ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"10" січня 2024 р. Справа №907/947/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді О.С. Скрипчук
суддів Н.М. Кравчук
Б.Д. Плотніцького,
розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» б/н від 27.11.2023 (вх. № 01-05/3613/23 від 28.11.2023)
про прийняття додаткового рішення
у справі № 907/947/22
за позовом: Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області
до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Берегівський м`ясокомбінат», м. Берегово Закарпатської області
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Національного банку України, м. Київ
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
про витребування майна з чужого незаконного володіння.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
третьої особи-1: Є.С. Лантух (присутній в режимі відеокнференції поза межами приміщення суду);
третьої особи-2: не з`явився.
Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Берегівський м`ясокомбінат», Третя особа - 1 - Національний банк України, Третя особа - 2 - Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про витребування майна з чужого незаконного володіння; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності; припинення права власності.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06.07.2023 позовні вимоги ПрАТ «Закарпаттяобленерго» задоволено повністю. Суд виніс рішення, яким витребував на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» з незаконного володіння Приватного акціонерного товариства «Берегівський м`ясокомбінат» будівлю «трансформаторна, одноповерхова, складається з 2 приміщень, літера «Ж», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна: «комплекс», який знаходиться за адресою: Закарпатська обл., місто Берегове, вул. Сільвая, буд. 3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2). Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 2103792 від 30.04.2013 р. в частині державної реєстрації права власності Приватного акціонерного товариства «Берегівський м`ясокомбінат» на будівлю «трансформаторна, одноповерхова, складається з 2 приміщень, літера «Ж», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна «комплекс», який знаходиться за адресою: Закарпатська обл., місто Берегове, вул. Сільвая, буд. 3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2). Припинено право власності Приватного акціонерного товариства «Берегівський м`ясокомбінат» на будівлю «трансформаторна, одноповерхова, складається з 2 приміщень, літера «Ж», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна «комплекс», який знаходиться за адресою: Закарпатська обл., місто Берегове, вул. Сільвая, буд. 3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2), номер запису про право власності: 858053.

Не погодившись з даним рішенням суду Національний банк України подав апеляційну скаргу б/н від 31.07.2023 (в. № 01-05/2469/23 від 31.07.2023), в якій просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 06.07.2023, прийняти нове рішення, яким визнати недопустимими докази надані позивачем разом з клопотанням від 06.07.2023 яким в задоволені позову відмовити повністю.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 в задоволенні апеляційної скарги Національного банку України відмовлено, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.07.2023 у справі № 907/947/22 залишено без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» зазначило, що з розглядом даної справи очікує понести при розгляді апеляційної скарги, зокрема, витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.

На адресу апеляційного суду 15.09.2023 від позивача надійшла заява (вх. №01-04/6250/23) про розподіл судових витрат після постановлення рішення судом апеляційної інстанції.

27.11.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (вх. №01-05/3613/23) про ухвалення додаткового рішення.

У вказаній заяві Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Берегівський м`ясокомбінат» витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом господарської справи №907/947/22 у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000, 00 грн.

Національний банк України 12.12.2023 подав пояснення (вх. № 01-04/8075/23) на заяву про прийняття додаткової постанови, в якій зазначив про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.

У судове засідання 10.01.2024 позивач явки уповноваженого представника не забезпечив, на адресу апеляційного суду 09.01.2024 надіслав клопотання про розгляд заяви про прийняття додаткового рішення без участі позивача.

У судове засідання 10.01.2024 відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки не повідомив.

У судове засідання 10.01.2024 з`явився представник третьої особи -1, надав пояснення, проти задоволення заяви позивача заперечив.

У судове засідання 10.01.2024 третя особа -2 явки уповноваженого представника не забезпечила, причини неявки не повідомила.

Колегія суддів зазначає, що неявка відповідача та третьої особи у судове засідання не перешкоджає розгляду заяв Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання по судові витрати.

При винесенні додаткової постанови суд виходить з таких мотивів:

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як встановлено колегією суддів, судом першої інстанції позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до Приватного акціонерного товариства «Берегівський м`ясокомбінат» задоволено повністю.

Не погодившись з даним рішенням суду Національний банк України (третя особа -1) подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 06.07.2023.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 в задоволенні апеляційної скарги Національного банку України відмовлено.

Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» у заяві про прийняття додаткового рішення просить стягну з Приватного акціонерного товариства «Берегівський м`ясокомбінат» 10 000, 00 грн судових витрат у з`язку із розглядом апеляційної скарги.

Разом з тим, з наданого акту №19/23 про надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції, встановлено, що позивачу надано наступні послуги: Підготовка відзиву на апеляційну скаргу Національного банку України №18- 0013/54937 від 28.07.2023; Підготовка заяви про розподіл судових витрат після постановлення рішення судом апеляційної інстанції за № 09-2023/8 від 08.09.2023; Підготовка письмових пояснень щодо заперечень Національного банку України №18-0013/66395 від 08.09.2023 р. на відзив ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на апеляційну скаргу Національного банку України; Підготовка заяви про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції від 09.10.2023; Участь у судовому засіданні режимі відеоконференції від 09.10.2023 р. по господарській справі №907/947/22; Участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 22.11.2023 р. по господарській справі № 907/947/22; Підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення за Nє11-2023/106 від 27.11.2023 р. у господарській справі №907/947/22.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 07.07.2021 у справі №910/12876/19 зазначила, що процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.

Наведена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною (постанова Верховного Суду від 08.04.2021 у справі № 905/716/20).

Суд має застосовувати зазначені положення процесуального закону за наявності одночасно у сукупності таких умов: 1) вирішення судом спору по суті; 2) встановлення судом одного із таких випадків: зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони. Зміст вказаної норми також свідчить про те, що останньою встановлено дискреційне повноваження суду, тобто його право, а не обов`язок здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб. Схожі правові висновки викладено також в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 927/515/21, від 25.11.2021 у справі № 904/5929/19, від 15.09.2022 у справі № 910/10159/21, додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 916/376/19.

При розгляді даної справи з урахуванням конкретних її обставин, апеляційний господарський суд звертається до загальних засад цивільного законодавства, як-то: справедливість, добросовісність та розумність. Суд наголошує на тому, що за загальним правилом ці засади встановлюють певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин та втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів і регулюють конкретні ситуації таким чином, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права - захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу (вказані висновки також наведені Верховним Судом у постанові від 22 червня 2023 року у справі № 912/164/20).

Колегія суддів зазначає, що ініціатором апеляційного перегляду розгляду справи є Національний банк України, відповідач не подавав до суду жодних пояснень, доводів апеляційної скарги Національного банку України не підтримував.

Переглядаючи в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду в межах справи №907/947/22 позивачу надавались адвокатські послуги, зокрема, підготовка відзиву на апеляційну скаргу Національного банку України, підготовка пояснень на відзив Національного банку України.

В подальшому, апеляційну скаргу залишено без задоволення, відтак вказані витрати заявника були неминучі з огляду на безпідставно ініційований Національним банком України апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для покладення адвокатських витрат за розгляд апеляційної скарги Національного банку України на Приватне акціонерне товариство «Берегівський м`ясокомбінат».

Таким чином, колегія суддів, проаналізувавши наявні у справі докази, зважаючи на положення чинного законодавства, дійшла висновку, що заява Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» б/н від 27.11.2023 (вх. № 01-05/3613/23 від 28.11.2023) про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн за розгляд апеляційної скарги не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 269, 244, 270, 275, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» б/н від 27.11.2023 (вх. № 01-05/3613/23 від 28.11.2023) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №907/947/22 відмовити.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 22.01.2024.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя Б.Д. Плотніцький