Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи
за позовом Державного підприємства "Медичні закупівлі України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пюбе Глобал" (Pube Global LLC)
про стягнення 2 096 757,60 грн.
від позивача: Онищук Д.С.
від відповідача: Вапельник С.Д.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне підприємство "Медичні Закупівлі України" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пюбе Глобал" (Pube Global LLC) про стягнення 2 096 757,60 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про закупівлю № 09/580-11/2022 від 25.11.2022 у частині надання позивачу забезпечення повернення попередньої оплати у формі банківської гарантії, з огляду на що позивач просить суд стягнути 2 096 757,60 грн штрафу.
За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 суд, зокрема, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання.
У підготовчому засіданні 21.11.2023 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 12.12.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
18.12.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про стягнення судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2023 суд ухвалив: призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 09.01.2024.
02.01.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу.
У судове засідання 09.01.2024 прибули представники позивача та відповідача.
У судовому засіданні 09.01.2024 представник відповідача підтримав клопотання про стягнення судових витрат, представник позивача заперечив проти клопотання про стягнення судових витрат та підтримав клопотання про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 у позові відмовлено повністю.

У судовому засіданні 12.12.2023 представник відповідача повідомив, що протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення подасть докази, які підтверджують розмір понесених судових витрат.

У ст. 244 ГПК України зазначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3 ст. 124 ГПК України).

У відзиві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідача складає 90 000,00 грн.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги АІ№1475680 від 0410.2023, який видано Адвокатським бюро «Вапельник і партнери», адвокат Вапельник Сергій Дмитрович надає допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю "Пюбе глобал", зокрема, у Господарському суді міста Києва.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пюбе глобал» та Адвокатським бюро «Вапельник і партнери» укладено Договір про надання правової допомоги - адвокатських послуг №3 від 04.10.2023, відповідно до п. 1.1. якого Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу - адвокатські послуги у судовому провадженні господарського судочинства №910/11897/23 за позовом Державного підприємства «Медичні закупівлі України», , про стягнення з ТОВ «Пюбе глобал» штрафу 2 096 757,60 грн. за договором про закупівлю №09/580-11/2022 від 25.11.2022р.:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

- складання листів (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру;

- складання процесуальних документів (претензій, позовних заяв, відзивів, заперечень, клопотань, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

- представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в органах державної виконавчої служби, в тому числі Міністерстві охорони здоров`я України, Державній службі України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, Державному експертному центрі МОЗ України, ДП «Медичні закупівлі України», ДП «Український фармацевтичний інститут якості», усіх відділенням поштового зв`язку Укрпошти тощо з будь-яких питань діяльності Товариства з правом підписувати, завіряти копії, подавати, отримувати від імені Товариства всі необхідні заяви, довідки, листи, відповіді, давати усні та письмові пояснення, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, вести переговори.

У пунктах 2.1. та 2.2. Договору сторони домовились, що гонорар складає тверду грошову суму в не залежності від складності справи, обсягів наданої правової допомоги та витраченого часу. Загальний розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану правову допомогу в межах цього Договору становить 90 000,00 грн.

Адвокатським бюро було виставлено Клієнту рахунок-фактуру №04.10.23/1 від 04.10.2023 на суму 90 000,00 грн щодо оплати згідно Договору №3 від 04.10.2023.

Клієнт сплатив Адвокатському бюро 90 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1 від 05.10.2023 з призначенням платежу: «Оплата зг. Договору №3 від 04.10.2023р. (про надання правової допомоги) зг.рах.-факт.№04.10.23/1 від 04.10.2023р.без ПДВ».

Адвокатським бюро було надано, а Клієнтом прийнято правничу допомогу на суму 90 000,00 грн, що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 3 від 04.12.2023.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Суд зазначає, що відповідачем надано належні докази, які підтверджують обсяг та вартість наданої професійної правничої допомоги, поряд з цим, суд враховує, також, наступне.

У клопотанні про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу позивач зазначає, що справа №910/11897/23 не є складною, не містить великого об`єму матеріалів, не несе для сторін репутаційних ризиків та не має публічного інтересу.

Також, позивач зауважує, що правова позиція відповідача не змінювалась у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив та що у справі було проведено лише 2 судових засідання, з огляду на що сума у розмірі 90 000,00 грн не підпадає під критерії реальності адвокатських послуг (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Суд зазначає, що предметом розгляду цієї справи є стягнення штрафу у розмірі 2 096 757,60 грн у зв`язку з ненаданням відповідачем банківської гарантії, крім того, справа №910/11897/23 не містить значного об`єму доказів та не передбачає аналізу великої кількості документів, не несе для сторін репутаційних ризиків та не має публічного інтересу, при цьому, в межах розгляду справи № 910/11897/23 було проведено одне підготовче та одне судове засідання, з огляду на що, суд погоджується з доводами відповідача про те, що зазначена справа не є складною.

У свою чергу, з наявних у матеріалах справи процесуальних документів не вбачається зміна правової позиції представника відповідача чи зміна законодавчих норм, що регулюються спірні правовідносини.

Враховуючи викладене вище, суд погоджується з доводами позивача про те, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 90 000,00 грн є неспівмірними.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, які наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

Відтак, дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши характер спірних правовідносин у даній справі, ціну позову та складність спору, зважаючи також на клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи не відповідність витрат критеріям розумності та необхідності, суд дійшов висновку, що заявлені відповідачем до стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 90 000,00 грн підлягають покладенню на позивача частково, а саме в розмірі 40 000,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Державного підприємства "Медичні закупівлі України" (01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7; ідентифікаційний код: 42574629) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пюбе Глобал" (Pube Global LLC) (00867, Республіка Польща, м. Варшава, вул. Яна Павла ІІ, №27; ідентифікаційний код: 363197263) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн 00 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 18.01.2024

Суддя Ю.В. Картавцева