УХВАЛА

23 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/10308/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуя - головуючого, О.М. Баранця, О.А. Кролевець,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики"

на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2023

у складі колегії суддів: Є. Ю. Пономаренко - головуючий, М. А. Барсук, М. А. Руденко

у справі № 910/10308/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики"

до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"

про стягнення грошових коштів

та за зустрічним позовом Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики"

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2023 у справі № 910/10308/22.

При перевірці матеріалів касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором від 18.11.2021 № 18-01/11/2021 у розмірі 32 580,00 грн за первісним позовом та стягнення заборгованості у розмірі 128 379,30 грн за зустрічним позовом, що є меншим ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ГПК України справа № 910/10308/22 є малозначною.

Верховний Суд зазначає, що зі змісту статті 244 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Таким чином, положення пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України поширюються на випадки оскарження додаткового судового рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Подана касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2023 у справі №910/10308/22, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки у відкритті касаційного провадження відмовлено, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення яке викладене в касаційній скарзі, залишається Верховним Судом без розгляду.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 287, пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2023 у справі № 910/10308/22.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О.А. Кролевець