ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024м. ДніпроСправа № 904/5161/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В.

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" (50084, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, приміщення 198, ідентифікаційний код 21880181)

про стягнення 882 358,60 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію та 130,50 грн. плату за абонентське обслуговування

Представники:

від позивача: Стаднік Я.В., довіреність № 291/01 від 17.01.2023, адвокат;

від відповідача: Ратушна Р.П., ордер АЕ № 1233844 від 16.10.2023 адвокат;

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №7414/09 від 18.09.2023 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" заборгованості на загальну суму 882 489,10 грн., з яких:

- 882 358,60 грн. заборгованість за теплову енергію спожиту у період з 01.11.2021 по 31.03.2023;

- 130,50 грн. плата за абонентське обслуговування у період з 01.11.2021 по 31.03.2023.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 13 237,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, а саме позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення за адресою: м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, факт поставки теплової енергії у період з 01.11.2021 по 31.03.2023 підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія за адресою м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, та наступними актами передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг):

- №6739 від 30.11.2021 у листопаді 2021 - 16,14 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 118 529,11 грн.;

- №10991 від 31.12.2021 у грудні 2021 - 22,56 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 136 948,84 грн.;

- №1701 від 31.01.2022 у січні 2022 - 25,01 Гкал теплової енергії (з урахуванням акту №9050 від 02.03.2022 про корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 97 200,47 грн.;

- №5108 від 28.02.2022 у лютому 2022 - 13,64 Гкал теплової енергії (з урахуванням акту №9050 від 02.03.2022 та акту №3692 від 30.04.2022 про корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 31 493,34 грн.;

- №11440 від 31.03.2022 у березні 2022 - 18,45 Гкал теплової енергії (з урахуванням акту №3692 від 30.04.2022 про корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 127 576,44 грн.;

- №14155 від 30.04.2022 у квітні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,28 грн.;

- №16027 від 31.05.2022 у травні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,28 грн.;

- №17658 від 30.06.2022 у червні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- №19349 від 31.07.2022 у липні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- №20964 від 31.08.2022 у серпні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- №22599 від 30.09.2022 у вересні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- №24657 від 31.10.2022 у жовтні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- №26993 від 30.11.2022 у листопаді 2022 - 13,92 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 74 392,10 грн.;

- №32032 від 31.12.2022 у грудні 2022 - 15,84 Гкал теплової енергії та надано послугу з

абонентського обслуговування на загальну суму 84 653,08 грн.;

- №1680 від 31.01.2023 у січні 2023 - 14,21 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 75 941,94 грн.;

- №5334 від 28.02.2023 у лютому 2023 - 15,05 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 80 431,12 грн.;

- №9563 від 31.03.2023 у березні 2023 - 10,33 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 55 206,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/5161/23, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено підготовче засідання на 23.10.2023 о 17:30 год.

До суду 18.10.2023 відповідачем подано клопотання про об`єднання в одне провадження справи №904/5161/23 та № 904/5162/23. Клопотання обґрунтовано тим, що справи №904/5161/23 та № 904/5162/23 є пов`язаними між собою, оскільки вимоги АТ "Криворізька теплоцентраль" до одного і того самого відповідача ТОВ "Ларго" ґрунтуються на однокових правових підставах, а предмети позовів є тотожними.

До суду 23.10.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд поновити строк для подання відзиву та відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 по 31.03.2023 по договору №40/жб/3 від 01.11.2021 у розмірі 882 358,60 грн. в повному обсязі у зв`язку з встановленням у 2008 році у приміщенні автономного електричного опалення, у зв`язку з чим відповідач з дати встановлення електричного опалення у 2008 році по теперішній час не споживає теплову енергію, отже його приміщення позивачем не опалюється. Вищезазначене встановлене рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 у справі №904/7332/21, яке набрало законної сили 09.06.2022.

Також відповідач зазначає, що доказами встановлення автономного електричного опалення в приміщенні на теперішній час, його використання за призначенням слугують рахунки на оплату за постачання електричної енергії в опалювальні періоди з 01.11.2021 по 31.03.2022, з 01.11.2022 по 31.03.2023 та здійснена відповідачем зазначені періоди. Доказом відсутності споживання теплової енергії відповідачем та наявності автономного електричного опалення в приміщенні на теперішній час слугує також висновок експерта з питань судової будівельно-технічної експертизи Бихно М.В. №77-23 від 19.10.2023.

Крім того, відповідач зазначає, що враховуючи положення норм законодавства, відповідач не є споживачем теплової енергії у своєму приміщенні, а повинен лише щомісячно сплачувати за абонентське обслуговування та в опалювальний період з першого листопада по тридцять перше березня відповідного року за теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, а також на функціонування внутрішньобудинкової системи опалення. З цієї підстави у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 по 31.03.2023 по договору №40/жб/3 від 01.11.2021 у розмірі 882 358,60 грн. необхідно відмовити.

Щодо вимоги про плату за абонентське обслуговування у розмірі 130,50 грн., то відповідач з цим погоджується та в цій частині позовні вимоги визнає.

Також відповідач зазначає, що орієнтовний розмір судових витрат становить 20 000,00 грн. з оплати судовому експерту Бихно М.В., а також судового збору у випадку, якщо виникне необхідність у поданні зустрічного позову.

У підготовчому засіданні 23.10.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати оголосив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача про об`єднання справ №904/5161/23 та №904/5162/23 в одне провадження.

Підготовче засідання 23.10.2023 відкладено на 04.12.2023 о 11:30 год.

За допомогою системи "Електронний суд" до суду 30.10.2023 позивачем подана заява про продовження процесуального строку для підготовки відповіді на відзив по справі №904/5161/23. Клопотання обґрунтовано тим, що для підготування та надання аргументованої відповіді на відзив необхідно отримати інформацію щодо підтвердження чи спростування тверджень зазначених відповідачем у своєму відзиві від структурних підрозділів АТ "Криворізька теплоцентраль".

До суду 08.11.2023 позивача подана відповідь на відзив в якій зазначає, що на момент укладення договору №40 від 09.10.2013, відповідач, начебто вже мав документи, підтверджуючі відключення його від централізованого опалення, та фактичне від`єднання від мереж централізованого опалення шляхом видимого розриву заварюванням приєднаних радіаторів. І при цьому, укладав договір, яким визначав об`єкт 2 - за адресою м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, б. 10 (з тепловим навантаженням 0,06 Гкал/годину) та об`єкт 3 - м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, б. 3 (з тепловим навантаженням 0,043 Гкал/годину), як такі, що споживають теплову енергію.

Також позивач звертає увагу суду на судову справу №904/7865/21 за позовом ТОВ "Леарго" до АТ "Криворізька теплоцентраль", якою ТОВ "Ларго" просив зобов`язати Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" здійснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ларго" перерахунок за теплову енергію за опалювальний сезон 2020-2021 років за адресами: - пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 3, прим. 198, м. Кривий Ріг, на підставі показів приладу обліку теплової енергії GALMEX-U заводський номер 06943-97, які на початок опалювального сезону 2020-2021 та на кінець опалювального сезону 2020-2021 становили 1 247,42 Гкал.; - пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, м. Кривий Ріг, на підставі показів приладу обліку теплової енергії SKS-3 заводський номер 0100448, які на початок опалювального сезону 2020-2021 та на кінець опалювального сезону 2020-2021 становили 0,00 Гкал. Також ТОВ "Ларго" просив зобов`язати в подальшому здійснювати нарахування за теплову енергію за адресами пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 3, прим. 198 на підставі показів приладу обліку теплової енергії GALMEX-U заводський номер 06943-97, м. Кривий Ріг; пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, м. Кривий Ріг на підставі показів приладу обліку теплової енергії SKS-3 заводський номер 0100448.

Отже, позивач стверджує, що сам відповідач, своїми діями, як у 2013 році, так і в 2021 році підтверджує наявність підключення своїх об`єктів за адресами м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10 та м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, буд. 3 до централізованого теплопостачання.

Позивач зазначає, що з встановлених обставин справи не вбачається дотримання відповідачем при відключенні опалення у належному йому нежитловому приміщенні, розташованому у багатоквартирному житловому будинку, вимог Порядку відключення від 22.11.2005 № 4. Більше того, з урахуванням змін, внесених до цього Порядку наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169, таке відключення є неправомірним, оскільки було можливим лише для багатоквартирного житлового будинку в цілому. Натомість самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати. Нежитлові приміщення відповідача, що знаходяться у структурі багатоквартирного житлового будинку по пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10 вводилися в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, будівельними вимогами до інженерного обладнання, в тому числі до системи опалення. Нежитлове приміщення, загальною площею 1024,7 м2 є вбудовано-прибудованим в 1 поверх дев`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку. Постачання теплової енергії в даний будинок здійснюється централізовано. Внутрішньобудинкова система, по якій здійснюється поставка теплової енергії до квартир та інших приміщень, є єдиною внутрішньобудинковою системою, відповідно до будівельних норм. Так як відключення споживача теплової енергії від централізованих мереж є зміною схеми мереж, то таке відключення можливе лише за згодою органів або посадових осіб, до відання яких відноситься контроль за безпечним функціонуванням системи.

Позивач наголошує, що згідно до поданих документів про встановлення індивідуального опалення від 2008 року, за результатами звернення позивача до міжвідомчої комісії із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належного приміщення, ТОВ "Ларго" надано дозвіл на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення та затверджено міжвідомчою комісією акт про відключення квартири від внутрішньобудиякових мереж ЦО і ГВП протягом одного міжопалювального періоду, проте акти прийняття теплової енергії за 2013-2014 та 2014-2015 опалювальні періоди спростовують факт такого відключення. Жодних документів, які б підтверджували правомірність відключення шляхом від`єднання від систем центрального опалення після 2015 року відповідачем не надано, тому факт такого від`єднання, який підтверджується висновком судового експерту, може вказувати на самовільне відключення споживача, що є порушенням законодавства та не позбавляє його обов`язку оплачувати надані АТ "Криворізька теплоцентраль" послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.03.2023.

До суду 28.11.2023 надійшли заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив в яких зазначає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 у справі №904/4500/15 не має жодного відношення до приміщення по адресі пр-т 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м.Кривий Ріг, тому що розгляд даної справи стосувався стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію по приміщенню по адресі: вул.Ватутіна, буд.21, прим.1, м.Кривий Ріг, тому що згідно дислокації об`єктів до договору №40 від 09.10.2013, яка разом з даним договором прикладена позивачем до відповіді на відзив, вищезазначене приміщення споживало теплову енергію на час розгляду справи та споживає й на теперішній час. Дане приміщення не відключалося від мереж централізованого опалення у 2008 році. До того ж ні у тексті позовної заяви, ні у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 у справі №904/4500/15 не зазначається про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію по приміщенню по адресі: пр-т 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м.Кривий Ріг. У позовній заяві у справі, яка є предметом розгляду на теперішній час, позивач посилається не на договір №40 від 09.10.2013, а на договір №40/жб/3 від 01.11.2021. Предметом розгляду справи №904/4500/15 був період заборгованості за спожиту теплову енергію з 21.01.2015 по 27.07.2015 по приміщенню по адресі: вул.Ватутіна, буд.21, прим.1, м.Кривий Ріг . Предметом розгляду справи на теперішній час є стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію по приміщенню по адресі: пр-т 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м.Кривий Ріг за період з 01.11.2021 по 31.03.2023.

Щодо справи №904/7865/21 відповідач зазначає, що рішення у даній справі не підтверджує факту споживання теплової енергії у приміщенні по адресі: пр-т 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м.Кривий Ріг, тому що ТОВ "Ларго" відмовився від позову та відмова прийнята судом 06.12.2021, про що Господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу. У даній справі предметом спору був опалювальний сезон 2020-2021 років згідно з умовами договору №40 від 09.10.2013.

Також відповідач зазначає, що після ухвалення рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 у справі №904/7832/21, яке набрало законної сили 09.06.2022 та не оскаржувалося АТ "Криворізька теплоцентраль", яким відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" про стягнення 290 352,18 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 9 428,50 грн. інфляційних втрат, 4 398,65 грн. 3% річних, 19 696,30 грн. пені, 20 324,65 грн. 7% штрафу за опалювальний сезон 2020-2021 років по адресам: проспект 200-річчя Кривого Рогу, 3/198, м.Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, 10/10а, м.Кривий Ріг, ТОВ "Ларго" 06.07.2022 була подана заява до АТ "Криворізька теплоцентраль" про зняття заборгованості за спожиту теплову енергію та не здійснення нарахувань за послугу з теплопостачання в подальшому за майбутні опалювальні сезони по адресам: проспект 200-річчя Кривого Рогу, 3/198, м.Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, 10/10а, м.Кривий Ріг.

За допомогою системи "Електронний суд" позивачем до суду 01.12.2023 подані додаткові пояснення в яких зазначає, що так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу позивача не надходило документів про рішення власника приміщення по проспекту 200-річчя Кривого Рогу будинок 10 про обрання моделі договірних відносин, з 01.11.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ларго" фактично укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. У позивача даний Типовий договір з відповідачем обліковується за реквізитами №40/жб/3 від 01.11.2021. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Тому, співвласники квартир та нежитлових приміщень повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Факт поставки теплової енергії у період 11.2021 - 03.2023 підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок 10 по проспекту 200-річчя Кривого Рогу у місті Кривий Ріг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 08.01.2024 о 15:45 год.

У судовому засіданні 08.01.2024 оголошувалась перерва до 15.01.2024 о 15:30 год.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 15.01.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судових засідання представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 2 статті 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

В подальшому змінено тип товариства з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - позивач) є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль", а саме об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (по новому Покровський), Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларго" (далі - відповідач) є власником нежитлового приміщення в буд.№10 пр-та 200-річчя Кривого Рогу, м. Кривий Ріг, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №34507469 від 04.03.2015. Дане приміщення є прибудованим до першого поверху будинку №10.

Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-та 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, є позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (п. 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" https://tec.dp.ua/ (п. 2 договору).

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг (п. 4 договору).

Так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирного будинку 10 по пр-та 200-річчя Кривого Рогу у м. Кривий Ріг про обрання моделі договірних відносин, послуга з теплопостачання споживалась відповідачем.

Позивач посилаючись на те, що з 01.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларго" вважається таким, що приєднався до публічного договору про надання послуги і постачання теплової енергії, у позивача даний Типовий договір з відповідачем обліковується за реквізитами №40/жб/З від 01.11.2021 за адресою: м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, будинок 10, позивач стверджує, що надав відповідачу послуги з централізованого опалення за адресою: м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, факт поставки теплової енергії у період з 01.11.2021 по 31.03.2023, що підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія за адресою м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя Кривого Рогу, буд. 10, та наступними актами передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг):

- №6739 від 30.11.2021 у листопаді 2021 - 16,14 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 118 529,11 грн.;

- №10991 від 31.12.2021 у грудні 2021 - 22,56 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 136 948,84 грн.;

- №1701 від 31.01.2022 у січні 2022 - 25,01 Гкал теплової енергії (з урахуванням акту №9050 від 02.03.2022 про корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 97 200,47 грн.;

- №5108 від 28.02.2022 у лютому 2022 - 13,64 Гкал теплової енергії (з урахуванням акту №9050 від 02.03.2022 та акту №3692 від 30.04.2022 про корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 31 493,34 грн.;

- №11440 від 31.03.2022 у березні 2022 - 18,45 Гкал теплової енергії (з урахуванням акту №3692 від 30.04.2022 про корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 127 576,44 грн.;

- №14155 від 30.04.2022 у квітні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,28 грн.;

- №16027 від 31.05.2022 у травні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,28 грн.;

- №17658 від 30.06.2022 у червні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- №19349 від 31.07.2022 у липні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- №20964 від 31.08.2022 у серпні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- №22599 від 30.09.2022 у вересні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- №24657 від 31.10.2022 у жовтні 2022 надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- №26993 від 30.11.2022 у листопаді 2022 - 13,92 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 74 392,10 грн.;

- №32032 від 31.12.2022 у грудні 2022 - 15,84 Гкал теплової енергії та надано послугу з

абонентського обслуговування на загальну суму 84 653,08 грн.;

- №1680 від 31.01.2023 у січні 2023 - 14,21 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 75 941,94 грн.;

- №5334 від 28.02.2023 у лютому 2023 - 15,05 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 80 431,12 грн.;

- №9563 від 31.03.2023 у березні 2023 - 10,33 Гкал теплової енергії та надано послугу з абонентського обслуговування на загальну суму 55 206,20 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 882 358,60 грн. заборгованості за теплову енергію спожиту у період з 01.11.2021 по 31.03.2023 та 130,50 грн. плати за абонентське обслуговування у період з 01.11.2021 по 31.03.2023, що є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт надання теплової енергії, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати.

Відносини щодо постачання та споживання теплової енергії регулюються Законами України "Про теплопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Закон України "Про теплопостачання" визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Новий Закон "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VIII від 09.11.2017) визначив учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг: 1) споживачів (індивідуальних та колективних); 2) управителя; 3) виконавців комунальних послуг.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6 ч.1 ст.1 Закону "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VIII від 09.11.2017)).

Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги (п.9 ч.1 ст.1 Закону "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VIII від 09.11.2017)).

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами / тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VIII від 09.11.2017)).

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч.1 ст.12 Закону "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно з ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні приписи містить ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно з ч. 1 ст. 275, ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до п. 23 Правил №1198, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Відповідно до статті 32 Закону України "Про теплопостачання" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила №630).

Відповідно до пункту 24 Правил №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Правилами установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

У витязі з протоколу засідання комісії з розгляду питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради від 14.05.2008 зазначено: комісія вирішила надати погодження ТОВ "Ларго" на влаштування індивідуального опалення нежитловому приміщенні за адресою: проспект 200-річчя Кривого 10/10а, по закінченню робіт скласти акт про відключення приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Згідно Акту 2 від 24.12.2008 КПТМ "Криворіжтепломережа": при обстеженні встановлено: пр-т 200-річчя Кривого Рогу, 10/10а, має місце видимий розрив на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, стояки ізольовані, система гарячого водопостачання демонтована, пакет документів є, у приміщенні встановлено автономне опалення, пропонується зняти навантаження, за самовільне підключення до мереж КП "Криворіжтепломережа" відповідає споживач (а.с. 7 том 2).

24 грудня 2008 року рішенням комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради складений Акт про відключення нежитлового приміщення за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу 10/10а від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, у якому зазначено, що відключення виконано шляхом видимого розриву заварюванням приєднаних радіаторів.

В підтвердження відсутності споживання теплової енергії відповідачем та наявності автономного електричного опалення в приміщенні житлового будинку №10 на пр. 200 річчя Кривого Рогу відповідачем також надано висновок експерта з питань судової будівельно-технічної експертизи Бихно М.В. №77-23 від 19.10.2023, в якому зазначено, що в підвальному приміщенні наявне місце видимого розриву трубопроводів опалення у двох містах (подача та зворотній обіг) місце розташування відповідає входу до нежитлового приміщення 10а, системи гарячого водопостачання експертом не виявлено, в надземному поверсі встановлено автономне опалення (електричне).

Таким чином, експертом підтверджується інформація, наведена у акті №2 від 24.12.2008, щодо наявності розриву в системі центрального опалення, відсутності мережі гарячого водопостачання та встановлення індивідуального опалення.

Таким чином, експертом встановлена відповідність інформації, наведеної в акті про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від 24.12.2018, затвердженому рішенням комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання Управління житлово-комунального господарства щодо відключення нежитлового приміщення №10а будинку №10 по проспекту 200-річчя Кривого Рогу у м. Кривому Розі від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання, а саме: виконано відключення шляхом видимого розриву заварюванням приєднаних трубопроводів.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву від 23.10.2023 прикладені рахунки ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" на оплату за постачання електричної енергії для відповідача за період з 01.11.2021 по 31.03.2022, з 01.11.2022 по 31.03.2023 та платіжні інструкції про сплату відповідачем за електричну енергію підтверджується наступними документами, платіжним дорученням №2317 від 18.10.2021 про передоплату за листопад 2021 у сумі 10 021, 03 грн., платіжним дорученням №2342 від 22.11.2021 про передоплату за грудень 2021 у сумі 11 088, 76 грн., платіжним дорученням №2372 від 22.12.2021 про оплату за січень 2022 у сумі 13 555, 38 грн., платіжним дорученням №2402 від 28.02.2022 про оплату за лютий 2022 у сумі 7 677, 48 грн., платіжне доручення №2388 від 24.01.2022 про передоплату за лютий 2022 у сумі 20 390, 57 грн., платіжне доручення №2413 від 29.03.2022 про оплату за березень 2022 у сумі 7 318, 69 грн., платіжне доручення №2519 від 01.11.2022 про оплату за жовтень 2022 у сумі 11 719, 26 грн., платіжне доручення №2536 від 29.11.2022 про оплату за листопад 2022 у сумі 14 439, 00 грн., платіжна інструкція №2547 від 29.12.2022 про оплату за грудень 2022 у сумі 9671, 34 грн., платіжна інструкція №2568 від 04.02.2023 про оплату за січень 2023 у сумі 12804, 60 грн., платіжна інструкція №2586 від 03.03.2023 про оплату за березень 2023 у сумі 20962, 06 грн.

Щодо посилання позивача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 у справі №904/4500/15 суд зазначає, що дана справа не має жодного відношення до приміщення по адресі пр-т 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м. Кривий Ріг, тому що розгляд даної справи стосувався стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію по приміщенню по адресі: вул. Ватутіна, буд.21, прим.1, м. Кривий Ріг, тому що згідно дислокації об`єктів до договору №40 від 09.10.2013, вищезазначене приміщення споживало теплову енергію на час розгляду справи та споживає й на теперішній час, дане приміщення не відключалося від мереж централізованого опалення у 2008 році.

До того ж ні у тексті позовної заяви, ні у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 у справі №904/4500/15 не зазначається про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію по приміщенню по адресі: пр-т 200- річчя Кривого Рогу 10/10а, м. Кривий Ріг.

У позовній заяві у справі №904/5161/23 позивач посилається не на договір №40 від 09.10.2013, а на договір №40/жб/3 від 01.11.2021.

Предметом розгляду справи №904/4500/15 було стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 21.01.2015 по 27.07.2015 по приміщенню по адресі: вул. Ватутіна, буд.21, прим.1, м. Кривий Ріг.

Предметом розгляду справи №904/5161/23 є стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію по приміщенню по адресі: пр-т 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м. Кривий Ріг за період з 01.11.2021 по 31.03.2023.

Також судом не приймаються до уваги посилання позивача на справу №904/7865/21, тому, що у даній справі судом не встановлений факт споживання теплової енергії відповідачем у приміщенні по адресі пр-т 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м. Кривий Ріг. Рішення у даній справі не підтверджує факту споживання теплової енергії у приміщенні по адресі: пр-т 200 річчя Кривого Рогу 10/10а, м. Кривий Ріг, позивач відмовився від позову та відмова прийнята судом 06.12.2021, про що Господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу. У даній справі предметом спору був опалювальний сезон 2020-2021 років згідно з умовами договору №40 від 09.10.2013, а не опалювальний сезон 2021-2023.

Після ухвалення рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 у справі №904/7832/21, яке набрало законної сили 09.06.2022, яким відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" про стягнення 290 352,18 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 9 428,50 грн. інфляційних втрат, 4 398,65 грн. 3% річних, 19 696,30 грн. пені, 20 324,65 грн. 7% штрафу за опалювальний сезон 2020-2021 років по адресам: проспект 200-річчя Кривого Рогу, 3/198, м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, 10/10а, м. Кривий Ріг, ТОВ "Ларго" 06.07.2022 була подана заява до АТ "Криворізька теплоцентраль" про зняття заборгованості за спожиту теплову енергію та не здійснення нарахувань за послугу з теплопостачання в подальшому за майбутні опалювальні сезони по адресам: проспект 200-річчя Кривого Рогу, 3/198, м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя Кривого Рогу, 10/10а, м. Кривий Ріг.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що після ухвалення рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 у справі №904/7832/21 позивачем не здійснювалося обстеження приміщення відповідача на предмет наявності підключення до мереж централізованого опалення, доказів протилежного останнім не надано.

Таким чином, матеріали справи містять докази встановлення автономного електричного опалення та відключення приміщення відповідача за адресою: проспект 200-річчя Кривого Рогу 10/10а, м. Кривий Ріг, від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання у 2008 році.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже твердження позивача про наявність послуги з централізованого опалення та необхідність здійснення за нього плати відповідач належними та допустимими доказами не довів.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідності до пункту 24 Правил №630 відключення приміщення відповідача від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання по адресі: пр-т 200-річчя Кривого Рогу, 10/10а, м.Кривий Ріг відбулося на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування.

Даний факт встановлений також рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/7832/21 від 10.05.2022, яке позивачем не оскаржувалося та даним рішенням відмовлено АТ "Криворізка теплоцентраль" у стягненні заборгованості за спожиту теплову енергію 2020-2021 опалювального сезону у зв`язку з відключенням приміщення відповідача від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання по адресі: пр-т 200 - річчя Кривого Рогу, 10/10а, м.Кривий Ріг.

Відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком від 22.11.2005 №4 процедури (постанова Верховного Суду від 18.09.2019 у справі №215/1724/16-ц, від 19.09.2019 у справі №629/367/17, від 17.04.2019 у справі №683/2223/17, від 23.12.2021 у справі №522/10647/15-ц, від 18.11.2021 у справі №908/3233/20, від 13.09.2019 у справі №686/10483/16-ц, від 11.12.2019 у справі №154/2855/17-ц, від 28.08.2019 у справі №209/4814/15-ц, від 26.08.2018 у справі №221/1596/16-ц, від 24.10.2018 у справі №554/7927/15-ц, від 04.09.2019 у справі №209/4403/13-ц, від 03.05.2018 у справі №209/4980/15-ц, від 25.07.2019 у справі №361/5676/15-ц, від 18.02.2022 у справі №159/7123/19, від 01.12.2021 у справі №607/25229/18, від 02.04.2018 у справі №212/2214/15-ц, від 15.05.2019 у справі №905/1222/18).

Окрім того, Верховний Суд також зазначив, що єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який після закінчення робіт подається відповідній комісії для затвердження (постанова від 19.09.2019 у справі №629/367/17).

Жодний нормативно-правовий акт України не містить норм, які б зобов`язували власників сплачувати за не спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі вартості послуги, яка могла б бути спожита при користуванні послугою.

Крім того відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Так, поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг.

Згідно підпункту 9 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України №630 від 21.07.2005 споживач звільняється від плати за послуги у разі їх ненадання.

Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді "Верховенство права", схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Домбо БегеерБ.В. проти Нідерландів" ("Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands") від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Отже суд приходить до висновку, що відповідач має індивідуальне опалення, його приміщення відключено від мереж централізованої системи теплопостачання, а отже він не зобов`язаний сплачували за послуги, які він не отримував та за теплопостачання, якого позивач йому не надавав, а отже судом не вбачається підстав для задоволення позову.

Як визначено в ч. 3 ст. 13, ч. 1 с. 73, ч., ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч., ч. 1, 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір, суд враховує, що теплопостачання це особливий вид комунальної послуги. Теплова енергія є специфічною товарною продукцією, яку неможливо повернути в натурі, бездоговірне споживання теплової енергії за рахунок централізованого опалення не звільняє від обов`язку її оплати.

Позивач має довести наявність обставин, якими він обґрунтовує факт отримання відповідачем теплової енергії у спірний період в обсягах, вказаних в актах-приймання передачі та виставлених рахунках і, відповідно, виникнення обов`язку відповідача щодо виконання грошового зобов`язання з оплати заборгованості в заявленому розмірі, строк виконання такого зобов`язання та, відповідно, термін, з якого виникло прострочення оплати.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування заявлених ним вимог, спростовані встановленими судом обставинами.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/7832/21 від 10.05.2022, яке не оскаржувалося позивачем АТ "Криворізька теплоцентраль", встановлений факт відключення від мереж централізованого опалення приміщення відповідача у 2008 році, встановлення автономного електричного опалення, та зазначено, що є безпідставним нараховувати та вимагати оплати за не надані послуги, починаючи з опалювального сезону 2009-2010 років та за кожен з майбутніх опалювальних сезонів.

Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили. Постанова КГС ВС від 28.01.2020 у справі № 917/31335/18.

Суд, ухвалюючи рішення у даній справі, керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Разом з тим Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Отже, за результатами аналізу всіх наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог про стягнення на загальну суму 882 489,10 грн., є менш вірогідними, ніж докази, надані на їх спростування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у період з 01.11.2021 по 31.03.2023 у розмірі 882 358,60 грн. та 130,50 грн. плати за абонентське обслуговування у період з 01.11.2021 по 31.03.2023, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у період з 01.11.2021 по 31.03.2023 у розмірі 882 358,60 грн. та 130,50 грн. плати за абонентське обслуговування у період з 01.11.2021 по 31.03.2023 відмовити у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору віднести на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 25.01.2024.

Суддя Е.М. Бондарєв