. 22.5 Постанови КМУ №1306 від 10.10.2001, що оформлено актом № 243415 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.09.2020 року, що оформлено Актом №045260 від 09.09.2020 року.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 Про затвердження Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (надалі Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

За приписами п.п. 2, 15, 27 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

У відповідності до абзацу 1 п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно із ч. 1 ст. 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

Згідно із ч. 12 ст. 6 Закону України Про автомобільний транспорт державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Пунктами 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006, передбачено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Судом встановлено, що 09.09.2020 посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Відділ/Управління Укртрансбезпеки) відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 07.09.2020 року по 13.09.2020 рік, направлення на рейдову перевірку № 000229 від 03.09.2020 року, проведено перевірку транспортного засобу DAF модель CF 85.410 номерний знак НОМЕР_1 , із причіпом марки WELLMEYER моделі АКО-18 номерний знак НОМЕР_2 , що належить ПП «Старицький М`ясокомбінат» при перевезенні вантажу.

За змістом ст. 33 Закону України Про автомобільні дороги рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (надалі Порядок №879).

Пунктом 3 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Частиною 3 п. 2 Порядку №879 передбачено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 22.5. розділу 22 Перевезення вантажу Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з п. 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (п. 20 Порядку №879).

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної перевірки складено Акт №045260 від 09.09.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів зафіксовано надання Відповідачем послуг по перевезенню вантажу за маршрутом: с. Воля-Старицька, Львівська область - м. Полтава - протяжністю 922 км. з перевищенням вагових параметрів, а саме: нормативно допустиме осьове навантаження тонн становить 11, 16, 11 та 11, а фактичне - 5,68, 17,78, 7,9 та 8,04. За результатами перевірки встановлено перевищення автомобілем нормативно допустимого осьового навантаження транспортного засобу. Поряд з цим, габаритно-ваговий контроль проводився у Київській області (автомобільна дорога М-06 Київ-Чоп, 36 км + 500 м), маршрут автомобіля Відповідача становив с. Воля-Старицька, Львівська область - м. Полтава загальною протяжністю дороги 922 км.

Зважаючи на те, що перевезення вантажів здійснювалося відповідачем з перевищенням вагових обмежень за відсутності документів, визначених ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, посадовими особами Укртрансбезпеки здійснено нарахування плати за проїзд дорогами загального користування.

Пунктом 28 Порядку №879 встановлено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 26 Порядку№879, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено п. 30 Порядку №879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням (п. 31-1. Порядку №879).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник, яким у даній справі виступає відповідач.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 12.02.2020 по справі № 917/210/19.

Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

У зв`язку із встановленням перевищення нормативів, на підставі акту №243415 від 09.09.2020 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та акту №045260 від 09.09.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів Управлінням проведено розрахунок №5260 від 09.09.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким за виявлені порушення Відповідача зобов`язано здійснити оплату на суму 746,82 євро, яка станом на 09.09.2020 року, тобто на день проведення розрахунку за офіційним курсом еквівалентна - 24 494 грн 20 коп.

Прокурор просить стягнути із відповідача 24 494 грн 20 коп. на користь позивача. Суд зазначає, що вказана сума розрахована стороною позивача відповідно до формули передбаченої Порядком №879, визначена без помилок та є правильною.

Згідно з приписами п. 31-1 Порядку №879, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

У пункті 26 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Управлінням на адресу Відповідача направлено повідомлення №83394/18/24-20 від 27.10.2020 про необхідність внесення плати за проїзд в розмірі 746,82 євро, проте за інформацією наявною у Відділі у зазначений термін ПП «Старицький М`ясокомбінат» дані кошти добровільно не сплачено, в матеріалах справи такі відсутні, доказів оплати до суду не подано.

Доводи відповідача щодо пропуску строку позовної давності судом відхиляються, оскільки відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки визначені статтями 257, 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії. Відтак строк звернення до суду з метою захисту порушеного права не пропущено.

Судом також відхиляються доводи відповідача щодо відсутності сертифікації вимірювальної техніки, оскільки керівником Яворівської окружної прокуратури Львівської області до позовної заяви додатками 15 та 16 було долучено належним чином завірену копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40 М047049 20 та копію сертифікату перевірки типу, виданого ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» відповідно, що свідчить про правомірність здійснення Державною службою України з безпеки на транспорті державного контролю.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Зважаючи на викладене вище, суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення 24 494,20 грн. є законною, обґрунтованою та підлягає до задоволення у повному обсязі.

При цьому, суд зауважує, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Спірні відносини виникли між сторонами у справі з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, в тому числі й на користь держави).

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.06.2018 у справі №820/1203/17.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

Львівською обласною прокуратурою при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2684,00грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судовий збір покладається на відповідача у розмірі 2684,00грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 231, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства Старицький Мясокомбінат (81052, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Воля-Старицька, вул. Польова Бічна, б. 1, ) на користь Держаної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) в дохід Держаного бюджету України (р/р UA 0026011 в ГУК у м. Київ, МФО 899998, ) 24 494,20грн. плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

3. Стягнути з Приватного підприємства Старицький Мясокомбінат (81052, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Воля-Старицька, вул. Польова Бічна, б. 1, ) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19, МФО 820172, р/р UA 0000774 в ДКСУ в м. Київ, ) 2684,00грн. судового збору.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2024 року.

Суддя Коссак С.М.