ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" січня 2024 р. м. Вінниця Cправа № 902/1364/23

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ", вул. Окіпної Раїси, буд. 8, кв. 127, м. Київ, 02002, код - 43518172

до: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1

про стягнення 60 388,32 грн

В С Т А Н О В И В :

02.11.2023 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 01.11.2023 року) (вх. № 1387/23 від 02.11.2023 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" до ОСОБА_1 про стягнення 60 388,32 грн заборгованості за кредитним договором № 011/64665/007232242 від 19.11.2019 року. Зазначену позовну заяву заявником сформовано в системі "Електронний суд".

Ухвалою суду від 07.11.2023 року відкрито провадження у справі № 902/1364/23 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.11.2023 року.

27.11.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява (б/н від 24.11.2023 року), в якій останній зазначає, що підтримує заявлені позовні вимоги повністю та просить суд проводити розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні 30.11.2023 року постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 14.12.2023 року на підставі ч. 1 ст. 216 ГПК України.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

Ухвалою суду від 08.12.2023 року забезпечено участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ", адвоката Левчука Юрія Олександровича у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

У судовому засіданні 14.12.2023 року постановлено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 16.01.2024 року.

10.01.2024 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів додаткових доказів (б/н від 28.12.2023 року).

16.01.2024 року до суду від представника відповідача до суду надійшла заява (б/н від 16.01.2024 року) (вх.канц. № 01-34497/24 від 16.01.2024 року), в якій останній просить проводити розгляду справи за відсутності уповноваженого представника відповідача та зазначає, що заявлені позивачем витрати на надання правничої допомоги в розмірі 7 000,00 грн не підлягають стягненню.

У судовому засіданні 16.01.2024 року представники позивача та відповідача правом участі в судовому засіданні не скористались.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи за його відсутності.

Ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, ст.ст. 42, 46 ГПК України зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

Як вбачається із позовної заяви позивач, в якості підстави заявлених позовних вимог, посилається на укладення 19.11.2019 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Фізичною особою-підприємцем Мельник Людмилою Петрівною Кредитного договору №011/64665/007232242.

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" відступило право вимоги за Кредитним договором до ТОВ "ФК «ЕЛ.ЕН.Груп" на підставі Договору відступлення права вимоги № 114/2-31-Р від 09.04.2020 року.

ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.Груп" відступило право вимоги за Кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОНАТІ" згідно Договору відступлення права вимоги № 07-12/20-8 від 07.12.2020 року.

З урахуванням викладеного вище, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" звернулось з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 60 388,32 грн заборгованості за кредитним договором № 011/64665/007232242 від 19.11.2019 року.

16.01.2024 року у поданій заяві представник відповідача заперечив проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 19.11.2019 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Мельник Людмилою Петрівною (Позичальник) укладено Кредитний договір №011/64665/007232242.

Відповідно до п. 1.1 Договору Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти (Кредит) в формі Невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 60 000,00 грн (Ліміт), а Позичальник зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму Кредиту, сплатити Проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором.

Кінцевий термін надання Кредиту - 19.01.2020 року - становить останній день коли Позичальник може звернутися до Кредитора з метою отримання Кредиту (п. 1.2 Договору).

Кінцевий термін погашення Кредиту - 19.11.2021 року, або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4. або статті 8 Договору (останній день строку користування Кредитом, до закінчення якого Позичальник зобов`язаний здійснити Погашення заборгованості за Договором в повному обсязі (п. 1.3 Договору).

Кредит надається Позичальнику на розвиток бізнесу, а саме: фінансування витрат, пов`язаних з веденням господарської діяльності Позичальника, за винятком надання або повернення фінансової допомоги (п. 1.4 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору протягом строку фактичного користування Кредитом до Кінцевого терміну погашення Кредиту, визначеною пунктом 1.3. Договору включно Позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати Кредитору Проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28% річних.

Розмір процентної ставки може змінюватися в порядку та випадках, передбачених цим Договором.

У випадку неповернення Кредиту в Кінцевий термін погашення Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору Проценти що розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 28% річних то нараховуються на залишок фактичної заборгованості за Кредитом (в т.ч. простроченої) з дня. наступного зо Кінцевим терміном погашення Кредиту до дня фактичного погашення Кредиту (п. 2.2 Договору).

Нарахування Процентів здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості за Кредитом простроченої заборгованості за Договором протягом всього строку користування Кредитом наявності простроченої заборгованості. При розрахунку Процентів враховується день надання Кредиту (траншу) то не враховується день погашення Кредиту простроченої заборгованості в повному обсязі (п. 2.3 Договору).

Розмір процентної ставки, за якою Позичальник сплачує Кредитору Проценти за фактичне користування Кредитом до настання Кінцевого терміну погашення Кредиту, визначена пунктом 2.1. Договору збільшується на 200 Базисних пунктів при кожному невиконанні або неналежному виконанні Позичальником будь-якої з умов, передбачених пунктом 3.5 га/або пунктом 6.1, та/або пунктом 6.4. та/або пунктом 7.1.1. та/або відмови від виконання вимоги Кредитора, передбаченої пунктом 8.1.4. Договору. Процентна ставка збільшується на 200 Базисних пунктів за невиконання/ неналежне виконання кожної із зазначених в цьому пункті Договору умов.

Зазначене збільшення процентної ставки по Кредиту, застосовується починаючи з першого Банківського дня календарного місяця, наступного за місяцем, в якому Кредитору стало відомо про настання обставини, визначеної першим абзацем цього пункту Договору (Лата змін). Підвищення процентної ставки відповідно до цього пункту Договору не є зміною умов Договору в односторонньому порядку то гака зміна процентної ставки не потребує укладення додаткової угоди до Договору. Позичальник надає згоду Кредитору кожного разу до Дати змін на власний розсуд приймати рішення не здійснювати і збільшення процентної ставки за Кредитом згідно з умовами цього пункту Договору. (п. 2.4 Договору).

Позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному Договором (п. 5.1 Договору).

За змістом п. 5.2 Договору Позичальник здійснює повернення Кредиту та сплату Процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірах згідно з Графіком.

Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і скріплення печаткою Кредитора діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за Договором (п. 12.1 Договору).

09.04.2020 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "ЕЛ.ЕН.Груп" (Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-31-Р.

Відповідно п. 1.1 Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату належні йому Права Вимоги, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах Боржників.

За цим Договором здійснюється відступлення Прав Вимоги щодо Портфелей Заборгованості, сформованих Первісним кредитором за власним рішенням та визначеною ним періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку 1 до Договору в межах загальної суми (без урахування пені) за всіма Портфелями Заборгованості 120 000 000,00 грн (п. 1.2 Договору).

За змістом п. 1.4 Договору внаслідок передачі (відступлення) Прав Вимоги за цим Договором. Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі(ах) Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр Боржників доповнює, а не замінює попередній.

Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотнього викупу.

Відступлення Прав Вимоги за Договором здійснюється без згоди Боржників за Кредитними договорами та/або Поручителів за Договорами забезпечення (п. 1.7 Договору).

У зв`язку з відступленням Прав Вимоги, в Дату відступлення Прав Вимоги Первісний кредитор вважається таким, що відступив та передав, о Новий кредитор таким, що прийняв та набув всіх прав Первісного кредитора зо Договорами забезпечення; що наведені у відповідному Реєстрі Боржників (п. 1.9 Договору).

Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по Договору (п. 7.1 Договору).

В подальшому, 07.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "ЕЛ.ЕН.Груп" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОНАТІ" (Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № 07-12/20-8.

Відповідно п. 1.1 Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату належні йому Права Вимоги, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах Боржників.

За цим Договором здійснюється відступлення Прав Вимоги щодо Портфелю Заборгованості, сформованого у відповідності до критеріїв, визначених у Додатку 1 до Договору в межах загальної суми заборгованості (без урахування пені) 78 889 619,09 грн (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 2.4 Договору внаслідок передачі (відступлення) Прав Вимоги за цим Договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі(ах) Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр Боржників доповнює, а не замінює попередній.

Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотнього викупу.

Загальна вартість Прав Вимоги за Договором (Ціна договору), складається із сукупності Одиничних цін, що вказані у всіх підписаних Сторонами Реєстрах Боржників перерахувань, що повинен містити інформацію щодо кожного платежу отриманого Первісним кредитором та відносно якого Новий кредитор має Право вимоги, а саме: сума платежу, дата отримання платежу Первісному кредитору, номер кредитного договору Боржника (п. 3.1 Договору).

Новий кредитор, протягом 20 календарних днів з моменту Переходу до нього Прав вимоги, надсилає Боржникам письмові повідомлення про відступлення Новому кредитору Прав вимоги за формою згідно з Додатком № 6 до цього Договору за винятком Боржників, зареєстроване місце проживання яких на території зони проведення АТО, до відновлення роботи відділень УДППЗ "Укрпошта" (п. 3.7 Договору).

Відповідно п. 5.1 Договору не пізніше 30 календарних днів з Дати відступлення зазначених у відповідному Реєстрі Боржників Прав Вимоги за Кредитними договорами та відступлення прав за Договорами забезпечення, Первісний кредитор передає, а Новий кредитор зобов`язаний прийняти Документацію, про що складається Акт приймання-передачі за формою згідно з Додатком № 4 до Договору. Приймання-передача Документації здійснюється уповноваженими представниками Сторін.

Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по Договору (п. 7.1 Договору).

Згідно розрахунку від 17.07.2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 011/64665/007232242 від 19.11.2019 року становить 60 388,32 грн, з яких 54 209,09 грн заборгованість за тілом кредиту та 6 179,23 грн заборгованість за відсотками.

17.11.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОНАТІ" на адресу відповідача надіслано письмову вимогу №29/10-ц про погашення заборгованості по Кредитному договору № 011/64665/007232242 від 19.11.2019 року в загальному розмірі 60 388,32 грн, з яких 54 209,09 грн заборгованість за тілом кредиту та 6 179,23 грн заборгованість за відсотками. Однак, зазначена вимога залишилась відповідачем без реагування.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

За змістом статті 180 Господарського Кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Шляхом підписання Заяви-Анкети від 15.11.2019 року Фізичною особою-підприємцем Мельник Людмилою Петрівною погоджено умови надання кредиту.

Судом встановлено, що 19.11.2019 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Фізичною особою-підприємцем Мельник Людмилою Петрівною Кредитного договору №011/64665/007232242.

Відповідачка (позичальниця) отримала від позивача кредитні кошти в межах кредитного ліміту, які повинна була повернути не пізніше 19.11.2021 року, що підтверджено розрахунком заборгованості.

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" відступило право вимоги за Кредитним договором до ТОВ "ФК «ЕЛ.ЕН.Груп" на підставі Договору відступлення права вимоги № 114/2-31-Р від 09.04.2020 року.

ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.Груп" відступило право вимоги за Кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОНАТІ" згідно Договору відступлення права вимоги № 07-12/20-8 від 07.12.2020 року.

10.01.2024 року позивачем надано реєстри боржників, згідно яких вбачається перехід права вимога за укладеним ОСОБА_1 кредитним договором до позивача (т. 1 а.с. 34-40).

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОНАТІ" є Новим кредитором за Кредитним договором №011/64665/007232242 від 19.11.2019 року.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується матеріалами справи та не заперечено відповідачем.

Відсотки нараховано відповідачем у межах строку кредитування.

Припинення Мельник Л.П. статусу фізичної особи-підприємця не впливає на звільнення від виконання грошових зобов`язань, а також юрисдикцію вирішення спору господарським судом.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року N 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились (Постанова ВП ВС від 13 лютого 2019 року у справі №910/8729/18).

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 60 388,32 грн заборгованості, з яких 54 209,09 грн заборгованість за тілом кредиту та 6 179,23 грн заборгованість за відсотками за Кредитним договором № 011/64665/007232242 від 19.11.2019 року правомірною та обґрунтованою та задовольняє її в повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Представником відповідача у судовому засіданні 14.12.2023 року не висловлено заперечень проти задоволенні позову, лише зауважено на необхідності дослідження обставин переходу права вимоги саме відносно відповідачки.

У поданій 16.01.2024 року клопотання відповідачем лише вказано на неспівмірності розміру судових витрат.

Тому, суд оцінює відповідну процесуальну поведінку відповідача, як дії котрі підтверджують визнання позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50 % судового збору в сумі 1 342,00 грн, сплаченого за подачу позовної заяви згідно платіжної інструкції № 573 від 27.10.2023 року.

Решта витрат зі сплати судового збору в сумі 1 342,00 грн покладаються на відповідача.

При вирішенні питання стосовно розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" судом встановлено наступне.

У позовній заяві (вх. № 1387/23 від 02.11.2023 року) позивачем заявлено до стягнення з відповідача 7 000,00 грн витрат за надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.

Частиною 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.05.2023 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОНАТІ" (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Левчуком Юрієм Олександровичем (Виконавець) укладено договір надання юридичних послуг.

Відповідно п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язується прийняти її, та провести своєчасну оплату за надані послуги.

Послуги надаються в формі письмових та усних консультаційних послуг, а також за допомогою електронного, телефонного, факсимільного зв`язку та електронною поштою; підготовки документів, перевірки договорів щодо господарської діяльності Замовника; письмової відповіді на задані питання; правового супроводу господарської діяльності Замовником; представництва інтересів у судах і державних органах, переговорів з контрагентами, правової експертиза документів (договорів) та в інших додатково угоджених форматах (п. 1.2 Договору).

Оплата за договором здійснюється в безготівковому порядку або готівкою на поточний рахунок Виконавця протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту надання Виконавцем рахунку (п. 4.1 Договору).

Вартість послуг по даному Договору визначається після надання Виконавцем послуг Замовникові та підписання Сторонами акту приймання-передачі послуг (Акт Приймання-Передачі Послуг) (п. 4.2 Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1 Договору).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).

В якості підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано договір про надання юридичних послуг від 10.05.2023 року, довіреність від 26.09.2023 року, довіреність, свідоцтво про право занятті адвокатською діяльністю № 2943/10 від 29.09.2005 року.

Визначені сторонами послуги пов`язані з предметом судового розгляду та визначення правовою позиції по справі.

Верховний Суд прийшов до висновку, що «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено» (Правова позиція Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.

Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Верховний Суд дотримується позиції, що визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови КГС ВС від 04.12.2018 у справі № 911/3386/17,від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18).

Обов`язок доказування розміру понесених витрат, в силу вимог ст. ст. 73, 77-80 ГПК України, покладено на позивача.

З огляду на незначну складність справи, участь представника у двох судових засіданнях, ненадання відзиву на позовну заяву, суд вважає надмірним розмір правничої допомоги заявленої до стягнення.

Крім того, представником позивача не надано детального розрахунку наданої правничої допомоги.

Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

ВП ВС також зауважила, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним (Постанова ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

Отже, у суду наявні підстави для зменшення витрат позивача на професійну правову допомогу до 3 500,00 грн, які підлягають віднесенню на відповідача.

Судові витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13-15, 18, 42, 45, 46, 73-86, 91, 123, 129, 183, 185, 191, 232-238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" (вул. Окіпної Раїси, буд. 8, кв. 127, м. Київ, 02002, код - 43518172) 60 388,32 грн - заборгованість за кредитним договором № 011/64665/007232242 від 19.11.2019 року, 1 342,00 грн - судових витрат зі сплати судового збору та 3 500,00 грн - судових витрат на професійну правничу допомогу.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" (вул. Окіпної Раїси, буд. 8, кв. 127, м. Київ, 02002, код - 43518172) з Державного бюджету України 1 342,00 грн сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 573 від 27.10.2023 року.

4. Примірник рішення, засвідчений гербовою печаткою суду, є підставою для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" судового збору в розмірі 1 342,00 грн.

5. Судові витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн - залишити за позивачем.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

7. Копію судового рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення: позивачу - , представнику позивача адвокату Левчук Ю.О. - ІНФОРМАЦІЯ_2 , представнику відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 22 січня 2024 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Окіпної Раїси, буд. 8, кв. 127, м. Київ, 02002)

3 - відповідачу ( АДРЕСА_1 )