ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2024 р. Справа№ 927/746/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023

у справі № 927/746/23 (суддя: Сидоренко А.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ»

до фізичної особи - підприємця Гончар Юлії Григорівни

про стягнення 2 089 881 грн 36 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Гончар Юлії Григорівни про стягнення штрафу в розмірі 2 089 881,36 грн, нарахованого згідно Договору № 41АР200-98465-22 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 22.07.2022 за невідповідність обсягів фактично спожитого природного газу в період з вересня по листопад 2022 року до його замовленої величини.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору щодо уникнення відхилення підтверджених обсягів природного газу відносно планових обсягів у вересні-листопаді 2022 року.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023 у справі № 927/746/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» до фізичної особи-підприємця Гончар Юлії Григорівни про стягнення 2 089 881 грн 36 коп. залишено без задоволення.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд зазначив, що наслідками закріплення відповідача у Реєстрі споживачів нового постачальника є автоматична відправка Інформаційною платформою повідомлення ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» (діючому постачальнику) про зміну постачальника його споживачем із зазначенням дати початку постачання природного газу новим постачальником, а також автоматичне виключення ФОП Гончар Ю.Г. з Реєстру споживачів позивача на Інформаційній платформі з дня початку періоду постачання природного газу новим постачальником. Зауважив, що відсутність укладеної між ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» та ФОП Гончар Ю.Г. додаткової угоди про розірвання Договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу в певному розрахунковому періоді, не є підставою для затримки в укладенні та виконанні договору постачання природного газу з новим постачальником. Наголосив, що автоматичне виключення ФОП Гончар Ю.Г. з Реєстру споживачів ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на Інформаційній платформі виключає можливість постачання позивачем природного газу відповідачеві.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023 у справі № 927/746/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з ФОП Гончар Ю.Г. на користь ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» 2 089 881,36 грн штрафу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник вказує на те, що споживач не надав обґрунтованої відмови від підписання акту приймання-передачі природного газу за вересень 2022 року, а відтак, з урахуванням умов п. 2.5.4. Договору, вказаний акт вважається підписаним споживачем. Зауважує, що ФОП Гончар Ю.І. в порушення умов пункту 8.1 Договору не повідомила ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» про зміну постачальника за 21 календарний день. Підкреслює, що постанова НКРЕКП від 21.06.2022 № 613 визнана нечинною постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі № 640/10063/22.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2023 апеляційну скаргу у справі № 927/746/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023 у справі № 927/746/23 було залишено без руху та надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023 у справі № 927/746/23; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023 у справі № 927/746/23 призначено на 27.11.2023, яке у подальшому було відкладено на 08.01.2024; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

30.10.2023 на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свої доводи обґрунтовує тим, що постановою НКРЕКП від 21.06.2022 № 613 були скорочені строки зміни споживачем постачальників природного газу, що дозволяло забезпечити безперебійність поставки природного газу та уникнення зупинення виробництва споживачів. Наголошує, що виключення споживача з Реєстру споживачів ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» унеможливлювало поставку ним природного газу для ФОП Гончар Ю.Г. з 01.10.2022. Вказує на те, що сторонами Договору точний об`єм (обсяг) природного газу у вересні, жовтні та листопаді 2022 не був обумовлений, споживачем не підтверджувався та не замовлявся, а тому у ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» відсутні підстави посилатись на підпункти 6.2.2 та 6.2.3 Договору, як на підставу сплати штрафу.

07.11.2023 позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначає про те, що відповідач допустив порушення положення постанови НКРЕКП від 21.06.2022 № 613, оскільки він мав право змінити постачальника при умові попереднього розірвання договору з діючим постачальником, чого відповідачем дотримано не було.

У поданих до суду 10.11.2023 письмових поясненнях відповідач наголосив, що наведена у підпунктах 6.2.2. та 6.2.3. Договору формула обрахунку штрафу також визначена Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 для розрахунку збитків, а тому не може бути застосована для розрахунку штрафу.

Представник позивача в судовому засіданні 08.01.2024 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.01.2024 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 10.11.2020, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 00089688.

Гончар Ю.Г. зареєстрована в якості суб`єкта господарювання 06.08.2004, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 2 000005. Основний вид діяльності: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

22 липня 2022 року між сторонами був укладений договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-98465-22 (надалі - Договір) згідно умов якого позивач (Постачальник) зобов`язався передати у власність відповідачу (Споживачу) у 2022 році природний газ, а відповідач - прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. Річний плановий обсяг постачання газу - до 90 000 куб. м. Планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору: жовтень 2022 року - 50 000 куб. м; листопад 2022 року - 40 000 куб. м.

У п. 2.1 Договору сторони визначили, що постачання газу здійснюється за умови:

- наявності діючого між Споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу газу;

- відсутності заборгованості у Споживача за минулі періоди перед Постачальником (або оплати відповідно до графіка погашення заборгованості) та оплати поточних платежів, підтвердження у встановленому порядку Оператором ГТС місячного обсягу постачання газу, виділеного для забезпечення Споживача (об`єктів Споживача) (далі - підтверджений обсяг газу);

- включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно п. 2.2 Договору, включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника відбувається на підставі письмової заяви Споживача, наданої Постачальнику не пізніше ніж за 22 доби до початку розрахункового періоду в якому буде здійснюватися постачання природного газу Споживачу. Включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника може бути здійснено в коротші терміни.

Відповідно до п. 2.4 Договору, обсяг споживання природного газу Споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання протягом розрахункового періоду в розмірі +- 3 відсотка від підтвердженого обсягу природного газу у відповідну газову добу.

У відповідності з п.п. 6.2.2, 6.2.3 Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого Споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) * Ц * К, де

Vф - обсяг фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за Договором;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за Договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який стягується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

В розділі 8 Договору врегульовані питання щодо порядку зміни постачальника. Так, цим розділом визначено, що зміна постачальника може бути здійснена лише за сукупності наступних умов:

- споживачем попередньо укладено договір постачання газу з новим постачальником;

- сторони попередньо призупинили дію цього Договору в частині постачання газу або розірвали цей Договір;

- відсутність у Споживача простроченої заборгованості за цим Договором;

- повідомлення Споживачем Постачальника про таку зміну за 21 календарний день.

Згідно п.п. 10.1 - 10.3 Договору, останній набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до реєстру Споживачів ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» в інформаційній платформі Оператора ГТС до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Припинення чи розірвання договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору або за рішенням суду на вимогу однієї з сторін на підставі та в порядку, встановлених чинним законодавством України та Договором.

Усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (за наявності).

30.08.2022 року сторонами була укладена Додаткова угода № 1 до Договору в якій вони узгодили ціну на газ, починаючи з 01.09.2022: ціна одного кубічного метру природного газу всього становить 49,66389120 грн.

30.09.2022 року сторонами була укладена Додаткова угода № 2 до Договору в якій вони узгодили ціну на газ, починаючи з 01.10.2022: ціна одного кубічного метру природного газу всього становить 45,96389120 грн.

Згідно Акту приймання - передачі природного газу до Договору від 30.09.2022 № ТГ382077089, відповідачу було поставлено позивачем 7 567,34 м3 природного газу на загальну суму 375 823,55 грн.

Судом встановлено, що даний Акт не підписаний з боку відповідача, однак обставини щодо постачання газу позивачем у вересні 2022 року відповідачем повністю визнаються.

Згідно Акту приймання - передачі природного газу до Договору від 31.09.2022 № ТГ382096785, відповідачу було поставлено позивачем 699,51 м3 природного газу на загальну суму 32 152,20 грн.

Даний Акт підписаний сторонами Договору.

Відповідач сплатила за поставлений позивачем природний газ 436 523,26 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 04.10.2022 № 54.

Позивачем було здійснено розрахунок заявленого до стягнення штрафу наступним чином:

- за вересень 2022 року: (7 567,34 м3 - 0 м3) * 49,66389120 грн. * 0,1 = 37 582,36 грн;

- за жовтень 2022 року: (50 000,00 м3 - 699,51 м3) * 45,96389120 грн. * 0,50 = 1 133 021,18 грн;

- за листопад 2022 року: (40 000,00 м3 - 0 м3) * 45,96389120 грн. * 0,50 = 919 277,82 грн.

Також, матеріалами справи підтверджується, що 23.09.2022 між ТОВ «Газпромпостач Житло» (Постачальником) та ФОП Гончар Ю.Г. (Споживачем) був укладений Договір № ГЖ 25-2022 постачання природного газу згідно умов якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачу у власність з 01 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року природний газ в обсягах і порядку, передбачених цим договором, а Споживач - прийняти газ та оплатити Постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно Акту приймання - передачі природного газу від 31.10.2022, ТОВ «Газпромпостач Житло» по Договору від 23.09.2022 № ГЖ 25-2022 поставило в жовтні 2022 року відповідачу 25,55878 тис. м3 природного газу на загальну суму 1 165 480,37 грн.

Згідно Акту приймання - передачі природного газу від 30.11.2022, ТОВ «Газпромпостач Житло» по Договору від 23.09.2022 № ГЖ 25-2022 поставило в листопаді 2022 року відповідачу 48,22753 тис. м3 природного газу на загальну суму 1 562 565,49 грн.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

У відповідності з ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач має право, зокрема, на вільний вибір постачальника; безоплатну зміну постачальника, крім випадків, передбачених абзацом другим частини першої статті 14 цього Закону. Споживач зобов`язаний, зокрема, укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Згідно ст. 14 Закону України «Про ринок природного газу», усім споживачам гарантується право вибору постачальника.

Забороняється стягувати плату або вимагати будь-яку іншу фінансову компенсацію у зв`язку із зміною постачальника (крім випадків, коли така плата або компенсація прямо передбачена договором постачання із споживачем, що не належить до категорії побутових споживачів).

Діючий постачальник не має права встановлювати умови для припинення договору постачання, які обмежують право споживача на зміну постачальника.

За умови дотримання правил зміни постачальника, що затверджуються Регулятором як частина правил постачання природного газу:

1) зміна постачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити постачальника;

2) до припинення договору постачання діючий постачальник зобов`язаний забезпечувати постачання природного газу споживачу на умовах чинного договору.

Наявність спору між діючим постачальником і споживачем, який заявив про намір змінити постачальника, не є підставою для затримки в укладенні та виконанні договору постачання природного газу з новим постачальником.

Регулятор здійснює регулярний моніторинг стану додержання положень цієї статті.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, були затверджені Правила постачання природного газу.

Відповідно до п. 3 розділу І Правил постачання природного газу (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Правила), постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

У відповідності з п.п. 1 - 3, 5 розділу ІІ Правил, підставою для постачання природного газу споживачу, зокрема, є:

- наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

- включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

- відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або наявність письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Укладення договору постачання природного газу здійснюється з урахуванням, зокрема, таких вимог:

- споживач має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким постачальником за умови відсутності простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником, що підтверджується письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або за умови наявності письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника;

- договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу в розрахунковому періоді, необхідний споживачу, або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий EIC-код.

Договір постачання природного газу повинен містити, зокрема, такі умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду договору:

- предмет договору, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ в необхідних для нього об`ємах (обсягах);

- річні, місячні та/або добові обсяги природного газу, у тому числі в розрізі точок комерційного обліку (за необхідності), та/або допустиме їх відхилення;

- відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування, у тому числі в разі перевищення споживачем підтверджених обсягів природного газу за відповідний період;

- порядок зміни постачальника.

Пунктами 9, 10 розділу ІІ Правил визначено, що постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

За умови дотримання споживачем умов договору постачання природного газу постачальник, крім постачальника «останньої надії», зобов`язаний забезпечити своєчасну реєстрацію споживача в Реєстрі споживачів постачальника (на інформаційній платформі Оператора ГТС) у відповідному розрахунковому періоді.

Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VII цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VII цих Правил.

Розділом ІV Правил встановлений порядок зміни постачальника споживачем, що не є побутовим.

Вказаним розділом визначено, що кожен споживач має право на вільний вибір постачальника шляхом укладення з ним договору постачання природного газу відповідно до умов та положень, передбачених цими Правилами.

Зміні постачальника має передувати укладення договору постачання природного газу з новим постачальником та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником або його призупинення в частині постачання природного газу в певному розрахунковому періоді. Для зміни постачальника у споживача має бути відсутня прострочена заборгованість за поставлений природний газ перед діючим постачальником, що підтверджується письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або наявний письмовий дозвіл діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Кожен споживач, який має намір змінити постачальника, повинен виконати свої зобов`язання по розрахунках за природний газ перед діючим постачальником (або укласти з ним графік реструктуризації заборгованості за природний газ, якого має дотримуватись) та підписати з ним угоду про розірвання договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу з дати, з якої постачання природного газу буде здійснювати новий постачальник, відповідно до пункту 5 цього розділу.

Повідомлення споживачем діючого постачальника про намір змінити постачальника є пропозицією про розірвання договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу у певному розрахунковому періоді і повинно містити дату розірвання (призупинення) чинного договору постачання природного газу, яка визначається останнім календарним днем перед датою, з якої договір постачання природного газу з новим постачальником набере чинності. З метою забезпечення безперебійного постачання природного газу діючий постачальник поставляє природний газ споживачу до останнього дня терміну дії існуючого договору постачання природного газу відповідно до умов та положень, узгоджених у ньому, а договір постачання природного газу, укладений з новим постачальником, набирає чинності наступного дня після розірвання (призупинення) договору з діючим постачальником, але за умови, що споживач надав письмову довідку діючого постачальника або складений з ним акт звірки взаєморозрахунків про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником, або письмовий дозвіл діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Фактичне постачання природного газу новим постачальником може починатись виключно з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Зміна постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС здійснюється в порядку, визначеному главою 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, та з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу» щодо зміни постачальника протягом періоду, який не перевищує 21 день з моменту ініціювання споживачем (чи за дорученням споживача його постачальником) зміни постачальника.

За змістом ст.ст. 1, 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; в подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в останнє - Законом України від 27.07.2023 № 3275-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, який триває на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 21.06.2022 була прийнята постанова № 613 «Про особливості зміни постачальника природного газу споживачем, що не є побутовим, в умовах воєнного стану» згідно положень якої при здійсненні заходів із зміни постачальника природного газу споживачем, що не є побутовим, у період дії в Україні воєнного стану, постачальники природного газу (крім постачальника «останньої надії») мають дотримуватись Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, та Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493, з урахуванням таких особливостей:

1) у випадку укладення договору постачання природного газу між новим постачальником та споживачем, що не є побутовим, новий постачальник визначає дату початку постачання природного газу (дату закріплення споживача у Реєстрі споживачів нового постачальника на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи) згідно з укладеним договором постачання природного газу, у тому числі у випадку наявності такого споживача в Реєстрі споживачів інших постачальників.

Дата закріплення споживача, що не є побутовим, у Реєстрі споживачів нового постачальника на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи (далі - Інформаційна платформа) може визначатись не раніше ніж за 2 дні та не пізніше ніж 21 день з дня визначення дати такого закріплення.

Якщо на день закріплення споживача, що не є побутовим, у Реєстрі споживачів нового постачальника на Інформаційній платформі буде відображена інформація про припинення (обмеження) або подання заявки на припинення (обмеження) постачання природного газу такому споживачу, Інформаційна платформа автоматично відхиляє закріплення такого споживача в Реєстрі споживачів нового постачальника.

У разі закріплення споживача, що не є побутовим, у Реєстрі споживачів нового постачальника Інформаційна платформа виявляє цього споживача в Реєстрі іншого постачальника у визначеному новим постачальником періоді постачання природного газу, Інформаційна платформа автоматично відправляє повідомлення діючому постачальнику про зміну постачальника його споживачем із зазначенням дати початку постачання природного газу новим постачальником.

Споживач, що не є побутовим, автоматично виключається з Реєстру споживачів діючого постачальника на Інформаційній платформі з дня початку періоду постачання природного газу новим постачальником.

Постачання природного газу новим постачальником (алокація спожитих споживачем обсягів природного газу за новим постачальником) здійснюється з дня початку періоду постачання природного газу, який визначається новим постачальником на Інформаційній платформі згідно з умовами договору постачання природного газу;

2) зміні постачальника має передувати укладення договору постачання природного газу з новим постачальником та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником або його призупинення в частині постачання природного газу в певному розрахунковому періоді. Наявність спору між діючим постачальником і споживачем, що не є побутовим, який заявив про намір змінити постачальника, не є підставою для затримки в укладенні та виконанні договору постачання природного газу з новим постачальником. Зміна постачальника може відбуватися без засвідчення відсутності простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником. Розірвання чи призупинення дії договору постачання природного газу не звільняє споживача, що не є побутовим, від обов`язку виконання фінансових зобов`язань за цим договором;

3) з метою забезпечення безперебійного постачання природного газу діючий постачальник постачає природний газ споживачу до останнього дня терміну дії чинного договору постачання природного газу відповідно до умов та положень, узгоджених у ньому.

Враховуючи вищевикладене, в умовах воєнного стану порядок зміни постачальника природного газу для споживачів, що не є побутовими, був значно спрощений.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2022 відповідач уклав договір на постачання природного газу з ТОВ «Газпромпостач Житло» на період з 01 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

Враховуючи положення п. 1 постанови НКРЕКП від 21.06.2022 № 613, 01 жовтня 2022 року є датою закріплення ФОП Гончар Ю.Г. у Реєстрі споживачів ТОВ «Газпромпостач Житло» на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи.

Наслідками закріплення відповідача у Реєстрі споживачів нового постачальника є автоматична відправка Інформаційною платформою повідомлення ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» (діючому постачальнику) про зміну постачальника його споживачем із зазначенням дати початку постачання природного газу новим постачальником, а також автоматичне виключення ФОП Гончар Ю.Г. з Реєстру споживачів позивача на Інформаційній платформі з дня початку періоду постачання природного газу новим постачальником.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність укладеної між ТОВ «Твій Газзбут» та ФОП Гончар Ю.Г. додаткової угоди про розірвання Договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу в певному розрахунковому періоді, не є підставою для затримки в укладенні та виконанні договору постачання природного газу з новим постачальником (п. 1 постанови НКРЕКП від 21.06.2022 № 613).

ТОВ «Газпромпостач Житло» в жовтні та листопаді 2022 року здійснювало поставку природного газу ФОП Гончар Ю.Г. (акти приймання - передачі природного газу від 31.10.2022 та від 30.11.2022), що свідчить про закріплення відповідача у Реєстрі споживачів нового постачальника.

Судова колегія зауважує, що оскільки однією з обов`язкових підстав для постачання природного газу споживачу є включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді (п. 1 розділу ІІ Правил, п. 2.1.3 Договору), то автоматичне виключення ФОП Гончар Ю.Г. з Реєстру споживачів ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на Інформаційній платформі виключає можливість постачання позивачем природного газу відповідачеві.

Як вірно вказав місцевий господарський суд, матеріали справи не містять доказів на підтвердження звернення відповідача до позивача з письмовою заявою про включення його в жовтні 2022 року до Реєстру споживачів ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ», а тому посилання скаржника на акт приймання - передачі природного газу до Договору від 31.09.2022 № ТГ382096785, як на доказ постачання природного газу відповідачу в жовтні 2022 року, є необґрунтованим.

Згідно п. 3 розділу І Правил, постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

З урахуванням наведеного вірним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не може нести відповідальність за споживання газу в обсязі меншому від підтвердженого обсягу природного газу, передбачену п. 6.2.3 Договору, оскільки в жовтні та листопаді 2022 року відповідач не замовляв у позивача природний газ, а позивач, у зв`язку зі зміною відповідачем постачальника, не міг поставляти природний газ відповідачу.

При цьому, доводи апелянта про те, що постановою Шостого апеляційного господарського суду від 10.05.2023 у справі № 640/10063/22 визнано протиправною та нечинною постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.06.2022 № 613 «Про особливості зміни постачальника природного газу споживачем, що не є побутовим, в умовах воєнного стану», колегією суддів оцінюються критично, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Згідно ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.06.2022 № 613 втратила чинність 10.05.2023 з моменту набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 у справі № 640/10063/22.

Отже, приписи постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.06.2022 № 613 були вірно застосовані місцевим господарським судом до спірних правовідносин, оскільки вона була чинною на момент зміни відповідачем постачальника природного газу.

Поряд з викладеним, суд першої інстанції вірно зауважив, що у вересні 2022 року відповідач не замовляв у позивача природний газ, тобто обсяг природного газу на вересень 2022 року не був підтверджений.

В той же час, відповідачем було спожито у вересні 2022 року природний газ, поставлений позивачем, на загальну суму 375 823,55 грн., що відповідачем повністю визнається.

Відповідач сплатила за поставлений позивачем у вересні 2022 року природний газ 436 523,26 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 04.10.2022 № 54.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», однією з істотних умов договору постачання є порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

Договір постачання природного газу повинен містити умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду договору, зокрема, щодо відповідальності сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування, у тому числі в разі перевищення споживачем підтверджених обсягів природного газу за відповідний період (п. 5 розділу ІІ Правил).

За змістом п. 10 розділу ІІ Правил, споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VII цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VII цих Правил.

Розділом VII Правил визначено, що відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) * Ц * К, де

Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

К - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

Умовами укладеного між сторонами Договору (п. 6.2.2, 6.2.3) передбачено ідентичні умови для покладення на споживача відповідальності за недотримання ним підтверджених обсягів природного газу за відповідний період, однак така відповідальність визначена у формі штрафу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Крім того, положення умов договору мають відповідати засадам цивільного законодавства, зокрема, зазначеним у статті 3 ЦК України.

Разом з тим за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами частин другої та третьої статті 6 та статті 627 ЦК України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Особам надається право вибору: використати вже існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на свій розсуд. Відтак цивільний (господарський) договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі сторін щодо врегулювання їхніх правовідносин на власний розсуд (у межах, встановлених законом), тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін договору, регулятором їх відносин.

Приписи частин другої та третьої статті 6 та статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства і договором. Допустимість конкуренції між актами цивільного законодавства і договором випливає з того, що вказані норми передбачають ситуації, коли сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити.

Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий в силу прямої вказівки акта законодавства, а також якщо відносини сторін регулюються імперативними нормами.

Відповідно сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору (справедливість, добросовісність, розумність). Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення.

Отже, з огляду на положення чинного законодавства щодо обов`язковості умов укладеного між сторонами договору, з урахуванням положень Закону України "Про ринок природного газу", в якому визначені істотні умови договору про постачання природного газу, зокрема, порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання, а також здійснення постачальником нарахування штрафу за формулою та в порядку, визначеному Правилами постачання природного газу, постачальник природного газу може мати право на відшкодування споживачем саме збитків за перевищення/зменшення фактично спожитого обсягу природного газу, що відрізняється від замовленого споживачем обсягу, а не штрафу за такі дії.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17.06.2022 у справі № 904/6994/20, від 25.03.2021 у справі № 910/4608/20 та від 21.09.2021 у справі № 904/6992/20.

Згідно ч. 6 ст. 179 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв`язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб`єкти зобов`язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов`язкові умови таких договорів.

Як було вказано вище, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» та п. 5 розділу ІІ Правил, визначено, що однією з істотних умов договору постачання природного газу є умова щодо відповідальності споживача за невиконання умов договору та підстав її застосування, у тому числі в разі перевищення споживачем підтверджених обсягів природного газу за відповідний період.

При цьому, п. 10 розділу ІІ Правил визначено, що постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VII цих Правил.

Оскільки розділом VII Правил встановлена відповідальність споживача за недотримання ним підтверджених обсягів природного газу за відповідний період у формі відшкодування збитків, сторони не мали права визначати в п.п. 6.2.2, 6.2.3 Договору ідентичні умови для покладення на споживача відповідальності, але у формі штрафу.

Згідно з частиною 1 статі 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було доведено наявності усіх елементів складу господарського правопорушення необхідних для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Згідно статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, серед іншого, враховує, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).

Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023 у справі № 927/746/23 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати зі сплати судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023 у справі № 927/746/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023 у справі № 927/746/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ».

4. Справу № 927/746/23 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.01.2024.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак