РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2024справа №910/10215/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/10215/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-Спецпроект» (вул. Хорива, буд. 47-Г, м. Київ, 04071; ідентифікаційний код 30860922)

до державного підприємства «Інфотех» (вул. Дегтярівська, буд. 15 Б, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код 34239034)

про зобов`язання припинити вчинення дій, що порушують авторські права,

за участю представників:

позивача - Шевченка Д.О. (ордер від 06.10.2023 серія АІ №1473586);

відповідача - Бойка А.А. (довіреність від 11.01.2023 №б/н);

Тарасова А.Г. (ордер від 31.07.2023 серія АА №1253286).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Парус-Спецпроект» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання державного підприємства «Інфотех» (далі - Підприємство) припинити вчинення дій, що порушують авторські права Товариства на комп`ютерну програму «ІНФОРМАЦІЯ_1», права на які засвідчено свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 , а саме її переробку та адаптацію, публічну демонстрацію та розповсюдження, зокрема, шляхом використання комп`ютерної програми «МІА: Облік і Звітність» на базі ІПЗ «МІА» КП «МІА:Облік і Звітність» та комп`ютерної програми «Інструментальне програмне забезпечення «МІА» (далі - КП «МІА»).

Позов мотивовано тим, що:

- ОСОБА_1 (автор) та ОСОБА_2 (автор) є співавторами та правовласниками твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1);

- 19.02.2007 авторами зареєстровано у Державному департаменті інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтво України про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1;

- протягом більше десяти років ІНФОРМАЦІЯ_1 користувалася велика кількість державних органів, установ та організацій;

- ІНФОРМАЦІЯ_1 складається з серверної частини (бази даних), яка відповідає за обробку і зберігання даних та клієнтської частини (інтерфейсу користувача);

- 25.11.2021 авторами та Товариством укладено ліцензійний договір №б/н (далі - Ліцензійний договір), відповідно до якого ліцензіар надає ліцензіату виключне право (ліцензію) на використання комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_1» в обумовлених Ліцензійним договором обсягах і на визначений Ліцензійним договором строк на всій території України, а ліцензіат отримує права і зобов`язується виплачувати ліцензіату винагороду (роялті) в порядку та на умовах, передбачених Ліцензійним договором;

- право на тимчасове комерційне використання ІНФОРМАЦІЯ_1 також мало й Підприємство у відповідності до укладеного ліцензійного договору від 09.07.2018 №2018/0907-1, відповідно до якого відповідач мав право використовувати в своїй діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 09.07.2018 по 09.07.2019; під час дії вказаного ліцензійного договору Підприємство надавало послуги іншим особам з оновлення програмного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1;

- відповідач щонайменше протягом 2018 та 2019 років мав доступ до ІНФОРМАЦІЯ_1, працював з її функціональними можливостями, надавав послуги з її обслуговування та в 2018 році мав відповідний доступ до всіх даних ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі до вихідного коду даного твору, проте він не мав права вносити до нього змінb, переробляти його;

- протягом 2019-2021 років авторами та представниками Підприємства велися переговори щодо переукладання ліцензійного договору для подальшого комерційного використання ІНФОРМАЦІЯ_1, але відповідач відмовився від подальшої співпраці з авторами, повідомивши про розробку власної комп`ютерної програми;

- пізніше, в 2021 році, авторам стало відомо, що Підприємством було подано заявки на реєстрацію авторського права на службові твори та отримано свідоцтва України про реєстрацію авторського права на твори, а саме: КП «МІА» та КП «МІА:Облік і Звітність»;

- на думку позивача, КП «МІА» та КП «МІА:Облік і Звітність» є нічим іншим як незаконною переробкою твору - ІНФОРМАЦІЯ_1; в даних програмах використано вихідні коди ІНФОРМАЦІЯ_1; з інтерфейсу та функціональних можливостей даних програм також вбачається, що вони є схожими з ІНФОРМАЦІЯ_1;

- відповідач не має жодного права на використання ІНФОРМАЦІЯ_1 та не отримував такого права у авторів; використавши вихідний код ІНФОРМАЦІЯ_1, відтворивши його в КП «МІА Облік» і КП «МІА», здійснивши переробку ІНФОРМАЦІЯ_1 та надаючи сьогодні ліцензії іншим особам використовувати КП «МІА:Облік і Звітність», відповідач незаконно використовує ІНФОРМАЦІЯ_1.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач 19.07.2023 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав таке:

- Товариство є неналежним позивачем у даній справі, оскільки Ліцензійний договір, за яким позивач нібито набув прав ліцензіата на ІНФОРМАЦІЯ_1, не містить всіх істотних умов, необхідних для договорів даного виду, а тому є нікчемним;

- обставини, на які посилається позивач в обгрунтування своїх вимог, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки: КП «МІА» та КП «МІА:Облік і Звітність» не є і не можуть бути результатом незаконної переробки твору - ІНФОРМАЦІЯ_1; метою створення й подальшого впровадження комп`ютерних програм КП «МІА» та КП «МІА:Облік і Звітність» було виконання завдання керівництва Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС) щодо створення принципово відмінного програмного продукту, який дозволить звільнити центральні органи виконавчої влади, що входять до сфери управління МВС, від небажаної й ризикованої залежності від програмних продуктів російського походження, при збереженні повного функціонального доступу до критично важливих відомчих баз даних; метою укладення ліцензійного договору від 09.07.2018 №2018/0907-1, укладеного Підприємством та правовласниками ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) було виконання завдання керівництва МВС по забезпеченню функціонування (підтримки) існуючих інформаційних систем центральних органів виконавчої влади, що входять до сфери управління МВС, на період переходу до використання безпечної національної захищеної інформаційної системи (КП «МІА:Облік і Звітність»);

- позивач не надав жодного доказу законного отримання наведених у позовній заяві скріншотів інтерфейсу комп`ютерної програми КП «МІА:Облік і Звітність»;

- комп`ютерна програма КП «МІА» є програмною платформою і взагалі не має клієнтського інтерфейсу;

- інтерфейс комп`ютерної програми КП «МІА:Облік і Звітність» є клієнтоорієнтованим і налаштовується за бажанням замовника, у тому числі замовників, які звикли до інтерфейсу клієнтської частини ІНФОРМАЦІЯ_1;

- твердження позивача, що КП «МІА» та КП «МІА:Облік і Звітність» є результатом незаконної переробки вихідного коду ІНФОРМАЦІЯ_1, спростовуються висновками експертів від 19.10.2021 № 167/21 (далі - висновок експертів №167/21) та від 21.12.2021 №19912/27526-27534 (далі - висновок експертів № 19912/27526-27534);

- пакет файлів (додаток 4: диск з примірником ІНФОРМАЦІЯ_1), доданих позивачем до позовної заяви (далі - Інсталяційний пакет позивача) не містить вихідних кодів ІНФОРМАЦІЯ_1;

- файли, з яких складається Інсталяційний пакет позивача, мають атрибут «дата створення» переважно 2017 - 2018 року, що повністю виключає їх приналежність до інсталяційного пакету ІНФОРМАЦІЯ_1, захищеного свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір від 19.02.2007 № 19672;

- технічна документація, додана до Інсталяційного пакету позивача, також корінним чином відрізняється від тієї, що подавалася у складі заяви про реєстрацію авторського права на твір від 22.12.2006 (вх. № 1812) та має датування 2018 рік, що також виключає їх приналежність до інсталяційного пакету ІНФОРМАЦІЯ_1, захищеного свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір від 19.02.2007 № 19672;

- вимоги Товариства в силу їх штучності й безпідставності можуть бути спрямовані на дестабілізацію роботи підрозділів МВС, центральних органів виконавчої влади, що входять в систему МВС, та інших центральних органів виконавчої влади України, що може мати наслідком зниження обороноздатності держави та збільшення соціального напруження.

3. Стислий виклад відповіді позивача на відзив

Позивач 15.08.2023 подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що:

- сторони Ліцензійного договору досягли згоди з усіх істотних умов, даний правочин підписаний особами, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним і він не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства України, а також інтересам держави і суспільства, а відповідач жодним чином не доводить підстав, з яких укладений сторонами Ліцензійний договір є нікчемними, а обставини, на які посилається Підприємство, жодним чином не можуть бути підставою для визнання даного правочину нікчемним;

- висновок експертів №167/21 та висновок експертів №19912/27526-27534 є недопустимими доказами в даній справі, а їх повноту та обґрунтованість неможливо перевірити ні судом, ані іншими учасниками справи;

- маніпуляційні твердження відповідача про зв`язки Товариства з російською федерацією не відносяться до обставин, які суд має досліджувати у даній справі.

4. Стислий виклад заперечень відповідача на відповідь на відзив

21.08.2023 Підприємство подало суду заперечення на відповідь на відзив, в яких фактично виклало доводи відзиву та, зокрема, зазначило, що відповідачем у відповіді на відзив жодним чином не спростовано обставин, підстав і заперечень, викладених Підприємством у відзиві.

5. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 31.07.2023.

31.07.2023 у підготовчому засіданні продовжено строк підготовчого провадження; оголошено перерву до 11.09.2023.

11.09.2023 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 09.10.2023.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.11.2023.

У судовому засіданні 13.11.2023 суд розпочав розгляд справи по суті.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.11.2023 відкладено розгляд справи по суті на 11.12.2023.

У судовому засіданні 11.12.2023 оголошено перерву до 15.01.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 15.01.2024 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача оголосили вступне слово та заперечили проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників відповідача, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторонами, дослідив в порядку статей 209 і 210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники відповідача виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 15.01.2024 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - Автори) є співавторами та правовласниками твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1). Авторами було зареєстровано авторське право на ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідному державному реєстрі та отримано свідоцтво України НОМЕР_1 про реєстрацію авторського права на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Як вказує позивач, протягом більше десяти років ІНФОРМАЦІЯ_1 користувалася велика кількість державних установ, серед яких Міністерство закордонних справ України та його структурні підрозділи, Міністерство юстиції України та його структурні підрозділи, Національна поліція України та її структурні підрозділи, ДВНЗ «Національна академія внутрішніх справ» та багато інших державних органів, установ та організацій.

Так, як приклад, Товариство зазначає, що Міністерство закордонних справ України користувалося в своїй діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 2005 по 2016 роки, що, зокрема, підтверджується адвокатським запитом та відповіддю Міністерства закордонних справ України на нього.

За твердженнями позивача, унікальність ІНФОРМАЦІЯ_1 полягає в тому, що завдяки можливостям даної програми можна ефективно автоматизувати процес ведення бухгалтерського обліку господарюючими суб?єктами та забезпечувати безперервний, документально обґрунтований та взаємопов?язаний облік майна, зобов?язань та господарських операцій, джерел коштів, розрахункових фінансово-кредитних відносин, а також результатів фінансово-господарської діяльності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 складається з серверної частини (бази даних), яка відповідає за обробку і зберігання даних та клієнтської частини (інтерфейсу користувача).

ІНФОРМАЦІЯ_1 надає користувачам широкі можливості для вирішення в автоматизованому режимі базових завдань бухгалтерського обліку, зокрема:

- формування повної та достовірної інформації про фінансово-господарську діяльність, необхідну для оперативного керівництва та управління, а також для її використання інвесторами, постачальниками, покупцями, кредиторами, податковими, фінансовими та банківськими органами та іншими заінтересованими суб?єктами;

- забезпечення контролю за наявністю та рухом майна та раціональним використанням виробничих ресурсів відповідно до затверджених норм, нормативів та кошторисів, своєчасне попередження негативних явищ у господарсько-фінансовій діяльності;

- виявлення внутрішньовиробничих резервів, їх мобілізація та ефективне використання, оцінка фактичного використання виявлених резервів;

- реєстрацію базової документації, яка є підставою для обліку,

- зберігання та переміщення коштів або матеріальних цінностей;

- відображення на рахунках бухгалтерського обліку операцій, що здійснюються на підставі базової документації, в т.ч.;

- ведення обліку господарських операцій у хронологічному порядку з відображенням руху коштів на синтетичних рахунках (субрахунках) та рахунках аналітичного обліку;

- ведення обліку основних засобів у інвентарній картотеці з розрахунком із них зносу (амортизації), відбиток операцій із інвентарними об`єктами у журналі обліку господарських операцій;

- ведення обліку товарно-матеріальних цінностей за місцями зберігання у розрізі матеріально-відповідальних осіб;

- ведення обліку касових та фактичних видатків у розрізі бюджетної класифікації;

- ведення обліку розрахунків з дебіторами та кредиторами та ін;

- підготовку внутрішніх та зовнішніх звітних документів за фактами фінансово-господарської діяльності за певний обліковий період, в т.ч.;

- періодичну звітність щодо руху коштів у вигляді численних звітів (оборотні відомості, Головна книга, касова книга, звіти за аналітичними даними до рахунків тощо);

- баланс установи, звіт про прибутки та збитки та ін. документи відкритої (публічної) звітності для подання в державні та податкові органи, ознайомлення з ними зацікавлених суб`єктів ринку та ін;

- проведення аналізу фінансово-господарської діяльності господарюючого суб?єкта; та ін.

Товариство багато років було ліцензіатом Авторів щодо використання ІНФОРМАЦІЯ_1 з перервами в таких правах, коли Автори надавали ліцензії іншим особам. Наразі Авторами і позивачем укладено ліцензійний договір від 25.11.2021 №б/н, за умовами якого ліцензіар надає ліцензіату виключне право (ліцензію) на використання комп`ютерної програми «ІНФОРМАЦІЯ_1» в обумовлених договором обсягах і на визначений договором строк на всій території України, а ліцензіат отримує права і зобов`язується виплачувати Ліцензіату винагороду (роялті) в порядку та на умовах, передбачених договором (пункт 1.1).

Відповідно до підпункту 2.1.11 пункту 2.1 ліцензійного договору від 25.11.2021 ліцензіату серед інших надано виключне право (ліцензія) перешкоджати неправомірному використанню ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі забороняти таке використання іншим особам, з правом подання претензій, вимог, заяв, позовних заяв чи інших документів претензійного характеру, звертатися до правоохоронних органів, органів державної влади та місцевого самоврядування, а також до судових органів усіх інстанцій з метою захисту ймовірних порушених прав та інтересів, а також здійснювати будь-які інші дії направлені на припинення неправомірного використання комп`ютерної програми.

Право на використання ІНФОРМАЦІЯ_1 також мав і відповідач згідно з укладеним з Авторами ліцензійним договором від 09.07.2018 №2018/0907-1? dідповідно до якого Підприємство надавало послуги іншим особам з оновлення програмного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт використання відповідачем у своїй діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується листом Підприємства від 29.12.2022 №3859/02/2022, який надіслано у відповідь на адвокатський запит представника позивача.

Позивач вказує, що протягом 2019 - 2021 років Авторами та представниками відповідача велись переговори щодо переукладання ліцензійного договору для подальшого комерційного використання ІНФОРМАЦІЯ_1, але відповідач відмовився від подальшої співпраці з Авторами, повідомивши про розробку власної комп`ютерної програми. Пізніше, в 2021 році, Авторам стало відомо, що відповідачем було подано заявки на реєстрацію авторського права на службові твори та отримано свідоцтва на такі твори:

- «Комп`ютерна програма «Інструментальне програмне забезпечення «МІА» за свідоцтвом України №82970 (далі - КП «МІА»);

- «Комп`ютерна програма «МІА: Облік і Звітність» на базі ІПЗ «МІА» за свідоцтвом України №91905 (далі - КП «МІА: Облік і Звітність»).

На думку позивача, КП «МІА» та КП «МІА: Облік і Звітність» є нічим іншим як незаконною переробкою твору - ІНФОРМАЦІЯ_1. За наявною у Товариства інформацією, яку необхідно підтвердити або спростувати в рамках розгляду судової справи за даним позовом, в даних програмах використано вихідні коди ІНФОРМАЦІЯ_1. З інтерфейсу та функціональних можливостей даних програм також вбачається, що вони є схожими з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наведених висновків Товариство дійшло з такого:

- як вбачається з матеріалів заявки на реєстрацію КП «МІА», вона була подана до Мінекономрозвитку 24.09.2018, через два місяці після отримання дозволу від Авторів використовувати ІНФОРМАЦІЯ_1. В той самий час заявка на реєстрацію КП «МІА: Облік і Звітність» була подана 26.07.2019 - через два місяці після спливу дії договору. Тобто фактично, обидві ці комп`ютерні програми «писалися» під час використання відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1, в «дуже стислі» строки, такого масштабу комп`ютерна програма пишеться роками та роками вивіряються помилки в її функціонуванні та удосконалюються функціональні можливості;

- з анотації до КП «МІА: Облік і Звітність» вбачається, що це корпоративна інформаційно-аналітична система управління, призначена для автоматизації процесів планування обліку, контролю та аналізу ділових процесів управлінської, виробничої, фінансової та господарської діяльності; організації доступу до інформації на всіх функціональних рівнях ієрархії та управління; оперативного вирішення управлінських та облікових завдань; інтегрованого обміну ресурсами в рамках єдиного інформаційного простору.

З наведеного позивач дійшов висновку, що функціональні можливості та призначення КП «МІА: Облік і Звітність» є такими саме як і в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також Товариствj зазначає, що на обставину щодо використання в КП «МІА: Облік і Звітність» саме ІНФОРМАЦІЯ_1 вказують і інтерфейси програм, які є надзвичайно схожими за меню, закладками, інформації та наповнення.

В свою чергу відповідач, на противагу тверджень позивача, подав суду висновок експертів від 19.10.2021 №1.67/21 за результатом проведення комплексної інженерно-технічної (комп`ютерної техніки та програмних продуктів, телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів) експертизи та експертизи у сфері інтелектуальної власності, яким встановлено, що КП «МІА: Облік і Звітність» на базі ІПЗ «МІА» (свідоцтво України №91905 про реєстрацію авторського права на твір, видане Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства 28.08.2019) є самостійним, оригінальним твором, відмінним від комп`ютерної програми «Комплексна система автоматизації управління бюджетною установою Парус - Бюджетна установа, версія 8» (свідоцтво України НОМЕР_1 про реєстрацію авторського права на твір, видане державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України 19.02.2007) за зовнішньою та внутрішньою формою. Не виявлено схожість: складу компонентів інсталяційного пакету; інтерфейсів комп`ютерних програм; файлів допомоги; процедури інсталяції; користувацької документації; вихідних кодів (в обсязі, наданому на дослідження).

Отже, фактично всі доводи позивача стосовно схожості КП «МІА» і КП «МІА: Облік і Звітність» з ІНФОРМАЦІЯ_1 побудовані на аналізі матеріалів заявок на реєстрацію КП «МІА» і КП «МІА: Облік і Звітність» і схожості їх інтерфейсів з ІНФОРМАЦІЯ_1, що не може вважатися доказом переробки відповідачем програми ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом створення КП «МІА» і КП «МІА: Облік і Звітність».

Що ж до посилань відповідача на недійсність ліцензійного договору від 25.11.2021 №б/н, укладеного Товариством і Авторами, як на підставу відсутності у позивача прав на звернення до суду з даним позовом, то в межах даного спору не розглядається питання недійсності вказаного договору. Наразі ліцензійним договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржений, а відтак є належним доказом наявності у позивача прав на ІНФОРМАЦІЯ_1.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Пунктом 16 частини першої статті 6 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що об`єктами авторського права є твори у сфері літератури, мистецтва, науки, зокрема, комп`ютерні програми.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про авторське право і суміжні права» охорона поширюється лише на форму вираження об`єктів авторського права. Охороні підлягають усі оригінальні твори - оприлюднені та неоприлюднені, завершені та незавершені, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, а також способу вираження.

Згідно з пунктом 26 статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» комп`ютерна програма - це набір інструкцій у вигляді слів, цифр, кодів, схем, символів чи в будь-якому іншому вигляді, виражених у формі, придатній для зчитування комп`ютером (настільним комп`ютером, ноутбуком, смартфоном, ігровою приставкою, смарт-телевізором тощо), які приводять його у дію для досягнення певної мети або результату, зокрема операційна система, прикладна програма, виражені у вихідному або об`єктному кодах.

Статтею 20 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що охорона комп`ютерної програми поширюється на комп`ютерні програми, виражені у вихідному або об`єктному кодах, якщо вони є оригінальними.

Охорона надається формі вираження комп`ютерної програми.

Графічний інтерфейс користувача, набір виконуваних функцій, формат файлів даних, які використовуються у комп`ютерній програмі для експлуатації її функцій, не є формами вираження комп`ютерної програми.

Ідеї та принципи, на яких ґрунтується будь-який елемент комп`ютерної програми, зокрема ті, на яких ґрунтується її інтерфейс, логічні схеми, алгоритми та мови програмування, не охороняються авторським правом.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України «Про авторське право і суміжні права» суб`єкт авторського права має право використовувати твір будь-яким способом (способами), а також виключне право дозволяти або забороняти використання твору іншими особами.

Способами використання твору є:

1) відтворення;

2) включення до складеного твору;

3) включення до іншого твору, крім складеного твору;

4) розповсюдження примірників твору;

5) імпорт примірників твору;

6) здавання в найм або в позичку примірників твору;

7) публічне виконання, публічний показ, публічне демонстрування, публічне сповіщення, інтерактивне надання доступу публіці та інші способи доведення до загального відома публіки;

8) переклад;

9) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни твору.

Цей перелік не є вичерпним.

Майнові права на твір, передбачені частиною першою цієї статті, може бути передано (відчужено) іншій особі на підставі закону чи правочину повністю (на всі способи використання твору на території всіх держав світу) або частково (на окремі способи використання твору на території всіх держав світу або на окремі способи використання твору на території окремих держав світу, або на всі способи використання твору на території окремих держав світу).

Особа, до якої перейшли майнові права на твір у повному складі або частково, є суб`єктом авторського права у межах набутих прав.

Суб`єкт авторського права має право надати дозвіл на використання твору або розпоряджатися майновими правами на твір в інший спосіб, що не суперечить закону.

ВИСНОВКИ

Товариством не подано суду доказів переробки ІНФОРМАЦІЯ_1 у КП «МІА» та КП «МІА: Облік і Звітність», всі вказані у позовні висновки щодо схожості таких програм, побудові виключно на аналізі матеріалів заявок на реєстрацію КП «МІА» і КП «МІА: Облік і Звітність» і схожості їх інтерфейсів з ІНФОРМАЦІЯ_1, що не може вважатися доказами переробки програми.

Крім того, охорона надається формі вираження комп`ютерної програми, а графічний інтерфейс користувача, набір виконуваних функцій, формат файлів даних, які використовуються у комп`ютерній програмі для експлуатації її функцій, не є формами вираження комп`ютерної програми.

Слід зазначити, що даний позов фактично направлений на збір доказів - отримання Товариством доступу до КП «МІА» та КП «МІА: Облік і Звітність», що суперечить принципам господарського судочинства.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства є необґрунтованими, документально не підтвердженими, а тому задоволенню не підлягають.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-Спецпроект» (вул. Хорива, буд. 47-Г, м. Київ, 04071; ідентифікаційний код 30860922) до державного підприємства «Інфотех» (вул. Дегтярівська, буд. 15 Б, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код 34239034) про зобов`язання припинити вчинення дій, що порушують авторські права.

2. Судові витрати покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «Парус-Спецпроект» (вул. Хорива, буд. 47-Г, м. Київ, 04071; ідентифікаційний код 30860922).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.01.2024.

Суддя Оксана Марченко