ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

17 січня 2024 року м. ХарківСправа № 922/3921/21 (922/1371/22) (922/4023/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву вх. №1050/24 від 15.01.2024 про відвід судді Лавренюк Т.А. від розгляду справи

за позовом Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків - Москва" (63030, Харківська область, Валківський район, село Шарівка, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком" (49000, м. Дніпро, вул. Муромська, буд. 67, ) 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про визнання поруки припиненою
в межах справи про банкрутство Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва"

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати припиненою з 22.01.2020 поруку Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва" за Договором поруки, укладеним між громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 та Торгівельно-комерційним товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва" від 26.09.2011.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою суду від 16.10.2023 позовну заяву Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Фірма "Харків-Москва" прийнято до розгляду в межах справи № 922/3921/21 (922/1371/22) про банкрутство Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва", відкрито провадження у справі № 922/3921/21 (922/1371/22) (922/4023/23) за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 02.11.2023 задоволено заяву судді Усатого В.О. про самовідвід у справі № 922/3921/21 (922/1371/22); справу № 922/3921/21 (922/1371/22) передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2023, для розгляду справи № 922/3921/21 (922/1371/22) визначено суддю Лавренюк Т.А.

Ухвалою суду від 13.11.2023 призначено справу № 922/3921/21 (922/1371/22) (922/4023/23) до розгляду в межах справи № 922/3921/21 (922/1371/22) про банкрутство Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків-Москва" за правилами загального позовного провадження, почато у справі підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 07.12.2023 о 12:45.

В судовому засіданні 07.12.2023 підготовче засідання у справі відкладено на 18.01.2024 о 11:00, про що постановлено протокольну ухвалу.

Ухвалою суду від 15.01.2024 з метою упередження та недопущення наявності обставин, які можуть зумовлювати загрозу життю, здоров`ю та безпеці учасників судового процесу та працівників апарату суду, враховуючи рекомендації, викладені у наказі голови суду № 02 від 09.01.2024, а також те, що дата наступного судового засідання припадає на період встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану, суд призначив підготовче засідання у справі на 02.02.2024 об 11:30.

Підготовче засідання у справі призначено на 02.02.2024.

15.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінком" звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про відвід судді, в якій просить суд відвести суддю Господарського суду Харківської області Лавренюк Т.А. від розгляду справи № 922/3921/21 (922/1371/22) (922/4023/23).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 року подану заяву про відвід судді Лавренюк Т.А. у справі №922/3921/21 (922/1371/22) (922/4023/23) визнано необґрунтованою та передано її на розгляд іншому судді, у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2024 року для розгляду заяви визначено суддю Прохорова С.А.

Суд, розглянувши заяву про відвід судді Лавренюк Т.А., дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини під терміном "суд, встановлений законом" у статті 6 Конвенції мається на увазі, що "судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент". Зазначений термін охоплює не лише правові підстави існування суду, але і його склад у кожній конкретній справі (рішення ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" та у справі "Сокуренко і Стригун проти України").

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що: "Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Кожен суддя колегії об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35 і 36 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Щодо обставин, які викликали у позивача сумнів у неупередженості судді Лавренюк Т.А. при розгляді справи, суд зазначає наступне.

Заява про відвід мотивована тим, що, на думку заявника, існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінком" посилається на те, що в межах основної справи №922/3921/21 (922/1371/22) Господарським судом Харківської області досі не прийнято процесуального рішення за результатами розгляду заявлених кредиторських вимог з боку ТОВ «МЕТІНКОМ».

З цього приводу слід зазначити, що Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України було рекомендовано по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Разом з цим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07 від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Так, початок повномасштабних бойових дій на території України та запровадження в країні воєнного стану одночасно вплинуло на всі сфери суспільного життя, в тому числі і на процес здійснення правосуддя.

В умовах постійних ракетних та артилерійських обстрілів, бомбардування м. Харкова та вчинення на його території ворожих диверсій, Господарський суд Харківської області працює настільки, наскільки це можливо в існуючих умовах, та намагається дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства.

Суд має сприяти учасникам судового процесу в умовах воєнного стану в реалізації ними прав, передбачених ГПК України.

Крім того, слід зазначити, що справу №922/3921/21 (922/1371/22) про банкрутство Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків - Москва" передано до провадження судді Лавренюк Т.А. лише 06.11.2023.

Таким чином, зазначені вище доводи не є такими, що викликають сумнів щодо упередженості судді Лавренюк Т.А. при розгляді даної справи.

Крім того, ТОВ "МЕТІНКОМ" в своїй заяві про відвід судді зазначає, що в межах справи №922/3921/21 (922/4727/21) стороною якої є ТОВ «МЕТІНКОМ», як відповідач 28 грудня 2023 року судом постановлена ухвала про проведення почеркознавчої експертизи.

В той же час, на подані зі сторони відповідача ТОВ «МЕТІНКОМ» заперечення в частині призначення почеркознавчої експертизи судом проігноровані.

Суд не прийняв аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком" проти призначення експертизи, як і проти доручення її проведення Національному науковому центрі "Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса", що знаходиться у місті Харкові.

На думку Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком" суд, прийнявши ухвалу про призначення експертного дослідження, вийшов за межі позовних вимог та предмету доказування, самостійно визначив докази, які будуть пріоритетними, вагомими та необхідними для постановлення судом у справі рішення.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

Суд вважає, що заявником у своїй заяві про відвід судді не наведено жодної з підстав для відводу судді, які містяться у ст.ст. 35, 36 ГПК України, а визначені підстави для відводу зводяться до незгоди заявника з винесеною в іншій справі суддею Господарського суду Харківської області Лавренюк Т.А. ухвалою від 28.12.2023, а отже заявлений відвід є необґрунтованим.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 35 ГПК України, нзгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Біль того, слід зазначити, що згідно ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При цьому, ухвала суду від 28.12.2023 у справі №922/3921/21 (922/4727/21) доставлена ТОВ «МЕТІНКОМ» в його електронний кабінет 02.01.2024.

Також, на думку заявника, звільнення його судом у справі позовного провадження у межах справи про банкрутство від обов`язку направлення копій документів на адресу третьої особи, яка є громадянином російської федерації, через розірвання дипломатичних відносин з відповідною країною та неможливість направлення поштової кореспонденції на територію даної країни, викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінком".

Проте, вищевикладені доводи заявника не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Лавренюк Т.А., оскільки зводяться до його незгоди з процесуальним рішенням суду та застосуваннями судом норм права.

Так, за приписами ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст.365 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.367 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулюється Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992, прийнявши відповідний нормативний акт - Постанову Верховної Ради України "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності" від 19.12.1992.

Відповідно до положень вказаної Угоди Компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (з подальшими змінами та доповненнями), в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

За зверненням Міністерства юстиції України Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресію Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами Російської Федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, відповідно до повідомлення, розміщеного 25.02.2022 на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства "Укрпошта", у зв`язку з агресією з боку Росії та введенням воєнного стану, АТ "Укрпошта" припинила поштове співробітництво з поштою Росії та Білорусі, посилки та перекази в ці країни не приймаються.

Відповідно до ч.2 ст.367 Господарського процесуального кодексу України судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Проте, розірвання дипломатичних відносин України з Російською Федерацією, унеможливлює надсилання документів на адресу осіб, що зареєстровані або знаходяться в Росії та Білорусії.

Враховуючи наведене і приймаючи до уваги те, що заява про відвід не містить посилань на належні і допустимі докази які б підтверджували обставини, що викликають сумнів щодо упередженості судді Лавренюк Т.А. при розгляді даної справи, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні заявленого ТОВ "МЕТІНКОМ" відводу.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ТОВ "МЕТІНКОМ" (вх. №1050/24 від 15.01.2024) про відвід судді Лавренюк Т.А. у справі №922/3921/21 (922/1371/22) (922/4023/23) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення - 17.01.2024. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.01.2024.

Суддя С.А. Прохоров

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.