ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" січня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3352/23

Господарський суд Одеської області у складі: судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лінник І.А.,

за участю представників:

від позивача: адвокат Пономарь С.Г.,

від відповідача 1: не з`явився,

від відповідача 2: не з`явився,

від відповідача 3: не з`явився,

від відповідача 4: не з`явився,

від відповідача 5: не з`явився,

від відповідача 6: не з`явився,

від відповідача 7: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/3352/23

за позовом: Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, № 42/4, )

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Горького, № 1-А, );

2) Приватного підприємства «Агро-Атлас» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Горького, № 1-А, );

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Семена Плюс» (74863, Херсонська обл., Каховський р-н, с. Мар`янівка, вул. Леніна, № 43, );

4) Приватного підприємства «Атол М» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Горького, № 1-А, );

5) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

6) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

7) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

про стягнення 62 198 868,35 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

02.08.2023 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробізнес», Приватного підприємства «Агро-Атлас», Товариства з обмеженою відповідальністю «Семена Плюс», Приватного підприємства «Атол М», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення з відповідачів грошових коштів у загальному розмірі розмірі 62 198 868,35 грн, а також позивач просив покласти на відповідачів судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами умов укладених договорів, зокрема, кредитного договору про надання банківських послуг № 023/1112847 від 16.10.2013 з укладеними в подальшому договорами про зміну та відповідних договорів поруки, в частині повернення кредитних коштів.

Так, позивач вказує, що 16.10.2013 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Агробізнес» було укладено договір про надання банківських послуг № 023/1112847 з подальшими змінами та доповненням, за умовами якого позичальнику було надано кредитні кошти у гривні.

Окрім того, відповідно до договору про зміну № 18 від 19.02.2020 до кредитного договору сторони домовились з дати його підписання ввести до складу клієнтів ПП «Агро-Атлас» (клієнт-2), яке на дату підписання договору про зміну заявило та гарантувало банку, що ознайомлений та згодний з усіма умовами основного договору.

За ствердженням позивача, відповідно до діючої в рамках п. 14.5 кредитної лінії 02.07.2020 клієнт 1 отримав кошти у розмірі 197 016,30 грн, відповідно до діючої в рамках п. 14.7 кредитної лінії 31.03.2021 клієнт 1 отримав кошти у розмірі 50 000 000,00 грн, а відповідно до діючої в рамках п. 14.11 кредитної лінії 31.03.2021 клієнт 1 отримав кошти у розмірі 2 204 256,00 грн.

Крім того, позивач пояснює, що з метою належного виконання зобов`язань за договором, між Банком та ТОВ «Семена Плюс» (поручитель-1), ПП «Атол М» (поручитель-2) в якості поручителів, було укладено договір поруки № 050/023/1112847 від 19.02.20 року, а з ОСОБА_1 (поручитель-3), ОСОБА_2 (поручитель-4), ОСОБА_3 (получитель-5) укладено договір поруки № 049/023/1112847 від 19.02.2020, згідно умов яких поручителі поручаються перед Банком за повне та своєчасне виконання боргових зобов`язань, а також відповідають перед Банком за порушення боргових зобов`язань. При цьому, Банк має право у разі порушення клієнтом боргових зобов`язань одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна поручителів.

Позивач наголошує, що за умовами договору Банком виконані свої зобов`язання в повному обсязі та надано клієнтам в користування грошові кошти за кредитами у загальній сумі 52 401 272,30 гривень.

Водночас, як зазначає позивач, в порушення умов договору та вимог чинного законодавства України, а саме ст. ст. 525, 526, 530, 543, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, клієнт та поручителі не виконали боргові зобов`язання в частині сплати процентів за користування грошовими коштами, як то визначено умовами розділів 3 та 14 договору.

Зважаючи на порушення умов договору в частині повного повернення суми кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами, Банк 21.12.2022 направив позичальнику та поручителю вимогу про усунення порушення основного зобов`язання, однак, за ствердженням позивача, зазначена вимога так і не була виконана відповідачами.

Таким чином, на переконання позивача, у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за договором про надання банківських послуг № 023/1112847 від 16.10.2013 заборгованість позичальників станом на 20.07.2023 складає 62 198 868,35 грн, яка складається з простроченої та строкової заборгованості, заборгованості з нарахованих та прострочених відсотків, процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3% річних та інфляційного збільшення суми боргу.

При цьому, як стверджує позивач, він направив позичальнику та поручителям вимоги від 19.06.2023 №16211/135 про дострокове стягнення заборгованості, згідно умов якої вимагав протягом семи днів з моменту отримання вимоги достроково повернути всю суму заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з тим, що місцезнаходження всіх відповідачів - Херсонська область, Каховський район, на всі відомі банку електронні адреси.

Таким чином, на переконання позивача, у відповідності до п. 13 договору з 20.06.2023 вимога про дострокове виконання зобов`язань вважатиметься одержаною позичальником та поручителями та, як наслідок, 27.06.2023 відповідно до умов кредитного договору та ст. 530 ЦК України, повинна бути виконана.

Відтак, з метою захисту порушених прав кредитора АТ «Креді Агріколь Банк» змушене звертатись до суду з позовною заявою про стягнення з позичальника та поручителів заборгованості за кредитним договором.

Відповідачі відзив на позов не надали, своїм правом на захист не скористались.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2023 позовна заява вх.№3858/23 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

04.08.2023 ухвалою Господарського суду Одеської області прийнято позовну заяву (вх.№ 3858/23 від 02.08.2023) до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3352/23. Постановлено розглядати справу № 916/3352/23 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на "31" серпня 2023 року об 11:20 год.

21 серпня 2023 року за вх.№ 28392/23 до суду від Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» надійшла заява про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, яка судом була задоволена відповідною ухвалою суду від 22.08.2023.

31.08.2023 у підготовчому засіданні по справі № 916/3352/23 судом проголошено протокольну ухвалу про перерву до "21" вересня 2023 року о 12:30 год., про що було відображено в протоколі судового засідання та повідомлено відповідачів відповідною ухвалою суду від 01.09.2023, постановленою в порядку ст. 120 ГПК України

21.09.2023 судом проголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі № 916/3352/23 за ініціативою суду на 30 днів та протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні до "10" жовтня 2023 року об 11:00 год., про що відповідачів було повідомлено відповідно до приписів ГПК України ухвалою суду від 22.09.2023.

10.10.2023 в підготовчому засіданні судом, у зв`язку з вирішенням всіх питань, передбачених ст. 182 ГПК України, проголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи № 916/3352/23 до судового розгляду по суті на "14" листопада 2023 року о 12:20 год. Відповідачі про дату та час судового засідання з розгляду справи по суті повідомлялись відповідною ухвалою суду від 11.10.2023, постановленою в порядку ст. 120 ГПК України.

16.10.2023 на адресу суду надійшло клопотання АТ «Креді Агріколь Банк» (вх. № 36573/23), яким на вимогу суду позивач надав оригінали платіжних інструкцій за договором про надання банківських послуг № 023/1112847 від 16.10.2013. Дане клопотання разом із доданими до нього документами були долучені судом до матеріалів справи.

14.11.2023 у судовому засіданні по справі № 916/3352/23 судом проголошено протокольну ухвалу про перерву "30" листопада 2023 року о 10:00 год., про що відповідачі повідомлялись ухвалою суду від 15.11.2023, постановленою у відповідності до приписів ст. 120 ГПК України.

30.11.2023 у судовому засіданні по справі № 916/3352/23 судом проголошено протокольно ухвалу про перерву до "14" грудня 2023 року об 09:30 год.

Однак, судове засідання, призначене протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.11.2023 по справі № 916/3352/23 на 14.12.2023 о 09:30, не відбулося у зв`язку з особливими умовами роботи установи суду, пов`язаними з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних мереж і ресурсів суду та здійсненням рандомної спам-розсилки фішингових повідомлень з вірусами серед державних установ, підприємств, установ, організацій і громадян, що сталося внаслідок хакерської атаки, з огляду на що у період з 30.11.2023 до 07.12.2023 комп`ютерна мережа суду була відключена та здійснювалось відновлення бази даних Автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» на іншому серверному обладнанні.

Наказом голови суду «Про введення особливого режиму роботи Господарського суду Одеської області» №46 від 07.12.2023 відновлено розгляд справ у судових засіданнях з 15.12.2023, секторам суддів та відділам Господарського суду Одеської області, окрім залів судових засідань, відновлено роботу в КП «ДСС» та електронній комп`ютерній мережі суду з 08.12.2023.

14.12.2023 ухвалою Господарського суду Одеської області, враховуючи, що до 15.12.2023 тривали відновлювальні роботи та судові засідання не проводились, призначено судове засідання у справі № 916/3352/23 на "09" січня 2024 року об 11:20 год.

В судовому засіданні 09.01.2024 представник позивача - Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» виступив із вступною промовою, в судових дебатах позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Відповідачі - ТОВ «Агробізнес», ПП «Агро-Атлас», ТОВ «Семена Плюс», ПП «Атол М», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно, проте своїх представників в судові засідання жодного разу не направили, поважність підстав неявки належними та допустимими доказами суду не обґрунтували, своїми процесуальними правами на подання відзиву не скористалися, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Стосовно повідомлення відповідачів про розгляд справи, суд відзначає наступне.

Судові повідомлення не були доставлені на адресу відповідачів у зв`язку із призупиненням АТ «Укрпошта» приймання та пересилання поштових відправлень до тимчасово окупованих територій України та районів ведення бойових дій, на території яких не працюють відділення поштового зв`язку у зв`язку з повномасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Наразі відповідними Указами Президента України строк, на який на території України введено режим воєнного стану, продовжено.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом № 309 від 22.12.2022, зареєстрований в у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Як було зазначено, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, вся територія Каховського району Херсонської області, за винятком смт. Козацьке та с. Веселе, з 24.02.2022 перебуває в тимчасовій окупації Російської Федерації.

При цьому, пунктом 21 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Питання провадження господарської діяльності на тимчасово окупованих територіях врегульовано Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до частини першої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З метою повідомлення відповідачів про розгляд справи 07.08.2023, 01.09.2023, 25.09.2023, 11.10.2023, 15.11.2023 та 15.12.2023 на офіційній сторінці Господарського суду Одеської області веб-порталу «Судова влада України» (розділ «Оголошення про виклик») розміщені відповідні оголошення, які долучено судом до матеріалів справи.

Також, судом було вжито додаткові заходи з метою повідомлення відповідачів про розгляд даної справи та скеровано на їх електронні адреси, відомості про які містяться в матеріалах справи, судові повідомлення в електронному вигляді, що підтверджується оформленою довідкою про доставку електронного листа.

Враховуючи відсутність у відповідному реєстрі відомостей щодо електронної пошти чи інших засобів зв`язку з відповідачами, не повідомлення суду інших засобів зв`язку з відповідачами, суд прийшов до висновку, що вказані дії свідчать про відмову від отримання відповідачами судових повісток (ухвал суду).

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Також, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Ухвали Господарського суду Одеської області по справі № 916/3352/23 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

Таким чином, суд зазначає, що відповідачі також не були позбавлені права та можливості за власною ініціативою скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу положень наведеної статті 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», та за відомим номером даної справи № 916/3352/23 ознайомитися із змістом ухвал Господарського суду Одеської області та визначеними у них датами, часом та місцем розгляду даної справи з метою забезпечення представництва своїх інтересів в судових засіданнях.

Крім того, суд зазначає, що відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи.

Суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення відповідачів про час і місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Судом враховано, що в умовах воєнного часу, суди України, продовжують працювати на територіях, де це є можливим, на підставі чого, з метою забезпечення розумного балансу між нормами статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а також положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України, які визначають завдання господарського судочинства, з урахуванням норм Закону України «Про правовий режим воєнного стану», приймаючи до уваги обставини даної справи та достатність часу, наданого всім учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по даній справі, суд вважав за доцільне розглядати дану справу в межах розумного строку, створивши учасникам справи умови належного балансу безпеки та можливості ефективної реалізації їх процесуальних прав.

Суд зауважує, що Господарський суд Одеської області наразі безперервно працює, відповідачі та їх представники могли скористатись своїм правом звернутись до суду із заявою, в порядку ч. 3, 4 ст. 197 ГПК України та мали можливість безперешкодно прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, доказів зворотного суду не надано.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд даної позовної заяви був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає відсутніми підстави для подальшого відкладення розгляду цієї справи та дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні за відсутності відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу приписів ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Застосовуючи згідно зі ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Водночас, необґрунтоване відкладення розгляду справи призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Отже, судом було забезпечено принцип змагальності сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав, з огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору.

Зважаючи на те, що згідно зі ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

В процесі розгляду справи подані позивачем клопотання та заяви були судом розглянуті та вирішенні відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, про що відзначено у протоколах судових засідань.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні, 09.01.2024 господарським судом був закінчений розгляд справи по суті та відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України, після виходу з нарадчої кімнати, проголошена вступна і резолютивна частини рішення.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

16.10.2013 між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», у зв`язку зі зміною найменування - АТ «Креді Агріколь Банк» (надалі - Банк, кредитор), та Товарситвом з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» (надалі - Клієнт, позичальник) укладено договір про надання банківських послуг № 023/1112847 (далі - договір, основний договір), відповідно до пункту 3 якого Банк надає банківську послугу, а Клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг Банку. Кількість банківських послуг, що надаються за договором, необмежена.

Ціною договору є сума грошових коштів, яку Клієнт зобов`язаний повернути/сплатити/ відшкодувати Банку згідно умов договору, що складається з суми (розміру) Генерального ліміту та плати за банківську послугу. У випадку визначення зобов`язань Клієнта в валюті іншій, ніж гривня, ціна договору дорівнює гривневому еквіваленту так зобов`язань із застосуванням офіційного курсу гривні до відповідної(их) іноземної(их) валюти(валют), встановленого Національним банком України на відповідну(і) дату(и) визначення

Строк дії договору дорівнює Генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору. За обставини наявності випадку невиконання умов договору, Договір залишається чинним доти, поки всі боргові зобов`язання не будуть виконані в повному обсязі. Договір не поширюється на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними договору, якщо інше прямо не передбачене договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Банк здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватись Клієнтом Банку в порядку та на умовах договору виключно в безготівковій формі. Залежно від виду Банківської послуги видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним і сторонами можуть бути погоджені інші види плат. Розмір плати може бути виражений як числом, так і формулою, яка може включати складові, що можуть час від часу змінюватися. Сторони погоджуються з тим, що вираження розміру плати у вигляді формули з такими змінними складовими цілком відповідає волі сторін і така зміна не може розглядатися як одностороння зміна умов договору, оскільки сторони наперед обумовили настання або зміну своїх прав та обов`язків відповідною обставиною. Якщо плата обчислюється в процентах річних, то залежно від валюти банківської послуги, щодо якої нараховуються плата, база для нарахування плати є наступною: для банківських послуг, виражених у валюті іншій, ніж гривня - база становить 360 днів у році; для банківських послуг, виражених у гривнях, - база нарахування становить дійсну кількість днів у році (366 днів у високосному році, 365 днів у році іншому, ніж високосний).

Плата за користування банківською послугою у вигляді процентів розраховуються на підставі процентної ставки. Процентна ставка може бути фіксованою та/або змінюваною. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку договору. У разі застосування змінюваної процентної ставки Банк самостійно, з визначеною у договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених договором. Банк письмово повідомляє Клієнта, поручителя та інших зобов`язаних за договором та/або документами забезпечення осіб про зміну процентної ставки (або лише про її змінну частину - індекс) не пізніш як за п`ятнадцять календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Таке письмове повідомлення про зміну процентної ставки, зокрема, може бути здійснено Банком шляхом розміщення відповідних друкованих листівок у приміщеннях підрозділів Банку та/або на сайті Банку, та/або шляхом відправлення листа/інформації електронною поштою та/або за допомогою системи «клієнт-банк». Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням індексу встановлюється в договорі. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки дозволяє точно визначити розмір процентної ставки на будь-який момент часу протягом строку дії договору.

Плата у вигляді процентів має здійснюватись в валюті банківської послуги, відносно якої вони розраховуються. Розрахунок процентів здійснюється на щоденній основі. Проценти розраховуються протягом строку, що обчислюється днями та дорівнює кількості днів від дати надання банківської послуги, включаючи день надання, до дати виконання Клієнтом всіх зобов`язань щодо такої банківської послуги (день припинення/закінчення строку дії банківської послуги), не включаючи останній день такого виконання (день припинення/закінчення строку дії банківської послуги). Проценти мають бути сплачені Клієнтом Банку до закінчення Генерального строку в порядку, визначеному договором. Протягом строку дії договору розмір процентної ставки (в тому числі змінюваної процентної ставки) може становити будь-яке числове значення в межах від 0,000001% до 50,01% річних.

Пунктом 4 договору передбачено, що банк здійснює надання кожної банківської послуги Клієнту відповідно до заяви про надання банківської послуги, яка кожного разу надається Клієнтом Банку в письмовому вигляді, в тому числі за допомогою електронної системи «клієнт-банк», якщо інше не визначено умовами договору. Термін подачі заяви про надання банківської послуги та кількість її примірників визначається сторонами у договорі.

Відповідно до п. 6 договору Банк вправі вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині за умови настання будь-якої негативної обставини. Таке виконання боргових зобов`язань повинно бути здійснене Клієнтом протягом семи днів з дня одержання Клієнтом вимоги до Клієнта.

Згідно п. 10 договору всі платежі, що здійснюються Клієнтом для виконання боргових зобов`язань, вважаються належно виконаними в дату зарахування грошових коштів на рахунок(и) Банку за обставини, що такі грошові кошти були отримані Банком протягом операційного часу такої дати зарахування. За обставини, що такі грошові кошти були отримані Банком після закінчення операційного часу такої дати зарахування, такий платіж вважається виконаним в наступний за такою датою зарахування банківський день з настанням усіх відповідних наслідків (нарахування процентів, неустойка, інше). Банк, виключно на власний розсуд та за наявності технічної можливості здійснити обробку, передачу та виконання платежу, може, проте не зобов`язаний, прийняти виконання платежу Клієнтом після закінчення операційного часу. За обставини, що дата виконання боргових зобов`язань припадає на не банківський день, то датою такого виконання має бути банківський день, що є наступним за таким не банківським днем того ж календарного місяця, а якщо такого банківського дня немає - то в останній банківський день такого календарного місяця.

Крім того, п. 10 договору передбачена солідарна відповідальність Клієнта, а саме, у разі, якщо контрагентами Банку за договором виступають декілька осіб, то разом з укладенням договору кожен з Клієнтів погоджується та надає свою згоду виступати солідарним боржником та нести солідарну відповідальність перед Банком за повне, своєчасне та належне виконання кожним з Клієнтів боргових зобов`язань. Це означає, що Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до будь-якого Клієнта, так і до всіх Клієнтів одночасно з вимогою про виконання боргових зобов`язань як в повному обсязі, так і в частині.

Згідно п.13 договору передбачено порядок здійснення повідомлень за договором. Зокрема, будь-які документи (вимоги, заяви, листи, повідомлення та інше), що направляються однією стороною іншій протягом строку дії договору (надалі - кореспонденція), повинні бути здійснені в письмовій формі i будуть вважатися направленими належним чином, якщо вони відправлені засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом, телеграмою або листом з оголошеною цінністю та описом вкладення), за допомогою електронної системи «клієнт банк», доставлені особисто представником/співробітником сторони або кур`єром за вказаними в договорі адресами (реквізитами) сторін.

Кореспонденція вважатиметься одержаною адресатом в одну з наступних дат: - дата вручення кореспонденції, зазначена як така в повідомленні про вручення поштового відправлення чи іншому аналогічному документі, засвідченому відбитком штемпеля/ штампа/печатки та підписом працівника відділення поштового зв`язку/служби кур`єрської доставки; - дата відправки кореспонденції: за допомогою системи «клієнт-банк» за умови, що система підтвердила успішність такого відправлення (відсутність будь-яких помилок, статус «відправлено»); - при доставці кореспонденції: особисто представником/співробітником сторони, дата, що зазначена на копії такої кореспонденції представником/працівником адресата (якщо він є юридичною особою) або самим адресатом (якщо він є фізичною особою); - дата невручення кореспонденції з однієї з наступних причин: відмови адресата від одержання/закінчення терміну зберігання/за зазначеною адресою не проживає, та зазначена як така в повідомленні про вручення поштового відправлення чи іншому аналогічному документі, засвідченому відбитком штемпеля/штампа/печатки та підписом працівника відділення поштового зв`язку; - дата повернення відділенням поштового зв`язку адресанту кореспонденції: з довідкою відділення поштового зв`язку про причини повернення, засвідченою відбитком штемпеля/штампа/печатки та підписом працівника відділення поштового зв`язку, кореспонденція, доставлена іншим чином (електронна пошта, телетайп, телефакс, факс), якщо інше письмово не домовлено між сторонами, носить попередній характер і повинна бути в подальшому направлена відповідно до вимог цього пункту.

Відповідно до пункту 14 договору передбачено умови надання кредиту. Так, вид банківської послуги - кредитна лінія. Ліміт банківської послуги: сума ліміту банківської послуги для Гарантії та Авалю. Цільове призначення банківської послуги - виконання зворотної вимоги (регресу) банку у зв`язку зі здійсненням останнім виплати за гарантією та/або векселем, щодо якого надано Аваль. Дата набрання чинності лімітом банківської послуги: дата договору. Дата припинення чинності лімітом банківської послуги: останній день генерального строку. Тип і розмір процентної ставки: фіксована, 29% річних.

04.04.2014 ПАТ «Креді Агріколь Банк», ТОВ «Агробізнес» (Клієнт 1), ПП «Атол М» (Клієнт 2) та ТОВ «Семена Плюс» (Клієнт 3) укладено договір про внесення змін та доповнень № 3 до договору № 023/1112847 від 16.10.2013, відповідно до п. 1.1. якого сторони домовилися ввести у якості Клієнтів за договором, що встановлює основне зобов`язання: ПП «Атол М» (Клієнт 2), ТОВ «Семена Плюс» (Клієнт 3). З моменту укладення та підписання цього договору Клієнт-2 та Клієнт-3 матиме усі права та обов`язки, що виникли та/або можуть виникнути для Клієнта на підставі договору, з урахуванням усіх змін та доповнень до нього.

В подальшому, між ПАТ «Креді Агріколь Банк», ТОВ «Агробізнес» (Клієнт 1), ПП «Атол М» (Клієнт 2) та ТОВ «Семена Плюс» (Клієнт 3) було укладено договір про внесення змін та доповнень № 4 від 06.02.2015.

Умовами договорів про внесення змін та доповнень № 3 від 04.04.2014, № 4 від 06.02.2015 сторони погодили, що з дати укладення цього договору про внесення змін та доповнень викласти договір, що встановлює основне зобов`язання, в новій редакції. З дати укладення цього договору про внесення змін та доповнень всі терміни, які використовувалися по тексту договору, що встановлює основне зобов`язання, в тому числі найменування сторін, викладаються у відповідності до термінології цього договору про внесення змін та доповнень, що наведена нижче. Сторони узгодили, що викладення договору, що встановлює основне зобов`язання, в новій редакції не є новацією, і усі раніше взяті зобов`язання не припиняються, а змінюються відповідно до умов цього договору про внесення змін та доповнень.

Окрім того, сторонами договору підписано договори про зміну: № 5 від 06.03.2015; № 6 від 01.02.2016; № 7 від 28.04.2016; № 8 від 25.01.2017; № 9 від 29.05.2017; № 10 від 12.02.2018; № 11 від 05.03.2018; № 12 від 31.05.2018; № 13 від 09.07.2018; № 14 від 25.10.2018; № 15 від 22.01.2019; № 16 від 19.03.2019; № 17 від 14.05.2019; № 18 від 19.02.2020, яким введено до складу клієнтів ПП «Агро-Атлас» (Клієнт-2); № 19 від 15.06.2020; № 20 від 02.07.2020; № 21 від 05.08.2020; № 22 від 13.08.2020; № 23 від 02.09.2020; № 24 від 19.09.2020; № 25 від 23.11.2020; № 26 від 01.12.2020.

Договором про зміну № 27 від 29.03.2021 сторони узгодили викласти підпункти основного договору 14.1 (Умови надання кредитної лінії та авалю для Клієнта-1, Клієнта-2), 14.3 (Умови надання банківських послуг на інвестиційні цілі у формі кредиту/кредитної дінії), 14.5 (Умови надання кредитної лінії на інвестиційні цілі для Клієнта-1), 14.6 (Умови надання кредитної лінії та авалю для Клієнта-1, Клієнта-2), пункти 15 (Обов`язки Клієнта), 16 (Інші домовленості сторін), 17 (Розмір та строк основного зобов`язання) в новій редакії, а також доповнити основний договір підпунктами 14.7 (Умови надання кредитної лінії для Клієнта-1), 14.8 (Умови надання кредитної лінії для Клієнта-1), 14.9 (Умови надання кредитної лінії для Клієнта-2), 14.10 (Умови надання кредитної лінії для Клієнта-1, Клієнта-2), 14.11 (Умови надання кредитної лінії на інвестиційні цілі для Клієнта-1).

В подальшому, договором про зміну № 28 від 25.10.2021 сторонами викладено в новій редакції підпункт 14.7 пункту 14 основного договору щодо умов надання кредитної лінії для Клієнта-1.

18.01.2022 між АТ «Креді Агріколь Банк», ТОВ «Агробізнес» та ПП «Агро-Атлас» укладено договір про зміну № 29 до договору про надання банківських послуг № 023/1112847 від 16.10.2013, яким внесено зміни, зокрема, у підпункти 14.5, 14.7, 14.11 пункту 14 основного договору, а саме:

Підпункт 14.5. Умови надання кредитної лінії на інвестиційні цілі для Клієнта-1:

вид банківської послуги: Кредитна лінія не відновлювальна;

ліміт банківської послуги: 10 000 000,00 грн. При цьому, загальний розмір заборгованості за лімітами банківських послуг згідно п.14.3, п.14.5, п.14.7, п.14.8, п.14.9, п.14.10, п.14.11, п.14.12, п.14.13, та п.14.14 договору та за договором/ами фінансового лізингу, що укладені/будуть укладені Клієнтом з Банком не повинен перевищувати 80 803 900,00 UAH;

валюта банківської послуги: UAН;

цільове призначення банківської послуги: на придбання транспортного(их) засобів) та/або с/г техніки/обладнання за партнерською та не за партнерською програмою;

дата набрання чинності лімітом банківської послуги: 19.02.2020 включно;

дата припинення чинності лімітом банківської послуги: 18.10.2025 включно;

період доступності: заява(и) про надання банківської послуги приймається Банком до 18.10.2020 включно;

доступна кількість траншів: декілька траншів;

строк траншу: не може перевищувати 60 місяців;

порядок (графік) повернення (погашення) банківської послуги: відносно кожного траншу визначається у заяві про надання банківської послуги щодо такого траншу;

тип і розмір процентної ставки: придбання транспортного(их) засобу(ів) та/або с/г техніки/обладнання за партнерською програмою - відносно кожного траншу визначається у заяві про надання банківської послуги щодо такого траншу та не може перевищувати 50% річних. За відсутності домовленості сторін щодо розміру процентної ставки за користування траншем, розмір процентної ставки по відношенню до такого траншу становитиме 50% річних. Тип ставки - фіксована. Придбання транспортного(их) засобу(ів) та/або с/г техніки/обладнання не за партнерською програмою - фіксована - 15,0% річних.

Підпункт 14.7. Умови надання кредитної лінії для Клієнта-1:

вид банківської послуги: Кредитна лінія відновлювальна;

ліміт банківської послуги: залежно від періоду ліміт банківської послуги становить:

з дати набрання чинності лімітом банківської послуги по 31.03.2023 включно 50 000 000,00 UAН;

з 01.04.2023 включно по 30.04.2023 включно - 25 000 000,00 UAН;

01.05.2023 включно - 0 (за умови не отримання Клієнтом повідомлення Банка, зазначеного в (і) нижче) або 50 000 000,00 (за умови отримання Клієнтом повідомлення Банку, зазначеного в (і) нижче);

З 02.05.2023 включно по 05.09.2023 включно (за умови отримання Клієнтом повідомлення Банку, зазначеного в (і) нижче) - 50 000 000,00;

з 06.09.2023 - 0,00 UAН.

Для уникнення сумнівів, графік зниження/зміни ліміту банківської послуги вище застосовується з урахуванням наступного: (i) в разі отримання Клієнтом від Банку завчасного письмового повідомлення про можливість нездійснення повного погашення заборгованості в певну дату, передбачену графіком зниження/зміни ліміту банківської послуги вище, в яку ліміт банківської послуги може/має бути знижений/змінений до « 0», Клієнт не здійснює відповідне повне погашення заборгованості та продовжує користуватись лімітом банківської послуги у розмірі, передбаченому в графіку до наступної дати, в яку ліміт банківської послуги може/має бути знижений/змінений до « 0».

При цьому, загальний розмір заборгованості за лімітами банківських послуг згідно п.14.3, п.14.5, п.14.7, п.14.8, п.14.9, п.14.10, п.14.11, п.14.12, п.14.13, та п.14.14 договору та за договором/ами фінансового лізингу, що укладені/будуть укладені Клієнтом з Банком не повинен перевищувати 80 803 900,00 UAH. Не зважаючи на зазначене, загальний розмір заборгованості за лімітами банківських послуг згідно п 14.7 та п. 14.13 договору не повинен перевищувати UAH 50 000 000,00;

валюта банківської послуги: UAН;

цільове призначення банківської послуги: поповнення обігових коштів; для уникнення сумнівів, кредит не може бути використаний Клієнтом для цілей погашення заборгованості Клієнта перед третіми особами, повернення наданої Клієнту фінансової допомоги тощо;

дата набрання чинності лімітом банківської послуги: 29.03.2021 включно;

дата припинення чинності лімітом банківської послуги: 05.09.2023 включно;

період доступності: заява(и) про надання банківської послуги приймається Банком до 30.04.2023 включно, а в подальшому за умови отримання Клієнтом повідомлення Банку, зазначеного в (і) вище, у відповідний період дії ліміту банківської послуги, що є доступним згідно графіку зниження/зміни ліміту банківської послуги вище;

мінімальна сума траншу: UAH 200 000,00;

порядок (графік) повернення (погашення) банківської послуги: до дати припинення чинності лімітом банківської послуги з врахуванням зниження розміру ліміту банківської послуги;

сума рефінансування заборгованості та дата рефінансування заборгованості: 50 000 000,00 UAH (сума рефінансування заборгованості ) станом на 29 березня 2021 року включно (дата рефінансування заборгованості). Сума рефінансування заборгованості розповсюджує свою дію на/включає в себе транш, які видаються за кредитом після дати рефінансування заборгованості та при видачі яких заборгованість Клієнта за кредитом не перевищує суму рефінансування заборгованості (надалі - транші в межах суми рефінансування заборгованості);

тип і розмір процентної ставки: для суми рефінансування заборгованості з дати рефінансування заборгованості та траншів в межах суми рефінансування заборгованості - змінювана процентна ставка (далі - базова процентна ставка або БПС), що розраховується з застосуванням наступної формули: БПС = індекс UIRD (3m) + 6,0 % річних. Сторони домовилися, що у разі, коли розмір базової процентної ставки, визначений відповідно до формули вище, становитиме розмір, що перевищує 30% річних, базова процентна ставка нараховуватиметься в розмірі 30% річних (далі - максимальна процента ставка);

розмір UIRD (3m) станом на дату рефінансування заборгованості: 7,30% річних;

розмір базової процентної ставки протягом періоду з дати рефінансування заборгованості до першої дати корегування індексу UIRD (3m), якщо інше не передбачено договором: 13,30% річних.

Підпункт 14.11. Умови надання кредитної лінії на інвестиційні цілі для Клієнта-1:

вид банківської послуги: Кредитна лінія не відновлювальна;

ліміт банківської послуги: 10 000 000,00 грн. При цьому, загальний розмір заборгованості за лімітами банківських послуг згідно п.14.3, п.14.5, п.14.7, п.14.8, п.14.9, п.14.10, п.14.11, п.14.12, п.14.13, та п.14.14 договору та за договором/ами фінансового лізингу, що укладені/будуть укладені Клієнтом з Банком не повинен перевищувати 80 803 900,00 UAH;

валюта банківської послуги: UAН;

цільове призначення банківської послуги: на придбання транспортного(их) засобів) та/або с/г техніки/обладнання за партнерською та не за партнерською програмою;

дата набрання чинності лімітом банківської послуги: 19.03.2021 включно;

дата припинення чинності лімітом банківської послуги: 28.03.2026 включно;

доступна кількість траншів: декілька траншів;

порядок (графік) повернення (погашення) банківської послуги: відносно кожного траншу визначається у заяві про надання банківської послуги щодо такого траншу;

тип і розмір процентної ставки: придбання транспортного(их) засобу(ів) та/або с/г техніки/обладнання за партнерською програмою - відносно кожного траншу визначається у заяві про надання банківської послуги щодо такого траншу та не може перевищувати 50% річних. За відсутності домовленості сторін щодо розміру процентної ставки за користування траншем, розмір процентної ставки по відношенню до такого траншу становитиме 50% річних. Тип ставки - фіксована. Придбання транспортного(их) засобу(ів) та/або с/г техніки/обладнання не за партнерською програмою - фіксована - 11,5% річних.

Кредитний договір та договори про зміну до нього підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відтисками печаток юридичних осіб. Їх укладання не заперечується сторонами під час розгляду справи судом.

02.07.2020 ТОВ «Агробізнес» звернулося із кредитною заявкою № 1 про надання банківської послуги згідно п. 14.5. за договором про надання банківських послуг №023/1112847 від 16.10.2013.

Вказаною заявкою відповідач-1 просив надати кошти у розмірі 197016,30 грн шляхом перерахування траншу на рахунок Клієнта для перерахунку за агрегат ґрунтообробний напівнавісний АГН-3,3.

Процентну ставку визначено: 13,55% річних. Дата надання траншу відповідає даті кредитної заявки. Дата повернення траншу - 01.07.2025.

Також у заявці відповідачем було наведено графік повернення траншу з 31.01.2021 до 01.07.2025 по 19701,63 грн на відповідну дату.

Як свідчать матеріали справи, 31.03.2021 ТОВ «Агробізнес» звернулося до Банку з кредитними заявками № 1, № 2 та № 3 відповідно до договору про надання банківських послуг №023/1112847 від 16.10.2013.

Банківська послуга визначена згідно п. 14.7. договору; цільове призначення - рефінансування заборгованості Клієнта за лімітами банківської послуги п. 14.1 договору; процентна ставка: 13,3% річних; дата повернення траншу: 30.04.2022.

Згідно кредитної заявки № 1 сума траншу становить 10 672 000,00 грн; згідно кредитної заявки № 2 сума траншу становить 31 128 000,00 грн; згідно кредитної заявки № 3 сума траншу становить 8 200 000,00 грн.

Крім того, до матеріалів подано кредитну заявку № 1 від 15.06.2021, за якою: адресат - позивач, адресант - відповідач ТОВ «Агробізнес»; подану відповідно до договору про надання банківських послуг №023/1112847 від 16.10.2013; банківська послуга - згідно п. 14.11. договору; сума - 2 204 256,00 грн.; цільове призначення - шляхом безготівкового переказу ТОВ «Техноторг-Дон» відповідно до договору купівлі-продажу № 43/312 848 від 05.03.2021 за паливозаправник ПЗ-10.2.Е; процентна ставка: 12,05% річних; дата повернення траншу 28.03.2026. Передбачено і графік повернення траншу: з 15.12.2021 до 28.03.2023 по 220 422,00 грн на відповідну дату.

Окрім того, обставини справи свідчать, що 19.02.2020 між Банком, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (надалі разом - поручителі) укладено договір поруки № 049/023/1112847, відповідно до умов якого поручителі поручаються перед Банком за повне та своєчасне виконання боргових зобов`язань. Поручителі відповідають перед Банком за порушення боргових зобов`язань. Банк має право у разі порушення Клієнтом боргових зобов`язань одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна поручителів.

Порукою за договором поруки забезпечуються вимоги Банку, що випливають з договору (основне зобов`язання), а саме: відносно боргових зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, процентів, неустойки (штрафів, пені), та будь-якого збільшення цієї суми, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за борговими зобов`язаннями, і збитків, завданих порушенням боргових зобов`язань.

Порукою забезпечене виконання як дійсного зобов`язання, так і задоволення вимог, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договору. Поручитель також поручається за нового боржника в разі заміни боржника в зобов`язаннях забезпечених порукою за цим договором поруки, в тому числі в порядку правонаступництва, спадкування, тощо. У випадку множинності нових боржників, які прийняли на себе виконання боргових зобов`язань у відповідних частинах, порукою за цим договором поруки забезпечується в повному обсязі виконання боргових зобов`язань кожного з нових боржників.

Взаємні права та обов`язки Банку та поручителя виникають з моменту підписання договору поруки сторонами. Строк дії договору поруки та строк поруки становить 10 років з дати укладення цього договору поруки. Порука за договором поруки припиняється після закінчення строку поруки, але в будь-якому випадку в момент виконання боргових зобов`язань за договором в повному обсязі.

Умовами пункту 7 договору поруки передбачено, що у разі порушення боргових зобов`язань Клієнт та поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, незалежно від того, направлена вимога до поручителя чи ні, та незалежно від того, чи направлена вимога до Клієнта чи ні. Поручитель відповідає перед Банком за виконання боргових зобов`язань у тому ж обсязі, що і Клієнт, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки (штрафів, пені), відшкодування збитків. Якщо поручителю стало відомо про порушення боргових зобов`язань Клієнтом, поручитель має право виконати прострочені боргові зобов`язання у відповідному розмірі, до/без отримання відповідної вимоги до поручителя. За порушення зобов`язань за договором, забезпечених порукою за цим договором поруки, поручитель відповідає перед Банком солідарно з іншими особами, порукою яких забезпечено виконання зобов`язань за договором.

Пунктом 11 договору поруки передбачено зміст основного зобов`язання за договором про надання банківських послуг між Банком, Клієнтом-1 ТОВ «Агробізнес» та Клієнтом-2 ПП «Агро-Атлас» № 023/1112847 від 16.10.2013.

Договором про зміну № 1 від 29.03.2021 до договору поруки № 049/023/1112847 від 19.02.2020 сторони збільшили генеральний строк до 31.03.2028.

Також, з метою належного виконання зобов`язань за основним договором, АТ «Креді Агріколь Банк», ТОВ «Семена Плюс» (поручитель-1) та ПП «Атол М» ( поручитель-2) уклали договір поруки № 050/023/1112847 від 19.02.2020, відповідно до умов п. 3 якого поручителі поручаються перед Банком за повне та своєчасне виконання боргових зобов`язань. Поручителі відповідають перед Банком за порушення боргових зобов`язань. Банк має право у разі порушення Клієнтом боргових зобов`язань одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна поручителів.

Порукою за договором поруки забезпечуються вимоги Банку, що випливають з договору (основне зобов`язання), а саме: відносно боргових зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, процентів, неустойки (штрафів, пені), та будь-якого збільшення цієї суми, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за борговими зобов`язаннями, і збитків, завданих порушенням боргових зобов`язань.

Порукою забезпечене виконання як дійсного зобов`язання, так і задоволення вимог, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договору. Поручитель також поручається за нового боржника в разі заміни боржника в зобов`язаннях, забезпечених порукою за цим договором поруки, в тому числі в порядку правонаступництва, спадкування, тощо. У випадку множинності нових боржників, які прийняли на себе виконання боргових зобов`язань у відповідних частинах, порукою за цим договором поруки забезпечується в повному обсязі виконання боргових зобов`язань кожного з нових боржників.

Взаємні права та обов`язки Банку та поручителя виникають з моменту підписання договору поруки сторонами. Строк дії договору поруки та строк поруки становить 10 років з дати укладення цього договору поруки. Порука за договором поруки припиняється після закінчення строку поруки, але в будь-якому випадку в момент виконання боргових зобов`язань за договором в повному обсязі.

Умовами пункту 7 договору поруки № 050/023/1112847 від 19.02.2020 передбачено, що у разі порушення боргових зобов`язань Клієнт та поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, незалежно від того, направлена вимога до поручителя чи ні, та незалежно від того, чи направлена вимога до Клієнта чи ні. Поручитель відповідає перед Банком за виконання боргових зобов`язань у тому ж обсязі, що і Клієнт, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки (штрафів, пені), відшкодування збитків. Якщо поручителю стало відомо про порушення боргових зобов`язань Клієнтом, поручитель має право виконати прострочені боргові зобов`язання у відповідному розмірі, до/без отримання відповідної вимоги до поручителя. За порушення зобов`язань за договором, забезпечених порукою за цим договором поруки, поручитель відповідає перед Банком солідарно з іншими особами, порукою яких забезпечено виконання зобов`язань за договором.

Пунктом 11 договору поруки № 050/023/1112847 від 19.02.2020 передбачено зміст основного зобов`язання за договором про надання банківських послуг між Банком, Клієнтом-1 ТОВ «Агробізнес» та Клієнтом-2 ПП «Агро-Атлас» № 023/1112847 від 16.10.2013.

Договором про зміну № 1 від 29.03.2021 до договору поруки № 050/023/1112847 від 19.02.2020 сторони збільшили генеральний строк до 31.03.2028.

На виконання договору № 023/1112847 від 16.10.2013 та відповідних кредитних заявок Банк надав Позичальнику кредитні кошти наступними траншами: 02.07.2020 - 197 016,30 грн, 31.03.2021 - 50 000 000,00 грн; 15.06.2021 - 2 204 256,00 грн; що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій № 023/111284 від 02.07.2020, № VPR2887623 від 31.03.2021 (3 платіжні інструкції) та № 023/111284 від 15.06.2021. із відповідним призначенням платежу, що також відображено у доданих до позову банківських виписках.

З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору позивач звернувся на адресу відповідачів з вимогою про виконання боргових зобов`язань за вих. №16211/135 від 19.06.2023 з викладенням фактичних та правових підстав звернення, в якій вимагав виконати договірні зобов`язання та достроково повернути всю суму заборгованості за договором про надання банківських послуг № 023/1112847 від 16.10.2013 у семиденний строк з дня отримання даної вимоги, а саме 59 327 924,87 грн. У зв`язку із знаходженням відповідачів на тимчасово окупованій території та неможливістю направлення вимоги на адреси їх офіційного місцезнаходження, дана вимога була направлена позивачем на відомі йому та зазначені відповідачами, зокрема і в опитувальнику клієнта - юридичної особи, адреси електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_3; ІНФОРМАЦІЯ_2; ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак зазначена вимога залишилась без відповіді та задоволення.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Згідно з частиною 2 статті 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У ст. 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно - правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ст. 205 Цивільного кодексу України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ст. 207 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч.1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банком є юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. Банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з п.7.1.2. ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер.

Згідно з п.30.1. ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За умовами ч.ч.1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд у постанові від 06.11.2019 у справі №909/51/19 вказав, що ключовою рисою цивільного права є автономія волі сторін, яка знаходить своє втілення у принципі свободи договору.

Свобода договору, закріплена у якості однієї із засад цивільного законодавства, сформульована у статтях 6 та 627 ЦК України, у відповідності до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Господарський суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.03.2021 у справі №904/2073/19, відповідно до якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, кредитний договір є окремим видом цивільно-правових договорів, який визначає взаємні зобов`язання і відповідальність між комерційним банком і клієнтом з метою одержання останнім кредиту. Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Предметом кредитного договору є грошові кошти (кредит) в будь-якій валюті. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди за всіма істотними умовами договору. Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами, регулюються самостійно сторонами шляхом укладення договору. На кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства.

Зі змісту укладених між позивачем та відповідачами договору про надання банківських послуг № 023/1112847 від 16.10.2013, договорів про зміну до нього, а також договорів поруки № 049/023/1112847 та № 050/023/1112847 від 19.02.2020 вбачається, що вони підписані повноважними представниками сторін, при їх укладенні сторонами були чітко визначені та погоджені усі істотні умови договорів, а саме - сума кредитних коштів, які надаються позичальникам, строк їх повернення, домовленість про сплату процентів та комісійної винагороди, взаємні права та обов`язки кожної із сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов договору.

Відповідачі заперечень щодо викладених у договорах умов не висловлювали, питання про зміну умов договору не порушували. Сторони погодили умови договору та встановили відповідні зобов`язання з урахуванням загальних принципів цивільного законодавства.

Беручи до уваги встановлену статтею 204 ЦК України та неспростовану в межах цієї справи в порядку статті 215 ЦК України презумпцію правомірності означених договорів, суд вважає їх належною у розумінні статей 11, 509 ЦК України та статей 173, 174 ГК України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договорами кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору позивачем згідно вищезазначених платіжних інструкцій перераховано на банківський рахунок відповідача 1 кредитні кошти у розмірі 52 401 272,30 грн із відповідним призначенням платежу, що також відображено у доданих до позову банківських виписках.

Таким чином, суд констатує, що позивачем належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за договором про надання банківських послуг №023/1112847 від 16.10.2013 та надано відповідачу-1 кредитні кошти.

Із змісту статті 530 ЦК України слідує, що однією із основних умов виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі. При цьому коли одна із сторін за умовами договору взяла на себе певні зобов`язання, то інша сторона вправі очікувати, що такі будуть виконані належним чином у встановлені строки. У разі ж коли сторона порушила умови договору, зобов`язання вважається не виконаним, що є порушенням умов договору.

Верховний Суд у постанові від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц зазначив, що принцип належного виконання зобов`язання полягає в тому, що виконання має бути проведене, зокрема у належний строк (термін).

Натомість з матеріалів справи вбачається, що відповідачем-1 та відповідачем-2 порушено взяті на себе зобов`язання за договором про надання банківських послуг № 023/1112847 від 16.10.2013 щодо погашення кредиту у погоджений між сторонам строк згідно наведених графіків, що мало наслідком виникнення кредитної заборгованості перед позивачем.

При цьому, у даному разі матеріали справи також свідчать, що ТОВ «Семена Плюс», ПП «Атол М», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не виконано зобов`язань за договорами поруки, що суперечить приписам статті 546, 553, 554 ЦК України, умовам пунктів 3, 7 договорів поруки, а тому вказані відповідачі визначаються судом такими, що мають нести солідарну відповідальність з ТОВ «Агробізнес» та ПП «Агро-Атлас» за неналежне виконання останніми взятих на себе договірних зобов`язань за договором № 023/1112847 від 16.10.2013.

Судом надано оцінку щодо належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок зазначених вище судом доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, а також беручи до уваги, що відповідачами всупереч наведених вимог законодавства та погоджених умов договору, не здійснено сплати заборгованості за кредитом, суд дійшов висновку, що позовна вимога про солідарне стягнення простроченої заборгованості у загальному розмірі 51901 299,10 грн. є обґрунтованою, доведеною позивачем, не спростованою відповідачами, а тому підлягає задоволенню.

Щодо нарахованих відсотків у загальному розмірі 559 160,27 грн. та прострочених відсотків у загальному розмірі 8 614 582,07 грн., суд зазначає, що уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно користуватися кредитом, натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за користування кредитом).

Перевіривши правомірність та правильність здійсненого позивачем детального розрахунку нарахованих процентів у розмірі 559 160,27 грн. та прострочених процентів у розмірі 8 614 582,07 грн., суд зазначає, що розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства, погодженим умовам договору, встановленим обставинам справи, є арифметично вірним, у зв`язку з чим, позовна вимога про солідарне стягнення нарахованих процентів у розмірі 559 160,27 грн. та прострочених процентів у розмірі 8 614 582,07 грн., є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання через несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 404 060,15 грн та інфляційних втрат у розмірі 719 726,75 грн., суд зазначає наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції необхідно мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Разом з тим, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідачів покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Перевіривши правомірність та правильність здійсненого детального розрахунку 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 404 060,15 грн. та інфляційних втрат у розмірі 719 726,75 грн., суд зазначає, що нарахування відповідають умовам договору, обставинам справи, розрахунок з огляду на прострочення сплати основної заборгованості виконано арифметично вірно, з урахуванням чого, позовна вимога про солідарне стягнення 3% річних та інфляційних втрат визнається судом обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Факт видачі грошових коштів у розмірі, що визначений договором про надання банківських послуг № 023/1112847 від 16.10.2013 із подальшими змінами та доповненнями до нього, а аткож наявність вищевказаної заборгованості, відповідачами не спростовано, доказів повернення Банку грошових коштів у повній сумі суду не надано, контрозрахунку нарахувань не здійснено. Адже, частиною першою, третьою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, якими в силу ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Несплатою позивачу отриманих кредитних коштів за вищевказаним договором, а також нарахованих відсотків за користування кредитним коштами відповідачі порушили умови укладених між ними та позивачем договорів, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. В свою чергу вказані обставини є підставою для стягнення заявленої суми заборгованості у судовому порядку.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019 Верховного Суду по справах №910/13407/17 та №915/370/16.

Відповідачі доказів на спростування викладених позивачем у даному позові обставин суду не подали, а тому, з врахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Отже, приймаючи до уваги встановлення судом під час розгляду справи обставин наявності у відповідачів перед позивачем заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками та втрат від інфляції, враховуючи, що бездіяльність відповідачів, яка виражається у несплаті цих коштів, суперечить вищевказаним нормам права та договору, а також те, що в установленому порядку відповідачі обставини, які повідомлені позивачем, не спростували, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі та доречні питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, відповідно до ч. 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З врахування викладеного, витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог щодо солідарного стягнення покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 79, 86, 129, 202, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Горького, № 1-А, ), Приватного підприємства «Агро-Атлас» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Горького, № 1-А, ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Семена Плюс» (74863, Херсонська обл., Каховський р-н, с. Мар`янівка, вул. Леніна, № 43, ), Приватного підприємства «Атол М» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Горького, № 1-А, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, № 42/4, ) заборгованість за договором про надання банківських послуг № 023/1112847 від 16.10.2013 в загальному розмірі 62 198 868 (шістдесят два мільйони сто дев`яносто вісім тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн 35 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Горького, № 1-А, ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, № 42/4, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 133 283 (сто тридцять три тисячі двісті вісімдесят три) грн 29 коп.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Агро-Атлас» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Горького, № 1-А, ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, № 42/4, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 133 283 (сто тридцять три тисячі двісті вісімдесят три) грн 29 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Семена Плюс» (74863, Херсонська обл., Каховський р-н, с. Мар`янівка, вул. Леніна, № 43, ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, № 42/4, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 133 283 (сто тридцять три тисячі двісті вісімдесят три) грн 29 коп.

6. Стягнути з Приватного підприємства «Атол М» (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Горького, № 1-А, ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, № 42/4, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 133 283 (сто тридцять три тисячі двісті вісімдесят три) грн 29 коп.

7. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, № 42/4, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 133 283 (сто тридцять три тисячі двісті вісімдесят три) грн 29 коп.

8. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, № 42/4, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 133 283 (сто тридцять три тисячі двісті вісімдесят три) грн 29 коп.

9. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, № 42/4, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 133 283 (сто тридцять три тисячі двісті вісімдесят три) грн 29 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України.

Накази видати відповідно до ст.327 ГПК України

Повний текст рішення складено 19 січня 2024 р.

Суддя О.В. Цісельський