ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24 січня 2024 р. Справа № 902/672/16

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали у справі

за заявою: Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (, вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087; пошт. адреса: вул. І. Бевза, 34, м.Вінниця, 21000)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" (, вул. С. Зулінського, буд. 46, м. Вінниця, 21022)

про визнання банкрутом

без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 902/672/16 за заявою ПАТ АБ "Укргазбанк" про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай".

Провадження у цій справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 25.10.2023 року, окрім іншого, продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Демчана О.І. у справі № 902/672/16 до 29.01.2024 року. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 29.01.2024 року.

24.01.2024 року до суду від представника Акціонерного товариства "Міжнародний Резервний банк" надійшло клопотання б/н від 23.01.2024 року (вх. № 01-34/803/24) про долучення доказів про зміну найменування кредитора у справі № 902/672/16.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст. 169 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Зважаючи на викладене, судом встановлений порядок розгляду зазначеного вище клопотання за наявними матеріалами справи поза межами судового засідання.

При цьому, суд, розглянувши клопотання про долучення доказів про зміну найменування кредитора у справі, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне.

Згідно матеріалів цієї справи, ухвалою суду від 02.10.2017 року визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (код 25959784, вул.Володимирська, 46, м. Київ, 01601) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" по справі № 902/672/16 у розмірі 639 224 529,67 грн заборгованості за Кредитним договором та процентами за користування Кредитною лінією - четверта черга задоволення; 1 240 181,38 грн пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією - шоста черга задоволення; а також 2 756, 00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.

Також, ухвалою суду від 18.09.2019 року затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" у справі №902/672/16, до якого включено вимоги Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" у розмірі 639 224 529,67 грн заборгованості за Кредитним договором та процентами за користування Кредитною лінією - четверта черга задоволення; 1 240 181,38 грн пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією - шоста черга задоволення; а також 2 756, 00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.

Водночас, за змістом поданого клопотання б/н від 23.01.2024 року, 09.12.2021 проведено державну реєстрацію змін до Статуту Акціонерного товариства "Сбербанк", які були 22.11.2021 погоджені Національним банком України.

Відповідно до п. 1.4. Статуту Банку в новій редакції, повне офіційне найменування Банку українською мовою - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК", скорочене офіційне найменування Банку - АТ "МР БАНК".

Згідно п. 1.3. Статуту Банку в новій редакції, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СБЕРБАНК", ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СБЕРБАНК", ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" (докази додаються).

Також, відповідно до рішення Правління Національного банку України № 91-рш/БТ від 25.02.2022 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 131 від 25.02.2022, "Про початок процедури ліквідації АТ "МР БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку" 25 лютого 2022 року розпочато процедуру ліквідації АТ "МР БАНК" строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

Зазначена інформація є публічною та розміщена на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: https://www.fg.gov.ua/banki-v-upravlinni-fondu/banki-shcho-likviduyutsya/at-mr-bank.

Окрім цього, статтею 1 Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 11 травня 2022 року "Про примусове вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів"" від 12.05.2022 року за № 2249-IX затверджено Указ Президента України від 11 травня 2022 року № 326 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 11 травня 2022 року "Про примусове вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів".

Так, згідно пункту 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 11 травня 2022 року "Про примусове вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів" примусово вилучено в Україні такі об`єкти права власності російської федерації та її резидентів:

а) корпоративні права у розмірі 100 відсотків майна акціонерного товариства "Міжнародний Резервний банк" (код згідно з ЄДРПОУ - 25959784, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46), що належать публічному акціонерному товариству "Сбєрбанк Росії" (місцезнаходження: російська федерація, 117997, м. москва, вул. Вавілова, 19, реєстраційний номер - 195).

Водночас, згідно статті 1 Закону України "Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів", для цілей цього Закону терміни вживаються в такому значенні: примусове вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів - примусове вилучення об`єктів права власності російської федерації та об`єктів права власності її резидентів з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю) на користь держави Україна на підставі і в порядку, встановлених цим Законом.

Тобто, 100 відсотків корпоративних прав Банку вилучено в попередніх власників на користь держави Україна.

На виконання вищезазначеного рішення РНБО та розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.09.2022 № 815-р "Деякі питання проведення примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів", до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідні зміни в частині заміни складу засновників (учасників) юридичної особи, а саме: змінено кінцевого бенефіціарного власника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" з Публічного акціонерного товариства "Сбєрбанк Росії" (місцезнаходження: Російська Федерація, 117997, м. Москва, вул. Вавілова, 19), якому належало 100 відсотків акцій банку, на нового кінцевого бенефіціарного власника - Держава Україна в особі Державного підприємства "Національний фонд інвестицій України".

На підставі викладеного, Заявник просить суд врахувати зміну найменування кредитора АТ "СБЕРБАНК" на АТ "МР БАНК" в процесі розгляду справи № 902/672/16 про банкрутство ТОВ "ТК Урожай".

Обставини наведені у клопотанні підтверджуються наданими доказами.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Як встановлено судом, за змістом п. 1.2 статуту АТ "Міжнарожний резервний Банк", погодженого 22.11.2021 року Національним банком України (копія додана до клопотання), згідно із рішенням єдиного акціонера АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СБЕРБАНК" (рішення № 8 від 27 вересня 2021 року) змінено найменування Банку із АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СБЕРБАНК" на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК".

Також, пунктом 1.3 цього статуту обумовлено, що АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СБЕРБАНК".

Отже, кредитор у цій справі - АТ "Сбербанк" () змінив своє найменування на Акціонерне товариство "Міжнародний Резервний банк" ().

При цьому, із наданого Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 10.01.2023 вбачається, що та адреса : вул. Володимирська, 46, м. Київ, 01601, за якими було зареєстровано АТ "Сбербанк" не змінилися та наразі за вказаними кодом ЄДРПОУ і адресою у відповідному реєстрі зареєстровано АТ "Міжнародний Резервний банк".

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 90 ЦК України, юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.10.2022 року у справі № 910/18692/21, сама лише зміна найменування юридичної особи, її місцезнаходження не означають її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи.

Оскільки, сама лише зміна найменування юридичної особи, її місцезнаходження не означають припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора в зобов`язанні чи заміни особи у відносинах, які породжують правонаступництво, наслідком чого є залучення правонаступника відповідного учасника справи, то не вбачається підстав для застосування у даній справі положень статті 52 ГПК України щодо відповідача.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.06.2022 року у справі № 913/266/20(915/1388/16), зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова "банк", виключення з видів його діяльності "діяльності комерційних банків" (КВЕД: 64.19) не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні ст. 108 ЦК України (ст. 87 Закону України "Про акціонерні товариства"), ані виділом в розумінні ст.109 ЦК України (ст. 86 Закону України "Про акціонерні товариства"), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні ст. 106 ЦК України (ст. ст. 83-85 Закону України "Про акціонерні товариства").

Сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

Правова позиція аналогічного змісту викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №910/8117/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №925/698/16.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2019 року у справі № 191/81/17, загальновідомо, що назва юридичної особи складається з літерального компонування елементів українського алфавіту. Крім того, назва юридичної особи може містити інформацію про мету діяльності, вид, спосіб утворення, залежність юридичної особи, крім обмежень, встановлених актами чинного законодавства України. Наведете свідчить, що назва юридичної особи є її необхідною ознакою, яка забезпечує участь у цивільному обороті від свого імені та слугує засобом її індивідуалізації, що дозволяє відокремити її від інших юридичних осіб. Назва юридичної особи в процесі її "життєдіяльності" може зазнати змін. Зміна назви юридичної особи проявляється в її зовнішній літеральній корекції. Така корекція впливає на ідентифікацію юридичної особи в цивільному обороті. У результаті зміни назви юридичної особи структура цивільних правовідносин не страждає.

Зміна назви юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною назви, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Таким чином, зміна назви юридичної особи не тягне на собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника цивільних відносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула, та юридичної незмінності правопопередника - учасника цивільних відносин, який вибуває зі складу учасника цивільного відношення.

Судом встановлено, що відомості щодо АТ "Міжнародний Резервний банк" () як правонаступника АТ "Сбербанк" (код 25959784) внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується долученим до клопотання Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 10.01.2023 року.

Принагідно, суд зважає на те, що ст. 52 ГПК України та ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства передбачають підстави та порядок заміни сторони у справі (процесуального правонаступництво), однак порядку зміни найменування учасника у справі не передбачають.

Разом з тим, враховуючи, що зміна найменування кредитора у справі про банкрутство є істотною обставиною по справі, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про зміну його найменування.

Отже, враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника Акціонерного товариства "МР Банк" б/н від 23.01.2024 року (вх. № 01-34/803/24) про долучення доказів про зміну найменування кредитора у справі № 902/672/16.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73-79, 86, 169, 232-236, 242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Задоволити клопотання представника Акціонерного товариства "МР Банк" б/н від 23.01.2024 року (вх. № 01-34/803/24) про долучення доказів про зміну найменування кредитора у справі № 902/672/16.

2. Замінити назву кредитора у справі № 902/672/16 про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія Урожай" з Акціонерного товариства "Сбербанк" на Акціонерне товариство "Міжнародний Резервний банк" ().

3. Копію ухвали направити учасникам справи до електронних кабінетів ЄСІТС та на відомі суду адреси електронної пошти: арбітражному керуючому Демчану О.І. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АТ АБ "Укргазбанк" - ; АТ "Аграрний фонд" - ; ; ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" - ; АТ "Банк Кредит Дніпро" - ; представнику АТ "Банк Кредит Дніпро" - адвокату Левченку Ю.В. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АТ "Державний ощадний банк України" - ; представнику АТ "Державний ощадний банк України" адвокату Кур`яті В.В. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ГУ ДПС у Вінницькій області - ; ГУ ДПС у Донецькій області - , представнику ТОВ "Десаж Лоджистик Сервісез" адвокату Гурбі М.В. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ПАТ "Хліб" - ; ліквідатору ТОВ "Централізована Енергопостачальна компанія" - арбітражній керуючій Тищенко О.І. - ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ТОВ "Файненс компані" - ; представнику ТОВ "Файненс компані" Нестерику М.О. - ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ГУ ПФУ у Вінницькій області - ; АТ "МР Банк" - ; представнику АТ "МР Банк" Разумову М.А. - ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 25.01.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

1 - до справи;

2 - ТОВ "Холдинг Донбасхліб" (вул. Зрошувальна, 5, м. Київ, 02099);

3 - ТОВ "Білгород-Дністровська паляниця" (вул. Лазо, 28, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67700);

4 - ТОВ "Золотий Урожай Харків" (вул. Гвардійців-Широнінців, 1, м. Харків, 61153);

5 - ТОВ "Лисичанський млиновий комбінат" (вул. Артемівська, 33, м. Лисичанськ, 93113);

6 - ТОВ "ТПК "Якушев" (вул.Чкалова, 1, м. Бершадь, Бершадський р-н., Вінницька обл., 24400);

7 - ТОВ "Ван-Брок" (просп. Перемоги, 76, кв. 472, м. Харків, 61204).