ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" січня 2024 р. Справа№ 910/423/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

розглянувши доповнення ОСОБА_1 до апеляційної скарги від 29.11.2023 (б/н від 08.01.2024)

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2023, повний текст якого складено та підписано 27.06.2023

у справі № 910/423/23 (суддя Котков О.В.)

за позовом Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української православної церкви

до Національного заповіднику «Києво-Печерська лавра»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

3. ОСОБА_4

4. ОСОБА_5

5. ОСОБА_6

6. ОСОБА_7

7. ОСОБА_8

8. ОСОБА_9

9. ОСОБА_10

10. ОСОБА_11

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 11. Міністерства культури та інформаційної політики України

про усунення перешкод у користуванні майном

В С Т А Н О В И В :

05 січня 2023 року Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української православна церква звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного заповіднику «Києво-Печерська лавра» про:

- усунунення перешкоди Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви у користуванні майном, (а саме у доступі та здійсненні Богослужінь та релігійних обрядів священнослужителями Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври /Чоловічий монастир/Української Православної Церкви у будівлі Успенського собору (корпус №80), наданим в почасове безоплатне користування згідно договору № 1-б від 17 червня 2016 року, укладеного між Національним Києво-Печерським історико-культурним заповідником (Національний заповідник «Києво-Печерська лавра») та Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви;

- усунунення перешкоди Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви у користуванні майном, (а саме у доступі та здійсненні Богослужінь та релігійних обрядів священнослужителями Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври /Чоловічий монастир/Української Православної Церкви у будівлі Трапезною церквою Трапезною палатою (корпус № 29), наданим в почасове безоплатне користування згідно договору № 2-б від 17 червня 2016 року, укладеного між Національним Києво-Печерським історико-культурним заповідником (Національний заповідник «Києво-Печерська лавра») та Свято-Успенською Києво-Печерською Лаврою/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 у справі № 910/423/23 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, особа, яка не брала участь у даній справі - ОСОБА_1 , в порядку ч. 1 ст. 254 ГПК України, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 29.11.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 вказану апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, оскільки скаржником не сплачено судовий збір у розмірі 8 052,00 грн. Надано скаржнику строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання даної ухвали та роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних в ухвалі недоліків у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто.

08.12.2023 недоліки апеляційної скарги усунено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 у справі №910/423/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 у справі №910/423/23. Об`єднано розгляд апеляційних скарг Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української православної церкви та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 у справі №910/423/23 в одне апеляційне провадження. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 22.01.2024. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в письмовій формі до 18.01.2024. Встановлено ОСОБА_1 строк для подачі заяв, клопотань, заперечень та пояснень в письмовій формі до 18.01.2024. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

10.01.2024 представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Алла Коцюба подала доповнення до апеляційної скарги від 29.11.2023 (засобами поштового зв`язку) б/н від 08.01.2024, в яких просить прийняти їх та рішення скасувати повністю, а також поновити строк на подання цих доповнень.

Розглянувши подані скаржником доповнення до апеляційної скарги б/н від 08.01.2024, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Приписами статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок учасників справи виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини другої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями Господарського процесуального кодексу України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги.

Учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги та підтверджені належними доказами.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Господарського процесуального кодексу України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Процесуальний порядок подання доповнень або змін до апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції врегульовано нормами статті 266 ГПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, скористатись правом на подачу доповнень до апеляційної скарги особа може лише протягом вказаного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №5/452/06).

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуване рішення прийнято Господарським судом міста Києва 13.06.2023, повний текст якого складно та підписано 27.06.2023. Таким чином, з урахуванням приписів ст. 256 ГПК України, останній день встановленого законом двадцяти денного строку на апеляційне оскарження рішення суду припадає на 06.11.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2023 апелянт - ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою в порядку ч. 1 ст. 254 ГПК України, як особа, яка не брала участь у даній справі. Тобто, з 29.11.2023 ОСОБА_1 знав про прийняття оскарженого рішення.

Таким чином, відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 256 ГПК України, апелянт - ОСОБА_1 до 19.12.2023 має право на поновлення пропущеного строку на подання доповнень до апеляційної скарги, за умови її подачі протягом двадцяти днів з дня, як апелянту стало відомо про оскаржене судове рішення.

10.01.2024 (засобами поштового зв`язку) представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Алла Коцюба подала доповнення до апеляційної скарги від 29.11.2023 (засобами поштового зв`язку) б/н від 08.01.2024, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування пропуску цього строку апелянт посилається на те, що 29.11.2023 ним було подано апеляційну скаргу за відсутністю у апелянта усіх матеріалів судової справи, зокрема тих доказів, на які суд посилається в оскарженому рішенні. Також, додав, що лише на підставі самого тексту судового рішення, оприлюдненого у Єдиному державному реєстрі судових рішень неможливо викласти усі доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення. А тому, апелянт просить обраховувати пропущений строк на подання доповнень з моменту ознайомлення зі справою.

Розглянувши наведені причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно матеріалів справи, 13.12.2023 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 - адвокат Алла Коцюба подала до суду апеляційної інстанції клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та 19.12.2023 ознайомилась з матеріалами справи.

18.01.2024 до суду апеляційної інстанції адвокат Алла Коцюба подала повідомлення про вихід зі справи, з якого вбачається, що на підставі ч. 4 ст. 61 ГПК України припинено її повноваження на представництво інтересів ОСОБА_1 .

Посилання скаржника про те, що ним було подано апеляційну скаргу за відсутністю у апелянта усіх матеріалів судової справи, зокрема тих доказів, на які суд посилається в оскарженому рішенні не звільняють його від обов`язку дотримання загального порядку подання доповнень до апеляційної скарги у встановленому ГПК України порядку. Наведені обставини мають суб`єктивний характер і не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин неподання доповнень до апеляційної скарги у встановлений законом строк та лише зводяться до бездіяльності самого скаржника подати такі доповнення з врахуванням усіх доказів у справі з моменту, як йому стало відомо про прийняття такого рішення.

Отже, наведені причини апелянта не можуть бути розцінені судом, як поважні причини для поновлення строку на подання доповнень до апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Керуючись принципами рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та неупередженості суду, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не надав належних доказів на підтвердження поважності наведених в обґрунтування заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги підстав. Наведені скаржником підстави для поновлення процесуального строку визнаються неповажними.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у клопотанні не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання доповнень до апеляційної скарги, а також не зазначено об`єктивних та непереборних обставин, що стали причиною його пропуску, у зв`язку з чим колегія суддів визнає наведені підстави неповажними.

Оскільки інших доводів та доказів щодо наявності причин пропуску процесуального строку з обґрунтуванням їх поважності, які б позбавляли скаржника можливості подати доповнення до апеляційної скарги у встановлений ст. 256 ГПК України строк, що могло б бути підставою для відновлення пропущеного процесуального строку, заявлене клопотання не містить, а тому у задоволенні клопотання пропущеного строку на подання доповнень до апеляційної скарги слід відмовити.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивач заяву, якою фактично доповнює підстави апеляційного оскарження, подав до суду апеляційної інстанції поза межами строку на апеляційне оскарження встановленого приписами статті 256 ГПК України, колегія суддів не вбачає правових підстав для прийняття зазначеної заяви до розгляду.

Ураховуючи вищевикладене та приписи статей 118, 266 ГПК України, доповнення до апеляційної скарги підлягають залишенню без розгляду як такі, що подані поза межами встановленого законом строку.

Додатково, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що згідно матеріалів справи, ухвалою від 13.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та надано учасникам справи строк до 18.01.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та встановлено ОСОБА_1 строк для подачі заяв, клопотань, заперечень та пояснень в письмовій формі до 18.01.2024. Тобто, з моменту відкриття апеляційного провадження сторонам було надано строк для надання додаткових пояснень та клопотань у справі.

Керуючись ст. ст. 118, 119, 234, 256, 266 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання доповнень до апеляційної скарги від 29.11.2023 у справі № 910/423/23.

Доповнення ОСОБА_1 до апеляційної скарги від 29.11.2023 (б/н від 08.01.2024) у справі №910/423/23 залишити без розгляду.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова