ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

25.01.2024м. ДніпроСправа № 904/208/24

за позовом Озгюра Деміра, Сполучені Штати Америки

до відповідача-1: Відкритого акціонерного товариства "ЗІРААТ БАНК МОНТЕНЕГРО", Республіка Чорногорія

відповідача-2: Акціонерного товариства "Тюрккан йаг санайї ве тіджарет анонім шіркеті", Республіка Туреччина

відповідача-3: Тюрккана Мюджахіта, Республіка Туреччина

відповідача-4: ОСОБА_1 , Республіка Туреччина

відповідача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про забезпечення позову

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Відкритого акціонерного товариства "ЗІРААТ БАНК МОНТЕНЕГРО", відповідача-2: Акціонерного товариства "Тюрккан йаг санайї ве тіджарет анонім шіркеті", відповідача-3: Тюрккана Мюджахіта, відповідача-4: ОСОБА_1 та відповідача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ" і просить суд:

- визнати недійсним Договір застави часток в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ" від 24 грудня 2020 року між Акціонерним товариством "ТЮРККАН ЙАГ САНАЙЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ", ТЮРККАНОМ МЮДЖАХІТОМ, ТЮРКАНОМ ЛЮТЮ та Відкритим акціонерним товариством "ЗІРААТ БАНК МОНТЕНЕГРО", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І та зареєстрований в реєстрі за №1285 та №1286.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2024 судом залишено позовну заяву без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, шляхом надання відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у представника позивача - адвоката Погорілого Антона Михайловича та у відповідача-5 Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ".

В межах строків, передбачених частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, представник позивача 23.01.2024 подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.07.2024.

23.01.2024 позивачем по справі подана заява про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на частку Акціонерного товариства "ТЮРККАН ЙАГ САНАЙЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ, ідентифікаційний код юридичної особи за , номінальною вартістю 388 625,00 гривень, що відповідає 25% статутного капіталу;

- накладення арешту на частку ТЮРККАНА ЛЮТФЮ у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ, ідентифікаційний код юридичної особи за , номінальною вартістю 326 445,00 гривень, що відповідає 21% статутного капіталу;

- накладення арешту на частку ТЮРККАНА МДЖАХІТ у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ, ідентифікаційний код юридичної особи за , номінальною вартістю 326 445,00 гривень, що відповідає 21% статутного капіталу;

- заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим уповноваженим особам, здійснювати державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ (ідентифікаційний код 36208668) щодо переліку чи відомостей про засновників (учасників), розміру частки кожного із засновників (учасників).

Узагальнюючі підстави обґрунтування поданої заяви зводяться до наступного.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2023 року у справі № 904/8793/21, повний текст якого складено 07.12.2023 року та яке набрало чинності 28.12.2023 року, було задоволено позовні вимоги та визначено, що розмір частки позивача у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ" у розмірі 1 554 500,00 гривень, становить 67%.

Однак, в процесі вирішення спору щодо визначення розміру частки позивача у статутному капіталі ТОВ ІК АКТИВ, останньому стало відомо про укладення між відповідачами - АТ ТЮРККАН ЙАГ САНАЙЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ, ТЮРККАНОМ ЛЮТФЮ, ТЮРККАНОМ МЮДЖАХІТ та Відкритим акціонерним товариством "ЗІРААТ БАНК МОНТЕНЕГРО" договору застави корпоративних прав від 24 грудня 2020 року, за яким в заставу ВАТ ЗІРААТ БАНК МОНТЕНЕГРО передані наступні частки, які фактично належать позивачу:

- частка АТ ТЮРККАН ЙАГ САНАЙЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ номінальною вартістю 388 625,00 гривень, що відповідає 25% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ;

- частка ТЮРККАНА ЛЮТФЮ номінальною вартістю 326 445,00 гривень, що відповідає 21 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю IK АКТИВ;

- частка ТЮРККАНА МЮДЖАХІТ номінальною вартістю 326 445,00 гривень, що відповідає 21 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ.

Вказаний договір, як зазначає позивач, було укладено без відома та без згоди позивача, який набув право власності на ці ж частки у статутному капіталі ТОВ ІК АКТИВ з 15.06.2020 року до укладення оспорюваного договору застави, а отже, укладеним договором порушено його права як власника частки у статутному капіталі, що є, відповідно, підставою для визнання договору недійсним.

Саме відповідачами - АТ ТЮРККАН ЙАГ САНАЙЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ, ТЮРККАНОМ ЛЮТФЮ, ТЮРККАНОМ МЮДЖАХІТ та ВАТ ЗІРААТ БАНК МОНТЕНЕГРО вже після відчуження на користь позивача спірних часток було укладено оскаржувані договори застави. При цьому, позивача про вказану заставу не повідомлено, відомості про зобов`язання, забезпечені заставою, їх виконання, розмір заборгованості, в тому числі на даний час, у позивача відсутні, відповідачі дізнавшись про ухвалення рішення суду від 04.12.2023 року не вчинили дій з врегулювання спору, що виник, не запропонували банку заміну застави, а отже, імовірно, мають намір ухилитись від виконання зобов`зань перед позивачем.

Також, у позивача відсутні відомості про можливий початок ВАТ ЗІРААТ БАНК МОНТЕНЕГРО процедури позасудового звернення стягнення на частки у статутному капіталі ТОВ ІК АКТИВ, що також створює для позивача обґрунтовані побоювання та є підставою для звернення із вказаною заявою про забезпечення позову.

Крім вказаних вище обставин, позивач також наголошує на тому, що за період судового вирішення даного спору відповідачі як сторони оспорюваних договорів застави та як особи, відомості про яких вказані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як про засновників ТОВ ІК АКТИВ, мають можливість відчужити чи змінити співвідношення часток у статутному капіталі, позбавивши позивача можливості здійснювати свої права як учасника Товариства.

Станом на даний час позивачем вчиняються дії щодо виконання рішень Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2023 року та реєстрації відомостей про останнього як засновника ТОВ ІК АКТИВ з часткою 67% статутного капіталу, однак у зв`язку з тим, що позивач не є громадянином України та проживає на території Сполучених Штатів Америки, наразі процес виконання рішень судів затягується та ускладнюється необхідністю отримання та легалізації довіреності саме на право вчинення від імені позивача таких юридично значимих дій, як звернення за державною реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ. Зважаючи на тривалість процедури легалізації та направлення довіреності, наразі з об`єктивних причин відомості про позивача як засновника (учасника) ТОВ ІК АКТИВ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - не внесені, а згідно відомостей ЄДРЮО, ФО-П та ГФ, власниками часток у статутному капіталі Товариства є відповідачі, що також підтверджує можливість для останніх безперешкодно відчужити належні їм частки.

Запропонований захід забезпечення позову заявник вважає цілком достатнім та таким, що відповідає вимогам розумності й співмірності.

Правовою підставою заяви про забезпечення позову позивач зазначає статті 136 - 137 Господарського процесуального кодексу України, практику Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду.

Викладені позивачем обставини щодо рішення суду від 04.12.2023 у справі № 904/8793/21 відповідають дійсності, а також, серед іншого, покладені в основу обґрунтування позову у справі № 904/208/24.

Розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 913/257/18).

За таких обставин, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, в першу чергу, повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

У спорах з позовними вимогами немайнового характеру необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

При цьому в таких немайнових спорах суд досліджує, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наведену правову позицію викладено, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

За змістом статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суть якої зводиться до того, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що будь-яка письмова заява з процесуальних питань повинна містити, окрім іншого, перелік доказів (за наявності), що додаються до заяви.

За змістом частин першої, другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Оцінюючи наведені позивачем обставини, в обґрунтування заяви про забезпечення позову та надані докази, суд доходить висновку про наявність правових підстав для її задоволення.

Позов у справі № 904/208/24, у забезпечення якого позивач просить вжити заходи забезпечення, викликаний укладенням відповідачами договору застави часток в статутному капіталі.

Суд враховує, що на час звернення позивача до суду, він є власником цих часток, що підтверджується рішенням суду. Але відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань власниками часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ" вказані відповідачі. Це надає їм реальну можливість вчинити дії, спрямовані на відчуження часток або їх додаткового обтяження шляхом передачі в заставу тощо.

Так, відповідно до частини 1 ст. 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно частин 1-3 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Зважаючи на викладене, у разі невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, це може привести до відчуження або обтяження предмету спору частки в статутному капіталі. Тоді позивач буде змушений звертатися до суду з новими позовами що не відповідає вимогам щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Також судом враховується, що спірний договір був укладений відповідачами після укладення ними ж договорів про відчуження часток на користь позивача. Тобто відповідачі усвідомлювали, що вони реалізували своє право на розпорядження таких часток.

До того ж суд вказує про те, що позивач не є стороною спірного договору застави, відповідно, він жодним чином не може впливати на первісне зобов`язання, яке забезпечено заставою належних йому часток. Зважаючи на участь у справі відповідачів, які не є резидентами України, необхідністю повідомлення їх належним чином про час та місце судового засідання, суд усвідомлює, що розгляд цієї справи буде відбуватися тривалий час.

Також, у позивача відсутні відомості про можливий початок ВАТ ЗІРААТ БАНК МОНТЕНЕГРО процедури позасудового звернення стягнення на частки у статутному капіталі ТОВ ІК АКТИВ, що також створює певні ризики вибуття часток з володіння позивача.

Тому, суд вважає, що обрані позивачем заходи забезпечення позову до вирішення судом спору по суті, з урахуванням поведінки сторін у справі, що розглядається, узгоджуються з критеріями співмірності, розумності, обґрунтованості та адекватності.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити повністю.

Накласти арешт на частку Акціонерного товариства "ТЮРККАН ЙАГ САНАЙЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ, ідентифікаційний код юридичної особи за , номінальною вартістю 388 625,00 гривень, що відповідає 25% статутного капіталу.

Накласти арешт на частку ТЮРККАНА ЛЮТФЮ у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ, ідентифікаційний код юридичної особи за , номінальною вартістю 326 445,00 гривень, що відповідає 21% статутного капіталу.

Накласти арешт на частку ТЮРККАНА МЮДЖАХІТ у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ, ідентифікаційний код юридичної особи за , номінальною вартістю 326 445,00 гривень, що відповідає 21% статутного капіталу.

Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим уповноваженим особам, здійснювати державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ (ідентифікаційний код 36208668) щодо переліку чи відомостей про засновників (учасників), розміру частки кожного із засновників (учасників).

Стягувач: Озгюр Демір (5600 Н Флаглер Драйв, 1009, 33407 Вест Палмбіч, Сполучені Штати Америки; ідентифікаційний код - ).

Боржники:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ" (50106, місто Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 3; ідентифікаційний код - 36208668);

- Акціонерне товариство "ТЮРККАН ЙАГ САНАЙЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (Республіка Туреччина, Діловасі, Коджаелі, вулиця 2003, будинок 4; реєстраційний номер - 629173);

- ТЮРККАН МЮДЖАХІТ (34800, Республіка Туреччина, Стамбул, Бейкоз, район Пашабахче, вул. Ремзібей, 1 кв. 1; ідентифікаційний код - );

- ТЮРККАН ЛЮТФЮ (41455, Республіка Туреччина, Коджаелі, Діловаси, Кошелер, вул. Шюкюртепе, буд. 80; ідентифікаційний код - );

- Відкрите акціонерне товариство "ЗІРААТ БАНК МОНТЕНЕГРО" (81000, Республіка Чорногорія, Подгориця, вулиця Слободе, 84, реєстраційний номер - 4-0009452/014; ідентифікаційний код - 03048136);

- державні реєстратори юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріуси, інші уповноважені особи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.01.2024.

Ухвала, як виконавчий документ, може бути пред`явлена до примусового виконання до 26.01.2027 включно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Я.С. Золотарьова