ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 Справа № 917/1885/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Голді Груп", вул. Бетонна, 23, м. Кременчук, Полтавська область, 39631 (поштова адреса: а/с №3, м. Кременчук, Полтавська область, 39631)

до Приватного підприємства "Грандбуд-К", вул. Івана Мазепи, 67, кв. 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 146 378,78 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Голді Груп" просить суд стягнути з Приватного підприємства "Грандбуд-К" 146 378,78 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 04.01.2021 Договору поставки №ПР-04/01-3, з яких: основний борг 91 837, 93 грн; штраф 9 183,79 грн; пеня 7 594, 38 грн; 3% річних 6 325, 50 грн; інфляційні втрати 31 437, 18 грн.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копія договору поставки № ПР-04/01-3 від 04.01.2021 року; копія видаткової накладної №2203/5 від 22.03.2021 року на суму 51 410,71 грн. з ПДВ; копія ТТН №2203/5 від 22.03.2021 року; копія видаткової накладної №2203/9 від 22.03.2021 року на суму 2 7 741,96 грн. з ПДВ; копія ТТН №2203/9 від 22.03.2021 року; копія видаткової накладної №1604/5 від 16.04.2021 року на суму 74 480,93 грн. з ПДВ; копія рахунку-фактури №2828 від 16.04.2021 року;копія ТТН№№1604/5 від 16.04.2021 року; копія видаткової накладної №1604/6 від 16.04.2021 року на суму 13 500 грн. з ПДВ; копія рахунку-фактури №2716 від 14.04.2021 року; копія видаткової накладної №1806/13 від 18.06.2021 року на суму 3 857,00 грн. з ПДВ; копія рахунку-фактури №6336 від 18.06.2021 року; копія банківської виписки по рахунку за 23.03.2021 року; копія претензії від 07.10.2022 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

17.10.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Голді Груп" до Приватного підприємства "Грандбуд-К" про стягнення заборгованості за Договором поставки №ПР-04/01-3 від 04.01.2021 у розмірі 146 378, 78 грн, з яких : основний борг 91 837, 93 грн; штраф 9 183,79 грн; пеня 7 594, 38 грн; 3% річних 6 325, 50 грн; інфляційні втрати 31 437, 18 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2023 року справу № 917/1885/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 21.11.2023 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 21.11.2023, яка направлялась відповідачу за адресою, наявною в матеріалах справи та яка співпадає з адресою зазначеною у витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до Господарського суду Полтавської області з відміткою поштового відділення "адресат відсутній".

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Повідомлення про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання відповідач суду не надав.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 21.11.2023 вважається врученою відповідачу 29.11.2023 р.

Відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суду не надав.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

04.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голді Груп" (далі - Продавець) та Приватним підприємством "Грандбуд-К" (далі - Покупець) було укладено Договір поставки № ПР-04/01-3 (далі - Договір, а.с. 17-19).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах і в порядку, визначеному цим договором, Товар. Товар поставляється партіями. Асортимент, кількість, ціна, терміни поставки товару визначаються у видаткових накладних та/або специфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1 та п. 1.2 Договору);

- розрахунки здійснюються в національній валюті шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця. Фактом оплати вважається надходження грошових коштів на поточний рахунок продавця (п. 2.1. Договору);

- покупець сплачує вартість товару на наступних умовах: 100% вартості товару, визначеної в рахунку-фактурі продавця, протягом 3 днів з дати отримання рахунку-фактури. якщо інше не було обумовлено у відповідних специфікаціях. Дата отримання товару - дата видаткової накладної (п. 2.2. Договору);

- продавець зобов`язується відвантажити, а покупець прийняти товар в терміни, що узгоджені у видаткових накладних та/або специфікаціях. Товар відвантажується на умовах БСА, згідно «ІНКОТЕРМС» 2020. Склад продавця: Україна, м. Київ, вул. Баренбойма, буд. 1 (п. 3.1., п. 3.2. Договору);

- зобов`язання продавця з поставки товару вважаються виконаними з моменту підписання покупцем видаткової накладної на такий товар (п. 4.4. Договору);

- у випадку невиконання зобов`язань з оплати поставленого Товару у строк, що перевищує 30 календарних днів з дати поставки Товару (підписання видаткової накладної), Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми (п.7.1. Договору);

- за несвоєчасну оплату вартості Товару Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0.2% від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення (п. 7.2. Договору);

- всі спори, які виникли у зв`язку з виконанням даного Договору, передаються на розгляд господарського суду з дотриманням загальних умов підсудності (п. 8.2. Договору).

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв без зауважень товар на суму 170 990,60 грн, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, які підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін (копії наявні у матеріалах справи), а саме :

- видатковими накладними : №2203/5 від 22.03.2021 року на суму 51 410,71 грн. з ПДВ.; №2203/9 від 22.03.2021 року на суму 27 741,96 грн. з ПДВ; №1604/5 від 16.04.2021 року на суму 74 480,93 грн. з ПДВ; №1604/6 від 16.04.2021 року на суму 13 500 грн. з ПДВ; №1806/13 від 18.06.2021 року на суму 3 857,00 грн. з ПДВ;

- товарно-транспортними накладними : №2203/9 від 22.03.2021 року; №2203/5 від 22.03.2021 року №1604/5 від 16.04.2021 року.

На виконання умов Договору позивачем було пред`явлено відповідачу відповідні рахунки (копії наявні у матеріалах справи).

В порушення умов Договору Відповідач здійснив часткову оплату отриманого товару у сумі 79 152,67 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією банківської виписки по рахунку позивача за 23.03.2021 (а.с. 31-35).

З метою досудового врегулювання спору, 07.10.2022 Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію за вих. №0710/1 про сплату заборгованості у розмірі 91 837,93 грн (копія претензії та доказів її надсилання наявні у матеріалах справи, а.с. 36-39).

За даними позивача Відповідач умов Договору щодо оплати отриманого товару в повному обсязі не виконав, заборгованість останнього перед Позивачем складає 91 837,93 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 146 378,78 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 04.01.2021 Договору поставки №ПР-04/01-3, з яких: основний борг 91 837,93 грн; штраф 9 183,79 грн; пеня 7 594,38 грн; 3% річних 6 325,50 грн; інфляційні втрати 31 437,18 грн.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно до ч. 1 та ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором оплатив отриманий товар не у повному обсязі та з порушенням строків, заборгованість останнього складає 91 837,93 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 91 837,93 грн заборгованості, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України). Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно із ст. 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (із змінами та доповненнями) розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що у випадку невиконання зобов`язань з оплати поставленого Товару у строк, що перевищує 30 календарних днів з дати поставки Товару (підписання видаткової накладної), Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що за несвоєчасну оплату вартості Товару Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,2% від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення.

Тобто, при укладені Договору сторони дійшли згоди щодо стягнення одночасно штрафу та пені у разі невиконання відповідачем умов договору, тому їх одночасне застосування не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами договору. Положеннями ст. ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 01.06.2021 року у справі №910/12876/19.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 7 594,38 грн за період з 24.06.2021 по 23.12.2021 та 9 183,79 грн штрафу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розрахунок суми пені судом здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт".

При цьому суд враховує приписи п. 7 розділу ІХ Прикінцеві положення ГК України та п. 12 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 6 325,50 грн три проценти річних за період з 24.06.2021 до 09.10.2023 та 31 437,18 грн інфляційних втрат за період 01.07.2021 по 31.08.2023, нарахованих за несвоєчасну сплату відповідачем отриманого товару.

Суд, перевіривши розмір заявлених вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, не виявив завищення їх розміру з боку позивача, а тому вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 91 837, 93 грн основного боргу, 9 183,79 грн штрафу, 7 594, 38 грн пені, 6 325, 50 грн 3% річних та 31 437, 18 грн інфляційних втрат, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Грандбуд-К" (вул. Івана Мазепи, 67, кв. 1, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голді Груп" (вул. Бетонна, 23, м. Кременчук, Полтавська область, 39631, ) 91 837, 93 грн основного боргу, 9 183,79 грн штрафу, 7 594, 38 грн пені, 6 325, 50 грн 3% річних та 31 437, 18 грн інфляційних втрат та 2 684,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 22.01.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик