ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024м. ДніпроСправа № 904/3658/23 (904/5669/23)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Бордюг О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРД МЕД", м. Дніпро

до відповідача - Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпропетровська обласна рада

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне некомерційне підприємство "Міська клінічна лікарня № 6" Дніпровської міської ради"

про визнання договору оренди нерухомого майна №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 припиненим

Представники:

від позивача: Лебідь О.П., ордер серія АЕ №1207246 від 19.06.2023

від відповідача: Кузюр О.О., витяг з ЄДР

від третьої особи-1: Орешина Т.А., витяг з ЄДР

від третьої особи-2: Дженчако Т.М., посвідчення № 2541 від 07.10.2014

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОРД МЕД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпровської міської ради про визнання договору оренди нерухомого майна №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 припиненим.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 20.07.2023 Господарським судом Дніпропетровської області відносно позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРД МЕД" (49000, м.Дніпро, вул. Андрія Фабра, буд.15, кв. 3-А, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/3658/23, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А. Є.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/3658/23(904/5669/23) передані до провадження судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 30.10.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРД МЕД" до Дніпровської міської ради про визнання договору оренди нерухомого майна №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 припиненим залишено без руху. Зобов`язано позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі);

- зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача.

09.11.2023 від Позивача надійшло клопотання б/н від 09.11.2023 про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.12.2023 о 10:15 год.

Крім того, ухвалою суду від 14.11.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпропетровську обласну раду (49000, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 2, ). Залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне некомерційне підприємство "Міська клінічна лікарня № 6" Дніпровської міської ради" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 13, ).

15.11.2023 третьою особою-2 через канцелярію суду подано клопотання вих. №9/543 від 15.11.2023 про долучення до матеріалів справи відзиву вих. №9/544 від 15.11.2023 на позовну заяву.

04.12.2023 від відповідача надійшов відзив б/н б/д на позовну заяву та клопотання б/н б/д про зупинення провадження у справі.

11.12.2023 від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення щодо позовних вимог.

12.12.2023 позивачем через електронний суд подана відповідь на відзив відповідача та заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

У судове засідання, призначене на 12.12.2023, з`явились представники позивача, відповідача, третіх осіб-1, 2.

Представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Представники третіх осіб-1, 2 не заперечили проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.12.2023 відмовлено Дніпровській міській раді у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №904/3658/23 (904/5669/23).

У судовому засіданні 12.12.2023 оголошено перерву до 11.01.2024 о 14:15 год.

У судове засідання, призначене на 11.01.2024, з`явились представники позивача, третьої особи - 2.

Суд надав вступне слово учасникам справи.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник третьої особи-2 заперечила проти задоволення позову.

Суд дослідив докази у справі.

Ухвалою суду від 11.01.2024 відкладено судове засідання на 18.01.2024 об 11:40 год.

У судове засідання, призначене на 18.01.2024, з`явився представник позивача, представник відповідача та представники третіх осіб-1,2.

В судовому засіданні 18.01.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх учасників справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.03.2019 між Дніпропетровською обласною радою (далі - Орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРД МЕД» та Комунальним закладом «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради (після реорганізації - Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради) (далі - Балансоутримувач, КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДМР) укладено Договір оренди нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області №332-12/VII-2/26 (далі - Договір оренди № 332-12/VII-2/26 від 21.03.2019).

Згідно п.1.1. Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 з метою ефективного використання комунального майна Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно за адресою: 49074, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 13, далі - об`єкт оренди, для провадження господарської діяльності з медичної практики.

Об`єктом оренди є: нерухоме майно - вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 404,8 кв.м., що розташовані на першому поверсі нежитлової будівлі терапевтичного корпусу (літера Д-5) за адресою: 49074, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 13, яке знаходиться на балансі Комунального закладу «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» (п.2.1. Договору оренди №332-12/VII-2/2б від 21.03.2019).

Об`єкт оренди належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області (п.2.4. Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019).

Згідно із п.3.5. Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 орендна плата сплачується Орендарем починаючи з дати підписання акту приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання Сторонами та Балансоутримувачем акту приймання-передачі при поверненні об`єкта оренди Орендодавцеві.

Орендна плата перераховується Орендарем щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, на рахунок Балансоутримувача в розмірі 100%, а Балансоутримувач свою чергу перераховує до загального фонду обласного бюджету на рахунок Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області 70% від орендної плати (п.3.7. Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019)

Відповідно до п.3.8. Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг з технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж і т. ін. не входить до складу орендної плати та сплачується Орендарем окремо у формі та порядку, погодженому з Балансоутримувачем.

Балансоутримувач зобов`язаний щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, надавати Орендареві рахунок на сплату орендної плат (п.3.10. Договору оренди№332-12/VII-2/26 від 21.03.2019).

Пунктом 4.4. Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019, серед іншого, встановлено, що об`єкт оренди вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами та Балансоутримувачем акту приймання-передачі.

Відповідно до п.5.2.14. Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 Орендар зобов`язаний відшкодувати Балансоутримувачу сплату податку на землю в порядку погодженому з Балансоутримувачем.

Акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна за Договором оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 (Додаток №2 до цього Договору) підписаний Орендодавцем, Орендарем та Балансоутримувачем 21.03.2019.

Водночас, ТОВ «НОРД МЕД» із інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стало відомо, що 28.03.2019 Дніпропетровською обласною радою було передано юридичну особу - Комунальний заклад «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради та закріплене за ним на праві оперативного управління майно до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра за умови прийняття відповідного рішення Дніпровською міською радою згідно з чинним законодавством України.

Згідно відомостей, що містяться в письмових поясненнях Дніпропетровської обласної ради в матеріалах судової справи №904/904/23, акт приймання-передачі Комунального закладу «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», яким зокрема передано зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра будівлю терапевтичного корпусу, розташованого за адресою: 49074, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 13, був підписаний між Дніпропетровською обласною радою та Дніпровською міською радою 07.05.2019.

Право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: 49074, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 13 за територіальною громадою м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.07.2019.

Відповідно до абз. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №2269-ХІІ (чинний на час виникнення вищевказаних обставин) у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов`язки за договором оренди. Сторони можуть встановити в договорі оренди, що в разі відчуження власником об`єкта договір оренди припиняється.

Також, відповідно ч. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

З метою приведення Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 у відповідність до положень чинного законодавства, зокрема ст. 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №2269-ХІІ, 02.07.2019 ТОВ "НОРД МЕД" подало Директору департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, пакет документів для розгляду та надання згоди для укладення між Сторонами цього договору Додаткової угоди щодо зміни сторони Орендодавця на нового власника об`єкта оренди - Дніпровську міську раду.

З огляду на обставини, що склалися, Позивач листом від 22.08.2019 №22/08-3 повідомив Балансоутримувача про необхідність внесення змін до Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 в частині Орендодавця - нового власника майна - Дніпровської міської ради.

Позивач зазначив, що ТОВ «НОРД МЕД», незважаючи на наявні суперечливості в частині визначеного у Договорі оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 Орендодавця та фактичного власника об`єкту оренди - Дніпровської міської ради, невнесення відповідних змін до цього Договору, протягом квітня - листопада 2019 (включно) сплачувало орендну плату та земельний податок за Договором оренди №332-12/VII-2/26, сподіваючись на підписання відповідної додаткової угоди та приведення цього Договору у відповідність до вимог законодавства у найкоротший термін.

Однак, замість укладання відповідної Додаткової угоди до Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019, приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства, Дніпровською міською радою, як зазначалося вище, у листопаді 2019 було подано до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву про визнання його недійсним (справа №904/5442/19).

Згідно рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 по справі №904/5442/19, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 в цій справі, в задоволенні позовних вимог Дніпропетровській міській раді відмовлено повністю.

Також, Актом проведення перевірки стану та цільового використання об`єктів нерухомого майна, яке перебуває на балансі підприємства і передані в оренду, та надходження коштів від здачі в оренду, складеного Балансоутримувачем 14.07.2022, останнім встановлено, що: «...Дослідивши договори оренди нерухомого майна комісією було встановлено, що станом на 14.07.2022 органом управління майном, як орендодавцем (Дніпровською міською радою) не було вчинено ніяких дій, щодо підписання відповідних додаткових угод до зазначених вище договорів оренди у частині зміни власника майна, що в свою чергу призвело до відсутності таких договорів у Департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та необхідності контроля за виконанням умов договорів з боку власника...». Наведене вище за текстом позовної заяви та у Акті від 14.07.2022 підтверджується, зокрема, листом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 16.06.2022 №4/5-106, наданому у відповідь на листи Балансоутримувача від 25.02.2022 №5/34, від 25.02.2022 №5/35 та від 25.02.2022 №5/36, згідно із яким: «...Відповідно до електронної бази даних «Оренда об`єктів комунальної власності» станом на 01.06.2022, договори оренди комунального нерухомого майна з ТОВ «НОРД МЕД» не укладалися і за тристоронніми угодами від попередніх орендодавців не приймалися, тобто департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не є стороною по договору, що було з`ясовано 26.05.2022 в телефонному режимі...».

З огляду на вищенаведене, в тому числі на приписи п.3.7. Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019. Позивач вважав за необхідне внесення вищевказаних змін до цього Договору та приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства, вживаючи зі своєї сторони всі можливі для цього дії.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання, (ч.ч. 1,2 ст. 173 Господарського кодексу України)

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.(ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України)

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, (ч. 1 ст. 628 ЦК України)/

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно із пунктом 11.2. Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 у разі порушення Орендарем зобов`язань по сплаті орендної плати (відповідно до п. 6.1.3. цього Договору), Договір оренди припиняється. При цьому Орендодавець зобов`язаний письмово повідомити Орендаря про припинення договору оренди. Датою припинення Договору оренди є дата отримання Орендарем повідомлення про припинення Договору оренди.

Орендар зобов`язаний протягом 10 днів після отримання повідомлення Орендаря про припинення договору оренди передати об`єкт оренди Орендодавцю за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 6.1.3. Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 Орендодавець має право вимагати, в тому числі шляхом звернення до суду, при несплаті Орендарем орендної плати протягом 2 (двох) місяців з дня настання строку платежу дострокового розірвання Договору, стягнення заборгованості та примусового виселення Орендаря.

Дана умова Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 щодо його припинення є імперативною, такою, що не підлягає двоякому трактуванню та знаходиться в залежності лише від строку несплати Орендарем орендної плати, визначеного пунктом 6.1.3. цього Договору.

Також, Договір оренди припиняється у випадках передбачених п.11.2. цього Договору (п. 12.5. Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019).

Як зазначалося вище, ТОВ «НОРД МЕД», фактично не користуючись об`єктом оренди, у період квітень - листопад 2019 (включно) сплачувало орендну плату та земельний податок за Договором оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019.

Отже, враховуючи вищенаведені положення Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 (пункт 11.2. у взаємозв`язку з пунктом 6.1.3. цього Договору оренди), а також початок виникнення заборгованості ТОВ «НОРД МЕД» зі сплати орендної плати за ним - грудень 2019, Позивач вважає Договір оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 припиненим з 01 лютого 2020.

Окремо позивач зазначив, що КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР листом від 05.08.2022 №5/61 звернулось на адресу Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з проханням, як орган управління майном: «...беручи до уваги умови припинення договору оренди, які зазначені у перерахованих вище договорах оренди нерухомого майна та у відповідності до вимог чинного законодавства України направити відповідні листи на юридичну адресу ТОВ «НОРД МЕД» з повідомленням про дострокове припинення договорів оренди у зв`язку з порушенням істотних умов договорів оренди у частині сплати оренди за користування нерухомим майном...». Тобто, Балансоутримувач, констатуючи істотне порушення Орендарем умов Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019, фактично визнаючи його в свою чергу припиненим, просить Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради вжити передбачені його умовами дії, що обумовлять повернення об`єкту оренду Орендодавцю, як то передбачене абз. 2 п. 11.2. цього Договору.

Проте, станом на дату звернення з позовною заявою, ТОВ «НОРД МЕД» від Дніпровської міської ради, як власника орендованого майна, повідомлення про припинення Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 не отримувало, що, в свою чергу, унеможливлює повернення такого майна Орендодавцю.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що Договір оренди нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРД МЕД», Дніпропетровською обласною радою та Комунальним закладом «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради слід визнати припиненим з 01.02.2020.

В матеріалах справи містяться відзиви відповідача та третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в яких вказані учасники справи заперечують проти задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРД МЕД", оскільки заміна сторони в Договорі не передбачає як наслідок його фактичне припинення.

Крім того, Комунальне некомерційне підприємство "Міська клінічна лікарня № 6" Дніпровської міської ради" у поданому відзиві зазначило, що в Договорі оренди чітко визначені обставини, за яких Договір вважається припиненим, зокрема в пункті 11.2 відповідно до якого договір оренди припиняється у разі порушення Орендарем зобов`язань по сплаті орендної плати.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав та встановлених обставин.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України).

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), вказував, що для того, аби бути ефективним, національний засіб юридичного захисту має бути спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" ("Kudla v. Poland", заява № 30210/96, § 158), 16.08.2013 у справі "Гарнага проти України" ("Garnaga v. Ukraine", заява № 20390/07, § 29).

Засіб захисту, що вимагається законом або договором, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення ЄСПЛ від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" (заява № 38722/02, § 75)).

Таким чином, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Судом встановлено, що в обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що пунктом 12.5 Договору оренди №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 встановлено, що Договір припиняється, зокрема у випадках, передбачених пунктом 11.2 цього Договору.

Відповідно до пункту 11.2 вказаного договору у разі порушення ОРЕНДАРЕМ зобов`язань по сплаті орендної плати (відповідно до п.6.1.3 - протягом 2 місяців), договір оренди припиняється.

Так, звертаючись до суду з позовом про захист порушеного права у справі №904/3658/23(904/5669/23), ТОВ "НОРД МЕД" обрало спосіб захисту свого права шляхом визнання правовідносин за договором оренди нерухомого майна №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 припиненими для ТОВ "НОРД МЕД" з 01.02.2020. Підставою позову, на думку ТОВ "НОРД МЕД", є зміна власника майна, переданого в оренду та порушення прав позивача діями відповідача щодо невизнання припиненими за ТОВ "НОРД МЕД" прав та обов`язків орендаря за договором оренди нерухомого майна №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019.

Визначення предмета та підстав позову є правом позивача, у той час як встановлення його обґрунтованості - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, і саме у такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом. Отже, обрання позивачем способу захисту, який не відповідає змісту правовідносин, не здатний відновити порушені права з огляду на відсутність механізму виконання такого рішення, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04.04.2023 у справі № 902/311/22, від 08.11.2022 у справі №917/304/21, від 19.01.2022 у справі № 910/6899/21.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування. Зазначені правові позиції неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду і Верховним Судом, та узагальнено викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" ЄСПЛ зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили би компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Додатково в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 та постановах Верховного Суду від 04.04.2023 у справі № 902/311/22, від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21, від 04.10.2022 у справі № 914/2476/20, від 08.11.2022 у справі № 917/304/21.

Водночас ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи, та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

При цьому Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 та постановах Верховного Суду від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21, від 18.10.2022 у справі № 912/4031/20, від 13.09.2022 у справі № 910/9727/21.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі №910/2861/18 та постановах Верховного Суду від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21, від 04.10.2022 у справі № 914/2476/20, від 08.11.2022 у справі № 917/304/21, від 15.08.2023 у справі №903/852/21.

Суд звертає увагу позивача, що пункт 11.2 договору оренди нерухомого майна №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 встановлює припинення правовідносин для захисту прав ОРЕНДОДАВЦЯ, а не ОРЕНДАРЯ.

Суд зазначає, що у даному випадку з боку орендодавця не має будь-яких порушень цивільних прав позивача.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРД МЕД" на невиконання самим позивачем зобов`язань щодо оплати не може бути підставою для звернення останнього з позовом до суду.

Отже, позивачем неправильно обрано спосіб захисту свого права відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, оскільки заявлені позовні вимоги фактично спрямовані на встановлення факту, що має юридичне значення, який вже відбувся та який може встановлюватись господарським судом лише за наявності спору про право цивільне.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "НОРД МЕД" (49000, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, буд. 15, кв. 3-а, ) до Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, ), за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Дніпропетровської обласної ради (49000, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 2, ), третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 6" Дніпровської міської ради" (490074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 13, ) про визнання договору оренди нерухомого майна №332-12/VII-2/26 від 21.03.2019 припиненим - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 23.01.2024.

Суддя А.Є. Соловйова