ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2024 р. Справа №914/1941/22

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (доповідач), Зварич О.В., Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Гілевич С.Р.

представники: позивача - адвокат Роєнко Є.В., відповідача керівник Дмуховський С.М..

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» на ухвалу Господарського суду Львівської області (суддя Кітаєва С.Б.) від 13 вересня 2023 року за результатом розгляду заяви Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» про відстрочення виконання рішення у справі №914/1941/22 за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», про стягнення заборгованості у сумі 7907 765,44 грн

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Львівської області рішенням від 09 березня 2023 року у справі №914/1941/22 присудив стягнути з КП «Червоноградтеплокомуненерго» на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 7017987,83 грн основного боргу, 783642,56 грн інфляційних втрат, 106135,05 грн 3% річних, 118616,48 грн. судового збору.

Західний апеляційний господарський суд постановою від 30 травня 2023 року у справі №914/1941/22 апеляційну скаргу КП «Червоноградтеплокомуненерго» залишив без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 09 березня 2023 року залишив без змін.

15 червня 2023 року Господарський суд Львівської області видав наказ на примусове виконання рішення у справі №914/1941/22.

22 серпня 2023 року Червоноградський відділ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ відкрив виконавче провадження №72592553на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09 березня 2023 року у справі №914/1941/22.

04 вересня 2023 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява КП «Червоноградтеплокомуненерго» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09 березня 2023 року у справі №914/1941/22.

Заява мотивована тим, що КП «Червоноградтеплокомуненерго» є комунальним підприємством, єдиним джерелом надходження коштів на рахунки підприємства є оплата споживачами комунальних послуг. Підприємство спрямовує свою діяльність на забезпечення виробництва, транспортування і постачання теплової енергії і гарячого водопостачання житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення міст і селищ міського типу, підприємств, установ і організацій, надання інших послуг підприємствам, організаціям та населенню з метою одержання прибутку-основного джерела розвитку матеріально-технічних і економічних потреб членів трудового колективу, забезпечує безперебійне постачання теплової енергії на території населених пунктів м. Червонограда, м. Соснівка та смт. Гірник в опалювальний сезон.

КП «Червоноградтеплокомуненерго» перебуває у складному фінансовому становищі : відповідно до балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30 червня 2023 року дебіторська заборгованість КП «Червоногратеплокомуненерго» за продукцію, товари, роботи, послуги складає 57085, тис. грн, а кредиторська заборгованість - 338 398 тис. грн.

Запроваджений в Україні воєнний стан призвів до складних умов діяльності підприємства «Червоногратеплокомуненерго», яке являється підприємством критичної інфраструктури; примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області у справі може ускладнити подальшу діяльність підприємства та може привезти до неможливості виконання функцій, покладених на підприємство як постачальника теплової енергії на території м. Червонограда, м. Соснівка та смт. Гірник.

Окрім того, на думку заявника винятковою обставиною (яку вважає підставою для відстрочки виконання рішення) є прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №1403 від 20 грудня 2022 року, за положеннями якої учасниками розрахунків є АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України, ТОВ Оператор газотранспортної системи України, АТ Укртрансгаз.

Протоколами №ЗТЕ/12 від 30 грудня 2022 рокута №7ТЕ/05 від 11 травня 2023 року засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах утвореної керуючись пунктом 1 Типового положення про територіальну комісію з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 №932 (зі змінами), було узгоджено заборгованість з різниці в тарифах на послуги теплопостачання на загальну суму 67 379 424,00 грн.

Станом на момент звернення до суду з заявою про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09 березня 2023 року у справі №914/1941/22 порядок та умови надання у 2022 році субвенцій з державного бюджету, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 року №1403, не реалізовані.

Відтак, у КП «Червоноградтеплокомуненерго» відсутня можливість погасити заборгованість перед АТ «Укртрансгаз» у повному обсязі.

Одночасно, КП «Червоноградтеплокомуненерго» оплатило судовий збір згідно рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 у справі №914/1941/22 та виконавчий збір на загальну суму 130 909,13 грн, оскільки дія Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» №1730-УІІІ в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №1639-ІХ від 14.02.2021 р. (далі - Закон № 1730) на ці витрати не поширюється.

Також заявник подав пояснення від 12.09.2023, у яких додатково послався на лист Торгово - промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військову агресію Російської Федерації проти України та підтверджено що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності.

Вказав і на те, що згідно положень Закону України «Про критичну інфраструктуру» на боржника покладено обов`язок енергозабезпечення (у тому числі постачання теплової енергії), що належить до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 13 вересня 2023 року у справі №914/1941/22 відмовив у задоволенні заяви Комунального підприємства "Червоноградтеплокомуненерго" (вх.№3461/23 від 04.09.2023) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 у справі №914/1941/22.

Суд встановив, що позивач неодноразово звертався до відповідача з листами про укладення договору реструктуризації наявної заборгованості, на підтвердження чого ним подано докази разом із заявами по суті, однак відповідач такою можливістю не скористався, хоча укладення такого договору дало б можливість погасити наявну заборгованість перед позивачем.

Ураховуючи матеріальні інтереси обох сторін та беручи уваги практику Європейського суду з прав людини, оскільки заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування виключних обставин, що можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду в судовому порядку, зокрема, наявності доказів, що підтверджують неможливість його виконання або обумовлюють наявність ускладнень під час виконання судового акту, як і доказів на підтвердження того, що відстрочка виконання рішення суду на строк 6 місяців, як просить заявник, забезпечить по закінченню цього строку виконання рішення, - суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви КП "Червоноградтеплокомуненерго".

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство "Червоноградтеплокомуненерго" просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 вересня 2023 року у справі №914/1941/22 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 у справі №914/1941/22.

Скаржник наголошує, що основною метою діяльності боржника є забезпечення виробництва, транспортування і постачання теплової енергії і гарячого водопостачання житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення, населенню, підприємств, установ організацій. Примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 у справі №914/1941/22 може ускладнити подальшу діяльність підприємства, призвести до неможливості виконання функцій на території м.Червонограда, м.Соснівка, смт Гірник. Суд першої інстанції не урахував, що КП «Червоноградтеплокомуненерго» відноситься до об`єктів критичної інфраструктури, першочерговим завданням підприємства є безперебійне виконання покладених завдань.

Станом на момент звернення з заявою про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 у справі № 914/1941/22, порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2022 №1403 не реалізовані. КП «Червоноградтеплокомуненерго» знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що пов`язано із систематичними неплатежами за споживчі послуги з боку населення та юридичних осіб. Відтак, у КП "Червоноградтеплокомуненерго" відсутня можливість погасити заборгованість перед АТ «Укртрансгаз» у повному обсязі.

Зазначає й те, що КП «Червоноградтеплокомуненерго» не ухиляється від виконання рішення та шукає способи погашення заборгованості перед позивачем, у тому числі і шляхом відстрочення виконання рішення суду. Негайне ж виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 у справі №914/1941/22 призводить до того, що робота КП «Червоноградтеплокомуненерго» по підготовці та проходженні опалювального сезону 2023-2024 років буде повністю заблокована, підприємство не зможе здійснювати ніяких фінансових операцій. Також підприємство не зможе виконувати інші договірні зобов`язання перед іншими контрагентами в т.ч. за спожиті природний газ та електричну енергію.

Також, суд помилково не дослідив та не врахував, відповідно до п. 1 ч.4 ст. 331 ГПК України ступінь вини КП «Червоноградтеплокомуненерго» у виникненні спору.

AT «Укртрансгаз» надіслало відзив на апеляційну скаргу, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін як законну та обгрунтовану, апеляційну скаргу без задоволення.

Вважає, що оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою, ухваленою судом з додержанням норм матеріального та норм процесуального права. Боржник намагається ухилитись від виконання рішення суду, яке набрало законної сили, вживає заходів спрямованих на уникнення сплати заборгованості, у тому числі намагається відстрочити виконання рішення суду у справі № 914/1941/22 ще на шість місяців. В порушення приписів ст. 74 ГПК України боржник не надав належних і допустимих доказів на підтвердження існування виняткових обставин, які в розумінні статті 331 ГПК України є підставою для відстрочення виконання рішення.

29 листопада 2023 року КП «Червоноградтеплокомуненерго» також подало апеляційному суду заяву про долучення документів до матеріалів справи, а саме:

- Договір про організацію взаєморозрахунків № від 10 жовтня 2023;

- Платіжну інструкцію №10/10/2023109 від 11.10.2023 на суму 12 441,22 грн.;

- Платіжну інструкцію №20/10/2023474 від 23.10.2023 на суму 120 615,95 грн.;

- Платіжну інструкцію №969 від 28.08.2023 на суму 130 909,13 грн.;

- Лист КП «Червоноградтеплокомуненерго» вих.№2699 від 13.10.2023 про внесення змін до Реєстру теплопостачальних організацій..

Суд апеляційної інстанції не приймає подані докази, оскільки такі не існували на час прийняття ухвали Господарського суду Львівської області від 13 вересня 2023 року у справі №914/1941/22 і ці докази не можуть ураховуватись при оцінки ухвали на предмет її відповідності закону і наявним у справі доказам.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 17 жовтня 2023 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 вересня 2023 року у справі №914/1941/22.

Розгляд справи призначено на 30 листопада 2023 року. У судовому засіданні 30 листопада 2023 року суд заслухав пояснення представників сторін та ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 14 грудня 2023 року.

Через повітряну тривогу та в подальшому неможливість встановити відеозв`язок із представником відповідача суд ухвалив відкласти розгляд справи на 11 січня 2024 року.

Представник АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подав клопотання, у якому просить розгляд апеляційної скарги проводити без участі представника за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4). У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч.5).

Відповідно до частини першої статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав представників сторін і вважає, що ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 вересня 2023 року у справі №914/1941/22, якою суд відмовив у задоволенні заяви КП "Червоноградтеплокомуненерго" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09 березня 2023 року у справі №914/1941/22 належить залишити без змін.

За приписами статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч.1). Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч.2). Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3). Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4). Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5). Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч.7).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 зазначено, що право на суд, захищене п. 1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Тому необґрунтовано тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції, interalia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

У зв`язку з тим, що розстрочка/відстрочка подовжує період відновлення порушеного права позивача, при її наданні суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати інтереси як заявника, так і позивача.

Відповідач, як юридична особа, що здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик, взяв на себе відповідні зобов`язання і об`єктивно усвідомлював усі можливі ризики ведення господарської діяльності.

Ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе суб`єкт господарювання, а, відповідно, нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику (пункт 1, абзац 4 статті 44 Господарського кодексу України).

Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.02.2018 у справі № 910/15430/16, від 27.04.2018 у справі № 910/313/17 та від 02.05.2018 у справі №910/3816/16.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів всіх сторін, які приймають участь у справі. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан.

Таким чином, обов`язковою умовою надання відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення або роблять його неможливим, які заявник повинен довести відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України. До того ж, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд зобов`язаний також ураховувати ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Відсутність у боржника необхідних коштів не може бути обставиною, що звільняє від господарсько-правової відповідальності за невиконання господарських зобов`язань.

При цьому, збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем, як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочки та/або розстрочки виконання судового рішення.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у прийнятій постанові від 27.06.2018 у справі №813/8842/13-а.

Суд першої інстанції урахував наведені позиції Верховного Суду та вказав, що названі у заяві КП «Червоноградтеплокомуненерго» підстави для відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 у справі №914/1941/22, зокрема, складне фінансове становище, низька оплата споживачами комунальних послуг, не є обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини другої статті 8 Закону №1730-VIII «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» у редакції Закону №1639-ІХ.

Врегулювання заборгованості в рамках Закону №1730 для учасників процедури врегулювання заборгованості, тобто для відповідача, здійснюється шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, згідно договорів проведення взаєморозрахунків (ст. 4 Закону 1730) та договорів реструктуризації заборгованості (ст. 5 Закону 1730). Договір про організацію взаєморозрахунків визначає як наявність заборгованості, так і її обсяг, що відповідає заборгованості, підтвердженої територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з листами про укладення договору реструктуризації наявної заборгованості, на підтвердження чого ним подано докази разом із заявами по суті, однак відповідач такою можливістю не скористався, хоча уклавши такий договір мав би можливість погасити наявну заборгованість перед позивачем.

Верховний Суд у постанові від 18 квітня 2023 року у справі №911/3195/21 сформував правову позицію, щодо припинення зобов`язань в рамках Закону №1730-VIII «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» у редакції Закону №1639-ІХ. Зокрема зазначив, що взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості.

Взаєморозрахунки проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, у межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням та в обсягах, передбачених Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та/або Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", та/або Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", із застосуванням рахунків, відкритих у Державному казначействі України, згідно з договором про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в обліку учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору, та в обсязі, що не перевищує підтверджену учасниками заборгованість (частина третя статті 4 вказаного Закону).

Отож в обов`язок заявника входить і доведення обставин, що ним були вчинені всі юридично значимі дії з метою погашення заборгованості.

Натомість, матеріали справи не містять доказів вчинення юридично значимих дій з метою погашення заборгованості, у тому числі укладення договору про організацію взаєморозрахунків як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2022 №1403, на яку посилається заявник, чи укладення з позивачем договору про реструктуризацію заборгованості.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що додані відповідачем до заяви докази та наведені обґрунтування не можуть підтверджувати обставини реальності виконання рішення суду у цій справі після закінчення терміну, на який відповідач просить відстрочити його виконання, адже сам лише факт прийняття КМУ постанови від 20.12.2022 №1403 та затвердження комісією протоколів №3ТЕ/12 від 30.12.2022 і №7ТЕ/05 від 11.05.2023 не є гарантованим підтвердженням надходження грошових коштів на рахунки відповідача з метою належного виконання рішення суду саме у цій справі по закінченню терміну відстрочки, а інших доказів на підтвердження такої можливості заявником суду не надано.

Доводи боржника на настання форс-мажорних обставин, у зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану, що, як стверджує заявник, слугувало причиною накопичення збитків, спростовується таким:

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно із ст. 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув грунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони с форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 р. № 44 (5), Торгово-промислова палата України відповідно до ст. 14 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

Щодо наявності надзвичайних подій/форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) боржник посилається на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, згідно якого Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні від 02.12.1997 № 671/97-ВР, статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Однак, введення режиму воєнного стану на території України не свідчить про те, що боржник не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти. Боржник не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

Суд першої інстанції урахував, що військова агресія російської федерації проти України та введення в Україні військового стану має загальний характер та впливає на діяльність, без виключення, усіх суб`єктів господарювання.

З матеріалів справи видно, що саме відповідачем порушено зобов`язання, тобто через його винні дії виник спір, при цьому відповідачем під час розгляду справи не було доведено, що порушення зобов`язання сталося внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності, тому доводи КП «Червоноградтеплокомуненерго» щодо настання надзвичайних подій для боржника, які можуть ускладнити виконання рішення суду, є безпідставними та необґрунтованими.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про вину АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». Адже рішенням суду, яке набрало законної сили встановлена заборгованість скаржника.

Розглянувши заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов законного висновку, що обставини, на які боржник посилається в її обґрунтування, не є тими обставинами, з якими законодавець пов`язує можливість задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду в судовому порядку.

Щодо вирішення питання дотримання балансу інтересів сторін, виходячи із зазначеного і доводів заявника про те, що одночасне виконання рішення суду може ускладнити подальшу діяльність підприємства та може привезти до неможливості виконання функцій, покладених на підприємство як постачальника теплової енергії на території м. Червонограда, м. Соснівка та смт. Гірник, суд першої інстанції урахував, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року № 83, АТ «Укртрансгаз» входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави

На АТ «Укртрансгаз» покладено суспільно-важливу і стратегічну функцію по своєчасному й безперебійному забезпеченню суб`єктів господарювання та соціальної сфери України природним газом, надійного та безпечного функціонування Єдиної газотранспортної системи України, а також забезпечення транзиту газу за міждержавними угодами.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про визначення критеріїв віднесення об`єктів державної власності до таких, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави» від 03.11.2020 № 999 (зі змінами та доповненнями), АТ «Укртрансгаз», як суб`єкт господарювання державного сектору економіки та підприємство паливно-енергетичного комплексу, що здійснює діяльність з транспортування природного газу магістральними газопроводами і зберігання природного газу у підземних газосховищах, віднесено до підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. У свою чергу, під «енергетичною безпекою держави» розуміється здатність держави в особі її органів управління забезпечити кінцевих споживачів природним газом в необхідному обсязі та належної якості у звичайних умовах, а також під час дії дестабілізуючих факторів 6 (надзвичайних ситуацій) внутрішнього чи зовнішнього характеру у межах гарантованого покриття мінімального обсягу найважливіших потреб країни, окремих її районів, міст, селищ чи об`єктів у паливно-енергетичних ресурсах.

З огляду на наведене, враховуючи, матеріальні інтереси обох сторін та практику Європейського суду з прав людини, заважаючи на те, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування виключних обставин, що можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду в судовому порядку, зокрема, наявності доказів, що підтверджують неможливість його виконання або обумовлюють наявність ускладнень під час виконання судового акту, як і доказів на підтвердження того, що відстрочка виконання рішення суду на строк 6 місяців, як просить заявник, забезпечить по закінченню цього строку виконання рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви КП "Червоноградтеплокомуненерго".

Колегія суддів не погоджується з позицією боржника про те, що його фінансовий стан є тяжким, у зв`язку з систематичними неплатежами за спожиті послуги з боку населення та юридичних осіб, та саме це є підставою для відстрочки виконання рішення суду, з огляду на те, що наявність заборгованості у споживачів перед боржником надають право останньому захистити свої порушені права в судовому порядку, та після отримання рішення суду вжити заходів з примусового стягнення заборгованості зі споживачів.

З обставин цієї справи видно, що у серпні 2022 року АТ "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до КП " Червоноградтеплокомуненерго " про стягнення 7 907 765,44 грн заборгованості, яку боржник повинен був сплачувати щомісяця рівними частинами упродовж 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року. Отже, боржник порушував строки виконання грошових зобов`язань, внаслідок чого, якщо надати відстрочку для виконання судового рішення, зазначені обставини не дозволяють дотриматися балансу інтересів обох сторін і ставить його в нерівне становище з позивачем та порушує право позивача на ефективний захист законних прав та інтересів.

Ураховуючи наведені обставини і приписи закону суд апеляційної інстанції вважає, що скаржник не спростував законних і обгрунтованих висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 у справі №914/1941/22 відсутні.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 13 вересня 2023 року у справі №914/1941/22 постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» відсутні.

Судовий збір, відповідно до статті 129 ГПК України, апеляційний суд покладає на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 вересня 2023 року у справі №914/1941/22 залишити без змін, апеляційну скаргу Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 19 січня 2024 року.

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя О.С. Скрипчук