ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 Справа № 917/1916/23

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», 04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомплект Сіті», вул. Полярна, буд. 29, м. Полтава, 36018,

про стягнення передоплати та штрафу

без виклику представників сторін

Обставин справи: Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомплект Сіті» про стягнення передоплати в розмірі 189 471,49 грн та 75 788,60 грн штрафу за неналежне виконання умов договору купівлі - продажу № 09/03/1245-МТР.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки в частині своєчасного здійснення розрахунків.

Відповідач своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, відзив на позов, у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не подав.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 26.10.2023 надіслана відповідачеві 27.10.2023 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві.

Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та повернулося до суду 13.11.2023 у зв`язку з відсутністю адресата, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку на відповідному конверті.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

Суд також врахував, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України Про доступ до судових рішень для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Ураховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.10.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.10.2023 суд прийняв позов до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

06.10.2022 ПАТ „Укрнафта (позивач) та ТОВ «Автокомплект Сіті» (відповідач) уклали договір купівлі-продажу № 09/03/1245-МТР, а також додаток до нього, відповідно до якого Продавець (ТОВ «Автокомплект сіті» зобов`язаний передати Покупцю (ПАТ «Укрнафта») товар, а Покупець прийняти і оплатити товар.

Загальна вартість товару, що мав бути поставлений ТОВ ««Автокомплект Сіті» на структурний підрозділ ПАТ „Укрнафта складає 757 885,97 грн.

Відповідно до додатку № 1 до договору, поставка товару мала відбутись на умовах DDP (назва місця призначення, за рахунок постачальника). Це означає, що продавець здійснює поставку покупцю товару без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення (склад вантажоотримувача). Продавець зобов`язаний надати товар із комерційним рахунком-фактурою або еквівалентним йому електронним повідомленням, у відповідності з умовами договору купівлі-продажу, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть вимагатися за договором. (ІНКОТЕРМС 2020).

Відповідно до Додатку №1 до договору Сторони затвердили термін поставки товару, згідно з яким Продавець мав здійснити кінцеву поставку до 13.02.2023 (45 календарних днів з моменту здійснення 25 % передоплати).

На виконання пункту 2 Додатку № 1 ПАТ «Укрнафта» здійснило авансовий платіж в сумі 189 471,49 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3207- УГБ22 від 28.12.2022.

Після сплати авансового платежу ТОВ «Автокомплект Сіті» мав поставити зазначену в договорі продукцію протягом 45 днів.

Проте станом на момент звернення до господарського суду з цим позовом відповідач поставку товару так і не здійснив.

У зв`язку із порушенням строків поставки товару позивач листом № 01/01/23/17/01- 02/01/3596 від 22.06.2023 звернувся до відповідача з вимогою виконати свої договірні зобов`язання з поставки товару та повідомити дату постачання, а також з вимогою сплатити неустойку за порушення строків поставки. Проте, як зазначає позивач, відповіді на зазначений лист відповідач залишив не надав.

У зв`язку з тривалою непоставкою товару ПАТ «Укрнафта» листом № 01/01/09/03/12-02/16/448 від 17.10.2023 звернулось до ТОВ «Автокомплект Сіті» з повідомленням про відмову від прийняття товару та вимогою повернення сплаченої позивачем попередньої оплати в сумі 189 471,49 грн.

Проте відповідач зазначену суму не повернув.

Пунктом 6.9 договору 09/03/1245-МТР передбачено, що за порушення терміну поставки товару або недопоставки Продавець виплачує штраф у розмірі 10 % від договірної ціни, а згідно з пунктом 6.11 оплата неустойки не звільняє Сторони від виконання своїх зобов`язань за договором.

За прострочення поставки Товару позивач нарахував відповідачеві штраф у розмірі 6 903,59 грн - 10 % від вартості Товару не поставленого вчасно.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положення аналогічного змісту міститься у статті 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 693 Цивільного кодексу України визначено якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Ураховуючи те, що відповідач не приступив до виконання договірних зобов`язань, відповідач повинен повернути позивачеві суму попередньої оплати в розмірі 189 471,49 грн.

Також, позивач заявив до стягнення з відповідача 75 788,60 грн штрафу - 10 % від вартості Товару не поставленого вчасно.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (пункт 6 статті 231 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 6.9 договору встановлено, що за порушення строку постачання Товару Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 7 %, а в разі прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 10 % від вартості Товару не поставленого вчасно.

Перевіривши розрахунок штрафу, суд встановив, що розрахунок є правильним.

Ураховуючи, що відповідач порушив умову договору щодо терміну поставки, вимога про стягнення штрафу на підставі пункту 6.9 договору є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокомплект Сіті» (, вул. Чкалова, 160, м. Кременчук, Полтавська обл., 39601) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) 189 471,49 грн попередньої оплати, 75 788,60 грн штрафу та 3 978,90 грн витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.01.2024 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та у відпустці.

Суддя Дмитро СІРОШ