ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

24 січня 2024 року Справа № 915/60/24

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.

розглянувши заяву №2 від 17.01.2024 (вх.№888/24 від 22.01.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників» про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників», 08550, вул.Сабадаша Андрія, буд.1Г, смт.Кожанка, Фастівський район, Київська область

електронна пошта:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Ресурс», 54000, пр.Центральний, буд.98, м.Миколаїв, Миколаївська область

електронна пошта:

про: стягнення 469 388,81 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н без дати (вх.№886/24 від 22.01.2024) в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Ресурс» заборгованість в сумі 469 388,81 грн. з якої: 386 264,00 грн. сума основного боргу, 63 697,66 грн. інфляційні втрати, 19 427,15 грн. 3% річних

Також, просить суд стягнути судовий збір за подання позову.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №1/2022/Б від 03.01.2022 в частині своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Разом з позовною заявою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників» надало до суду заяву №2 від 17.01.2024 (вх..№888/24 від 22.01.2024) про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на кошти у розмірі ціни позову 469 388,81 грн. та судового збору, які обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Ресурс» відкритих в наступних фінансових установах:

- АТ «Райффайзен Банк» м.Київ, НОМЕР_1 , МФО 322904, ;

- АТ «Райффайзен Банк» м.Київ, НОМЕР_2 , МФО 322904, ;

- АТ «Райффайзен Банк» м.Київ, НОМЕР_3 , МФО 322904, ;

- АТ «Райффайзен Банк» м.Київ, НОМЕР_4 , МФО 380805, ;

- АТ «Райффайзен Банк» м.Київ, НОМЕР_5 , МФО 380805, ;

- Філія Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Державний Ощадний Банк України», НОМЕР_6 , МФО 322669, ;

- Філія Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Державний Ощадний Банк України», UA0184404, МФО 899989, ;

- Казначейство України (електронне адміністрування податків), НОМЕР_7 , МФО 322669, .

В обґрунтування заяви зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Ресурс» порушує вимогу Договору поставки №1/2022/Б від 03.01.2022, ст.265 ГК України, ст.712 ЦК України, ухиляється від виконання своїх обов`язків передбачених договором поставки. Вважає, що невжиття заходів щодо накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать ТОВ «Глобал Ресурс» може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення Господарського суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду; забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта зазначеної статті).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Також заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання певних дій, а діють виключно як засіб забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти чи майно відповідача, суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.

Предметом позову є вимога майнового характеру про стягнення грошових коштів у розмірі 469 388,81 грн.

Оскільки виконання в майбутньому судового рішення у справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, тому застосування заходу забезпечення позову, обраного заявником, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

Адекватність такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що вжиті заходи забезпечення позову відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Суд звертає увагу на те, що у зв`язку з поданням позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

З викладених обставин, господарський суд вважає доведеним наявність достатньо обґрунтованого припущення, що грошові кошти, які належать відповідачу на момент звернення із вказаною заявою, можуть зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь заявника.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Одночасно, суд вважає, що у даному випадку вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи унеможливлення виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу, мають суто процесуальний забезпечувальний характер та їх вчинення жодним чином не впливає на вирішення справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, заява №2 від 17.01.2024 (вх.№888/24 від 22.01.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників» про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 138, 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву №2 від 17.01.2024 (вх.№888/24 від 22.01.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників» про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на кошти у розмірі ціни позову 469 388,81 грн. та судового збору в розмірі 7 040,83 грн., які обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Ресурс» (54000, пр.Центральний, буд.98, м.Миколаїв, Миколаївська область, ) відкритих в наступних фінансових установах:

- АТ «Райффайзен Банк» м.Київ, НОМЕР_1 , МФО 322904, ;

- АТ «Райффайзен Банк» м.Київ, НОМЕР_2 , МФО 322904, ;

- АТ «Райффайзен Банк» м.Київ, НОМЕР_3 , МФО 322904, ;

- АТ «Райффайзен Банк» м.Київ, НОМЕР_4 , МФО 380805, ;

- АТ «Райффайзен Банк» м.Київ, НОМЕР_5 , МФО 380805, ;

- Філія Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Державний Ощадний Банк України», НОМЕР_6 , МФО 322669, ;

- Філія Головне управління по м.Києву та Київській області АТ «Державний Ощадний Банк України», UA0184404, МФО 899989, ;

- Казначейство України (електронне адміністрування податків), НОМЕР_7 , МФО 322669,

3. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження дана ухвала про вжиття заходів забезпечення позову є виконавчим документом.

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання 3 (три) роки.

4. Стягувач за даною ухвалою: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників» (08550, вул.Сабадаша Андрія, буд.1Г, смт.Кожанка, Фастівський район, Київська область, ).

Боржник за даною ухвалою: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Ресурс» (54000, пр.Центральний, буд.98, м.Миколаїв, Миколаївська область, ).

Відповідно до ч.1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили 24.01.2024.

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Семенчук