ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. ОдесаСправа № 923/442/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В.,

при секретарі судового засідання: Колцун В.В.,

за участю представників:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" Грищенко О.М.,

від Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" Гамей В.В.,

від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) участі не брали,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.08.2023, прийняту суддею Смелянець Г.Є., м. Одеса, повний текст складено 18.08.2023,

у справі №923/442/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

до відповідача: Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ"

за участю: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про стягнення 2 984 919,43 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 у справі №923/442/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ" до Приватного підприємства "Фаворит-ІІІ" задоволено повністю; стягнуто з Приватного підприємства "Фаворит-ІІІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ" 2442795,59 грн основного боргу, 152261,63 грн пені, 366419,34 грн штрафу та 12855,90 грн 3% річних, 10586,97 грн; стягнуто з Приватного підприємства "Фаворит-ІІІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ" суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 44773,79 грн.

11.10.2019 на виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 у справі №923/442/19 місцевим господарським судом було видано накази про його примусове виконання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.03.2023 у справі №923/442/19 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про заміну сторони виконавчого провадження; замінено Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" щодо виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019, котре набрало законної сили, та наказів Господарського суду Херсонської області від 11.10.2019 у справі №923/442/19.

13.07.2023 до місцевого господарського суду від Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" (попереднє найменування Приватне підприємство "Фаворит-ІІІ") надійшла скарга б/н від 28.06.2023 (вх.№2-1052/23 від 13.07.2023) на постанову державного виконавця, в якій останнє просило визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №71435810 від 04.04.2023, прийняту головним державним виконавцем Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородником Є.І., та зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І. припинити всі обтяження, котрі накладені на майно, банківські рахунки тощо, в межах виконавчого провадження №71435810.

В обґрунтування даної скарги боржник посилався на незаконність відкриття виконавчого провадження №71435810 за місцезнаходженням Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ", тобто на території територіальної громади, яка належить до тимчасово окупованих територій, та на відсутність у вказаного підприємства майна на території, на яку поширюється компетенція Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) і яка не відноситься до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у справі №923/442/19 (суддя Смелянець Г.Є.) відмовлено у задоволенні скарги Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І. про відкриття виконавчого провадження б/н від 28.06.2023 (вх.№2-1052/23 від 13.07.2023).

Вказана ухвала мотивована тим, що чинне законодавство не містить заборони вчиняти виконавчі дії щодо юридичної особи, місцезнаходженням (реєстрацією) якої є територія територіальної громади, яка включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (зі змінами відповідно до наказу №199 від 13.07.2023), поза межами такої території, натомість відповідна заборона стосується виключно території проведення виконавчих дій (відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень).

Не погодившись з постановленою ухвалою, Приватне підприємство "ЕКОФРЕШ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у справі №923/442/19 скасувати та прийняти постанову, якою скаргу на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І. про відкриття виконавчого провадження (вх.№2-1052/23 від 13.07.2023) задовольнити.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що виконавче провадження №71435810 було відкрито за місцезнаходженням боржника всупереч вимог Закону України "Про виконавче провадження", яким конкретно встановлено у період дії в Україні воєнного стану заборону відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку).

У відзиві на апеляційну скаргу №19-1/10 від 19.10.2023 (вх.№2761/23/Д2 від 23.10.2023) Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просить апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у справі №923/442/19 без змін. Зокрема, стягувач зауважує на правомірності відкриття виконавчого провадження №71435810, оскільки законодавча заборона, передбачена абзацом 15 пункту 102 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", стосується саме місця (території) відкриття виконавчого провадження і місця (території), на якій будуть вживатися заходи примусового виконання рішення, а не місця реєстрації (розташування) боржника. Водночас стягувач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що на час дії воєнного стану Відділ примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснює примусове виконання рішень, компетенція виконання яких поширюється на Каховський відділ державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В. від 17.10.2023 за вищенаведеною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 01.11.2023.

В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 вирішено розглянути апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у справі №923/442/19 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, а також призначено дану справу до розгляду на 20.12.2023 о 12:30.

Між тим, з огляду на технічну неможливість проведення вищенаведеного судового засідання внаслідок відсутності зв`язку з підсистемою відеоконференцзв`язку ЄСІТС через мережу "Інтернет" в результаті технічного збою (недоступність сайту), зазначене судове засідання у справі №923/442/19 не відбулося, про що складено відповідні довідку та акт про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку від 20.12.2023.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 призначено розгляд справи №923/442/19 на 17.01.2024 о 10:40.

У судовому засіданні 17.01.2024, проведеному в режимі відеоконференції, представник Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" апеляційну скаргу підтримав; представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" висловив заперечення проти її задоволення; представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується наявним у матеріалах оскарження ухвали рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.ІІ а.с.112).

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І. від 04.04.2023 відкрито виконавче провадження №71435810 з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області №923/442/19 від 11.10.2019 про стягнення з Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" 2984919,43 грн.

13.06.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородником Є.І. у виконавчому провадженні №71435810 було прийнято постанову про арешт коштів боржника.

З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що зареєстроване місцезнаходження Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" (боржника) належить до Каховської міської територіальної громади.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (з подальшими змінами), Каховська міська територіальна громада з 24.02.2022 входить до переліку територій України, тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Наказом Міністерства юстиції України №231/5 від 16.01.2023 "Про визначення органів державної виконавчої служби, які здійснюватимуть примусове виконання рішень" визначено, що під час дії воєнного стану Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснює примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія, на яку поширюється компетенція, зокрема, Каховського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Предметом скарги Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" б/н від 28.06.2023 (вх.№2-1052/23 від 13.07.2023) є оскарження постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І. від 04.04.2023 про відкриття виконавчого провадження №71435810.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

В силу статті 1291 КонституціїУкраїни суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За умовами частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частинами першою, другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело як джерело права.

За умовами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "Деркач та Палек проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, даний пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 Конвенції як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").

У рішенні по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (стаття 339 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").

В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За умовами частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Враховуючи вищевикладене, за змістом положень статей 1, 5, 6, 11, 18 Закону України "Про виконавче провадження" метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Положеннями частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

19.08.2022 набрав чинності Закон України №2468-IX від 28.07.2022 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави", згідно з яким абзац 15 пункту 102 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" викладено у наступній редакції: "Забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій".

Законодавча заборона, передбачена абзацом 15 пункту 102 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", стосується саме місця (території) відкриття виконавчого провадження і місця (території), на якій будуть вживатися заходи примусового виконання рішення, а не місця реєстрації (розташування) боржника.

Отже, законодавство не містить заборони вчиняти виконавчі дії щодо юридичної особи, місцезнаходженням (реєстрацією) якої є територія територіальної громади, яка включена до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, поза межами такої територій. Відповідна заборона стосується виключно території проведення виконавчих дій (відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень).

Аналогічний сталий правовий висновок Верховного Суду викладено в постановах від 10.05.2023 у справі №904/1708/22, від 23.03.2023 у справі №905/2368/15 та від 24.04.2023 у справі №910/5953/17.

Таким чином, з огляду на те, що відкриття виконавчого провадження №71435810 відбулося на території міста Одеса, яке не включено до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, Господарський суд Одеської області дійшов правильного висновку про те, що оскаржувана постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І. не порушує заборону, встановлену абзацом 15 пункту 102 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим правові підстави для задоволення скарги Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" б/н від 28.06.2023 (вх.№2-1052/23 від 13.07.2023) відсутні.

За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, з огляду на те, що твердження апелянта щодо порушення Господарським судом Одеської області норм права при постановленні оскаржуваної ухвали від 16.08.2023 у справі №923/442/19 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до вимог статей 129, 344 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у справі №923/442/19 без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство "ЕКОФРЕШ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.01.2024.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук