ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року м. Дніпро Справа № 904/5314/20 (904/764/21)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Іванова О.Г., Мороза В.Ф.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 (суддя Суховаров А.В.) у справі № 904/764/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ебоуд файненс», м. Дніпро

до відповідача-1 Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського», м. Дніпро

про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

яка розглядається в межах справи № 904/5314/20

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського», м. Дніпро,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви і ухвали суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ебоуд файненс», яке є кредитором у справі № 904/5314/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського», звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про призначення комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи у справі позовного провадження № 904/764/21 про визнання правочину боржника по відчуженню нерухомого майна недійсним.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 у справі № 904/5314/20 (904/764/21) призначена судова комплексна будівельно-технічна та економічна експертиза, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1) чи призвів спірний договір купівлі-продажу нежилого приміщення до зменшення активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського»?

2) чи підтверджується наявність розумної економічної мети у Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського» в момент укладення спірного правочину?

3) чи відповідав предмет спірного договору купівлі-продажу станом на момент його укладення технічним характеристикам об`єкту нерухомого майна?

Для проведення експертизи господарським судом також витребувана у боржника перелічена спірною ухвалою бухгалтерська документація, необхідна для проведення експертизи.

Провадження у справі зупинене до закінчення проведення експертизи.

Ухвала місцевого господарського суду в частині необхідності призначення судової економічної експертизи мотивована необхідністю підтвердити або спростувати доводи позивача щодо продажу спірної нерухомості за заниженою ціною, що спричинило неплатоспроможність боржника та нашкодило його кредиторам.

Призначення судової будівельно-технічної експертизи місцевий господарський суд мотивував необхідністю надання правової кваліфікації предмета спірного правочину, який на момент укладення договору мав статус чи то об`єкту незавершеного будівництва, чи то сукупності належних боржнику будівельних матеріалів, для чого необхідні спеціальні знання.

Доводи відповідача-1 щодо відсутності необхідності призначати судову експертизу, через наявність в матеріалах справи висновків судових експертів, які надають відповіді на поставлені оскаржуваною ухвалою питання, місцевим господарським судом відхилені з посиланням на суперечливість цих висновків.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 у справі № 904/5314/14 (904/764/21).

Скаржник вважає безпідставним рішення місцевого господарського суду про призначення судової експертизи, оскільки наявні в матеріалах справи висновки судових експертів Хомутенка Сергія Васильовича № 02/11/2022 від 30.11.2022, Федорова Дмитра Федоровича № 69 від 02.12.2022 та експертів Шишко Ганни Олександрівни і Максюти Володимира Васильовича № 1-05/2023 від 16.05.2023 надають відповідь на питання, поставлені місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі, зокрема щодо ринкової вартості предмета спірного правочину, а висновків судових експертів, які б суперечили вищенаведеним висновкам, матеріали справи не містять.

Скаржник зазначає, що посилаючись на суперечливість наявних в матеріалах справи висновків судових експертів, як на підставу для призначення судової експертизи у справі, місцевий господарський суд не мотивував своїх сумнівів щодо правильності цих висновків, оскільки оскаржувана ухвала не містить обґрунтувань стосовно неповноти або їх суперечливості порівняно з іншими матеріалами справи, що є порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права під час ухвалення рішення стосовно обов`язку суду мотивувати своє рішення.

Скаржник вважає, що для встановлення ознак за якими суд має визначити належність майна, що є предметом спірного договору, до об`єкту незавершеного будівництва, чи то будівельних матеріалів, достатньо відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто не потребує спеціальних знань, що виключає необхідність призначення судової експертизи, проведення якої спричинить безпідставне затягування розгляду справи.

Скаржник звертає увагу, що скасовуючи рішення господарських судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд в постанові від 10.08.2022 у справі № 904/5314/20 (904/764/21) зазначив, що судам необхідно встановити наявність у позивача права на оскарження спірного правочину, тобто господарські суди мають встановити або спростувати наявність порушеного права позивача оскаржуваним правочином. Тобто предмет доказування у даній справі знаходиться поза межами компетенції судового експерта, оскільки полягає у наданні юридичної кваліфікації спірним правовідношенням, яким саме суд має надати правову оцінку.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ебоуд файненс» заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 у справі № 904/5314/20 (904/764/21) залишити без змін.

Позивач погоджується з місцевим господарським судом, що наявний в матеріалах справи висновок судового експерта Хомутенка Сергія Васильовича є неповним та необґрунтованим, оскільки це підтверджується консультативним висновком експерта-економіста від 14.03.2023 щодо обґрунтованості та відповідності нормативно-правовим актам, які регламентують судово-експертну діяльність, тобто висновки експерта Хомутенка Сергія Васильовича викликають сумніви щодо його правильності.

Позивач зазначає, що згідно з висновком судового експерта Федорова Дмитра Федоровича предмет спірного договору в момент його укладення не відповідав ознакам об`єкту нерухомого майна, що не узгоджується з наявним в матеріалах справи комплексним експертним дослідженням судових експертів Шишко Ганни Олександрівни і Максюти Володимира Васильовича.

Зазначені обставини, на переконання позивача, свідчать про суперечливість наявних в матеріалах справи висновків судових експертів, що зумовлює необхідність призначення у справі комплексної судової будівельної та економічної експертизи, для засування обставин справи, які мають значення для вирішення спору по суті.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.09.2023 колегією суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А., суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 у справі № 904/5314/20 (904/764/21).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2023 задоволена заява суддів Коваль Л.А. та Чередка А.Є. про самовідвід у справі № 904/5314/20 (904/764/21). Справа № 904/5314/20 (904/764/21) передана для визначення складу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду апеляційної скарги у справі № 904/5314/20 (904/764/21) у складі головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), суддів Іванова О.Г. і Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2023 апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 у справі № 904/5314/20 (904/764/21) прийнята до провадження колегією суддів Паруснікова Ю.Б. (доповідач), Іванова О.Г., Мороза В.Ф.

У судовому засіданні 17.01.2024 оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 відкрито провадження у справі № 904/5314/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ебоуд файненс» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним правочину, припинення права власності та повернення до ліквідаційної маси боржника майна, що є предметом договору 29.12.2014, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського» продало Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» інженерно-лабораторний корпус (адміністративна будівля), будівля експериментальної бази (реєстраційний номер 01), розташований по вул. Набережна Заводська, 9, у м. Дніпро.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 відкрито провадження у справі № 904/764/21 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Ебоуд файненс» до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського» про визнання правочину недійсним, припинення права власності та повернення майна.

Розгляд справи № 904/764/21 здійснюється в межах справи № 904/5314/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 позов у справі № 904/764/21 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 29.12.2014, в іншій частині позовну відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2022 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 у справі № 904/5314/20 (904/764/21) залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.08.2022 скасовано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2022 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2021 у справі № 904/5314/20 (904/764/21) в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.12.2014, справа у скасованій частині направлена на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Під час нового розгляду, Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 у справі № 904/5314/20 (904/764/21) призначена судова комплексна будівельно-технічна та економічна експертиза, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1) чи призвів спірний договір купівлі-продажу нежилого приміщення до зменшення активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського»?

2) чи підтверджується наявність розумної економічної мети у Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського» в момент укладення спірного правочину?

3) чи відповідав предмет спірного договору купівлі-продажу станом на момент його укладення технічним характеристикам об`єкту нерухомого майна?

Також місцевий господарський суд витребував у Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського» копії наступних документів, необхідних для проведення експертизи:

- балансова довідка від 29.12.2014 на 1 аркуші;

- картка рахунку: 103: місця зберігання: офис: необоротні активи: інжен.- лабор. корпус (Набер. Заводская 9) за 01.01.06-31.12.14 на 36 аркушах;

- картка рахунку: 103: місця зберігання: офис: необоротні активи: будівля. експериментальної бази (Набер. Заводська 9) за 01.08.06-31.12.14 на 5 аркушах;

- звіт про оцінку вартості майна від 25.02.2014, виготовлений Товарною біржею «Універсал» на 2 аркушах.

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом апеляційного перегляду є дослідження питання обґрунтованості призначення судової експертизи.

Згідно із статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої та другої статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (стаття 100 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про визнання правочину щодо відчуження боржником у справі про банкрутство, Товариством з обмеженою відповідальністю «Товариство освіти ім. М.С. Грушевського», належного йому майна недійсним з підстав його фраудаторності, оскільки, на думку позивача, продаж майна здійснено з метою уникнення звернення стягнення на нього, чим спричинена шкода кредиторам, що суперечить визначеним загальними засадами цивільного законодавства принципам добросовісності, розумності та справедливості.

Апеляційний господарський суд зазначає, що фраудаторними правочинами у цивілістичній доктрині останніх років в українській судовій практиці називають правочини, які вчиняються сторонами з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення окремими кредиторами за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цьому кредитору.

Цивільний кодекс України не містить окремого визначення фраудаторних правочинів, їх ідентифікація досягається через застосування принципів (загальних засад) цивільного законодавства та меж здійснення цивільних прав. Спільною ознакою таких правочинів є вчинення сторонами дій з виведення майна боржника на третіх осіб з метою унеможливлення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами та з порушенням принципу добросовісності та розумності поведінки сторони у цивільних правовідносинах.

Фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.

Таким чином, предметом доказування у даній справі є встановлення обставин які підтвердять або спростують твердження позивача стосовно вчинення спірного правочину з порушенням принципу добросовісності, розумності та справедливості, що спричинило шкоду позивачу, який є кредитором у справі про банкрутство, тобто суду необхідно встановити чи спростувати наявність у згаданому правочині ознак фраудаторності.

Задовольняючи клопотання про призначення судової економічної експертизи, місцевий господарський суд виходив із того, що поставлені експерту питання мають на меті отримання відповідей, які зумовлять доведення факту наявності або відсутності економічної доцільності оскаржуваного правочину, наявність або відсутність ризиків зменшення платоспроможності боржника внаслідок його укладення, отримання яких потребує спеціальних знань.

Місцевий господарський суд порушив перед експертом питання щодо наявності у відповідача-2 економічної мети при укладенні спірного правочину.

Тобто поставлені експерту питання мають на меті отримати відповідь щодо доцільності укладення спірного правочину у контексті завдань та мети підприємницької діяльності.

Апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Апеляційний господарський суд зазначає, що підприємницька діяльність пов`язана з ризиком, тобто загрозою втратити підприємством частини своїх ресурсів, недоотримання доходів або понесення інших витрат, внаслідок реалізації обраного господарського, організаційного чи технічного рішення, або спричиненим впливом зміни ринкових умов чи форс-мажорних обставин тощо.

Водночас господарське товариство, здійснюючи підприємницьку діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку, має діяти з урахуванням закріплених у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальних засад цивільного законодавства справедливості, добросовісності та розумності.

Таким чином, розглядаючи спір у даній справі, господарський суд має дати саме правову оцінку діям відповідача-2 в момент укладення спірного правочину на предмет його відповідності принципам добросовісності справедливості та розумності, з однієї сторони, та наявності мети з отримання прибутку, як основної мети підприємницької діяльності, з іншої.

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд доходить висновку, що питання доцільності укладення господарських договорів знаходиться поза межами компетенції судового експерта, оскільки економічні ризики укладення будь-якого правочину несе господарське товариство, яке здійснює підприємницьку діяльність, та має піклуватися про отримання прибутку від вчинення певних господарських операцій, враховувати наявні та прогнозовані ринкові умови, а також прораховувати імовірні ризики понесення втрат, тобто діяти на власний ризик.

Також не відноситься до завдань судової економічної експертизи та виходить за межі спеціальних знань і компетенції судового експерта-економіста питання зменшення активів боржника, встановлення причинно-наслідкового зв`язку між фактом вчинення певної господарської операції і неможливістю задоволення кредиторських вимог, оскільки причинно-наслідковий зв`язок є юридичною категорією, встановлення якої відноситься до компетенції суду, а питання зменшення активів також є оціночним поняттям та не підлягає дослідженню експертом, оскільки за своєю суттю є питанням оцінки доцільності укладення даної угодив, тобто економічної мети вчиненого правочину.

При цьому колегія суддів зазначає, що спрощений підхід до призначення судової експертизи у даній справі може призвести до необхідності її призначення у кожній справі з розгляду питання щодо наявності ознак фраудаторності угод, укладених боржником.

Не заперечуючи можливість призначення судових експертиз у даній категорії справ, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції повинен вмотивувати неможливість надання оцінки обставинам справи без відповідного висновку експерта.

Стосовно призначення судової експертизи щодо з`ясування відповіді на питання про відповідність майна, яке є предметом спірного правочину, технічним характеристикам об`єкту нерухомого майна, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Однією з підстав скасування Верховним Судом судових рішень, прийнятих місцевим та апеляційним господарськими судами по суті спору, є відсутність обґрунтування висновку щодо належності спірного майна до об`єкту незавершеного будівництва з посиланням на докази, на підставі яких суди першої та апеляційної інстанції дійшли таких висновків (а.с. 20 постанови Верховного Суду від 10.08.2022 у справі № 904/5314/20 (904/764/21).

Судова експертиза використовується як джерело доказів та відповідно до положень частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України призначається у разі відсутності або недостатності наявних в матеріалах справи доказів, необхідних для з`ясування обставин справи, для отримання яких необхідні спеціальні знання, а жодною зі сторін не наданий висновок експерта з цих самих питань або такі висновки викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Обґрунтовуючи необхідність призначення судової будівельно-оціночної експертизи у даній справі в цій частині, місцевий господарський суд лише послався на суперечливість наданих сторонами висновків судових експертів, не обґрунтувавши, у чому полягає суперечливість цих висновків, яка підлягає усуненню шляхом проведення судової експертизи.

Крім того, місцевий господарський суд не посилався на відсутність чи недостатність наявних в матеріалах справи доказів, необхідних для здійснення висновку про належність спірного майна до об`єкту незавершеного будівництва, тобто не обґрунтував, чому саме без висновку експерта, на підставі наявних матеріалів справи, неможливо встановити, чи то предмет спірного договору є об`єктом незавершеного будівництва, чи то сукупністю належних відповідачу-2 будівельних матеріалів.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що наявні передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України підстави для скасування ухвали суду і ухвалення нового рішення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Оскільки апеляційний господарський суд не здійснив розгляд справи по суті спору, розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, має бути здійснений місцевим господарським судом у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами вирішення справи по суті спору.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 у справі № 904/5314/20 (904/764/21) задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 у справі № 904/5314/20 (904/764/21) скасувати.

Справу № 904/5314/20 (904/764/21) направити до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 22.01.2024

Головуючий суддя Ю. ПАРУСНІКОВ

Суддя О. ІВАНОВ

Суддя В. МОРОЗ