УХВАЛА

м. Київ

18.01.2024Справа № 910/20050/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - ДЖАРТИ В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі № 910/20050/23

за позовом ОСОБА_1

до 1) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чижикова Олександра Олександровича

2) ОСОБА_2

про визнання незаконними і скасування реєстраційних дій та зобов`язання вилучити записи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,

Без виклику учасників судового процесу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чижикова Олександра Олександровича та ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування реєстраційних дій та зобов`язання вилучити записи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачами здійснено реєстрацію відомостей щодо Приватного підприємства "ДНІПРОСЕРВІС" на підставі довіреності, яка позивачем не надавалась.

На підставі розпорядження Керівника апарату Господарського суду міста Києва № 01.3-16/244/24 11.01.2024 був проведений повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Яковенко А. В. За наслідками вказаного автоматизованого розподілу справи матеріали позовної заяви (910/20050/23) передані на розгляд судді Джарти В. В.

Ухвалою від 15.01.2024 вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в справі № 910/20050/23, здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне підприємство "ДНІПРОСЕРВІС", підготовче засідання призначити на 07.02.2024.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 була подана заява про забезпечення позову, в якій останній просив суд:

- накласти арешт на все належне ПП «ДНІПРОСЕРВІС» майно: земельна ділянка, реєстраційний номер 00 ; нежитлова будівля, реєстраційний номер 000, за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 1881,2 м2; нежитлова будівля, реєстраційний номер 000, за адресою АДРЕСА_1 ), загальна площа 89,1 м2; нежитлова будівля, реєстраційний номер 000, за адресою АДРЕСА_2 ), загальна площа 1061,7 м2; нежилий будинок - магазин, реєстраційний номер 0, за адресою АДРЕСА_1 ) - магазин, загальна площа 643,6 м2.

- накласти арешт на рахунки ПП "ДНІПРОСЕРВІС" в банківських установах України;

- заборонити будь-яким особам незалежно від форми власності та підпорядкування, в т.ч. державним реєстраторам, нотаріусам тощо у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо проведення оцінки, вчинення правочинів, будь-яким іншим способом відчуження і внесення даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб щодо ПП "ДНІПРОСЕРВІС" та його засновників і органів управління.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Частинами 1, 3 статті 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив, що 20.10.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим Олександром Олександровичем (Свідоцтво про зайняття нотаріальною діяльністю № 7633, робочий номер телефону НОМЕР_2 , місцерозташування м. Київ, вул. Б. Грінченка, 4) відкрито реєстраційну дію щодо внесення змін до реєстру фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб - Реєстраційний номер справи 86 щодо зміни власника і керівництва ПП «Дніпросервіс» (), яка потім була закрита 23.10.2023.

Документи зазначеному нотаріусу було подано за підробленою довіреністю від 20.09.2023, нібито посвідченим Третім секретарем з консульських питань Посольства України у Королівстві Бельгія від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 .

У подальшому 29.11.2023 ПП «ДНІПРОСЕРВІС» було відчужене на користь ТОВ «ДІМ ЯР» нерухоме майно, тому з метою збереження майна і корпоративних прав ПП «Дніпросервіс» на думку заявника є необхідність невідкладного вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Чижикова О.О., ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування реєстраційних дій приватного нотаріуса приватного нотаріуса щодо зміни засновника (власника) і керівництва ПП "ДНІПРОСЕРВІС".

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З огляду на вказане, беручи до уваги предмет позову, зокрема щодо визнання незаконними і скасування реєстраційних дій та зобов`язання вилучити записи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку про те, що запропонований заявником спосіб забезпечення позову не відповідає принципу пов`язаності із предметом спору.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що застосування господарськими судами заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" не можуть вважатися співмірними із позовними вимогами заявленими у даній справі. Постановляючи ухвалу про заборону відповідачам або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи приписи статті 141 ГПК України, з огляду на доказову необґрунтованість заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, у випадку зміни відповідних обставин.

На підставі викладеного та керуючись статями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 910/20050/23 - відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили 18.01.2024 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ