ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" січня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/550/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.
секретар судового засідання Христенко А.О.
розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» за вх. ГСОО № 2-1898/23 від 22.12.2023 про розподіл судових витрат у справі № 916/550/23
про стягнення 1801322,50 грн,за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Прокопенко Я.Ю.;
від третьої особи: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.12.2023 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача борг в сумі 1231589,45 грн та судовий збір в сумі 10160,91 грн.

22.12.2023 через систему "Електронний суд" до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю ВІМК надійшла заява, в якій останнє просить суд ухвалити додаткове рішення у цій справі, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн та повернути позивачу з Державного бюджету України частину сплаченого судового збору в сумі 7540,12 грн.

Ухвалою суду від 25.12.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ВІМК про розподіл судових витрат у справі № 916/550/23 було прийнято до розгляду у судовому засідання, яке призначено на 09 січня 2024 року об 11:00.

26.12.2023 до суду від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні вищевказаної заяви в частині стягнення з відповідача витрат позивача на правничу допомогу, наголошуючи про таке: заявлені позивачем витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не пропорційні до предмета спору, з урахуванням ціни позову, в тому числі, враховуючи безпідставне завищення позивачем позовних вимог; відповідач наголошує, що заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір витрат на правничу допомогу становить надмірний тягар для ТОВ «Екобіотек-Україна» в умовах, коли відповідач постраждав під час окупації території міста Херсона та безпосереднього захоплення території виробничої бази відповідача, викрадення / пошкодження / розукомплектування готової продукції та сировини, а також обладнання та устаткування тощо; відповідач звертає увагу на те, що «Екобіотек-Україна» фізично не має можливості відновити діяльність підприємства, у зв`язку з перебуванням в зоні активних бойових дій більше року.

У судовому засіданні 09.01.2023 представник відповідача підтримав свої доводи щодо заяви.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» за вх. ГСОО № 2-1898/23 від 22.12.2023 про розподіл судових витрат у справі № 916/550/23, проаналізувавши наявні у справі докази та врахувавши позицію сторін, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. ч. 3 - 6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 5, 6 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Згідно з ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (Аналогічна за змістом позиція викладена Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19).

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04).

Так, у позовній заяві позивач, на виконання вимог ст. 124 ГПК України, повідомив суду, що попередньо він планує понести витрати, зокрема, на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, при цьому позивач зазначив, що докази фактично понесених позивачем судових витрат будуть подані суду відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІМК» (далі клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Гроно Легал» (далі виконавець) був укладений договір про надання професійної правничої допомоги, за умовами якого виконавець зобов`язався надави клієнту професійну правничу допомогу щодо стягнення заборгованості в судовому порядку зі споживача ТОВ «Екобіотек-Україна» у розмірі 18011322,50 грн, а клієнт зобов`язався сплатити виконавцеві гонорар в обсязі та в порядку, передбаченому цим договором. Надання правничої допомоги за цим договором передбачає представництво в судах, представництво у виконавчих провадженнях, представництво перед третіми особами, складання документів правового характеру, надання консультацій з правових питань, збирання та робота з доказами.

Відповідно до п. 1, 2 договору гонорар є винагородою виконавця за надання правничої допомоги в цілому і не може бути переглянутий в залежності від її обсягу, окрім випадків, передбачених п. 5 договору. Розмір гонорару складає 8000,00 грн і підлягає сплаті у строк до 10.01.2023.

Згідно з п. 16 договору факт надання та одержання професійної правничої допомоги підтверджується: представництво в суді судовими рішеннями, протоколами судових засіданнях, судовими повістками; підготовка документів правового характеру складеним документом; збирання доказів складеним адвокатським запитом, іншим запитом; інші види правничої допомоги підписанням цього договору.

Пунктом 18 договору передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до його повного виконання або до вчинення виконавцем усіх дій, необхідних для його повного виконання.

20.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІМК» та Адвокатським об`єднанням «Гроно Легал» був підписаний акт приймання-передачі наданих послуг, згідно з яким останні затвердили, що станом на час підписання акту, виконавцем надано, а клієнтом прийнято такі послуги: підготовка та направлення позовної заяви з додатками до суду; участь у судових засіданнях в ході розгляду справи № 916/550/23; підготовка пояснень, заяв по суті, клопотань в ході розгляду справи № 916/550/23; підготовка адвокатських запитів; підготовка заяви про ухвалення судом додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Загальна вартість послуг з надання правничої допомоги становить 8000,00 грн.

Відповідно до наявної у справі у справі платіжної інструкції від 09.01.2023 № 5412, позивачем було перераховано Адвокатському об`єднанню «Гроно Легал» кошти у розмірі 8000,00 грн з призначенням платежу «сплата за договором про надання професійної правничої допомоги від 25.12.2022 згідно з рахунком № б/н від 25.12.2022 без ПДВ».

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача при розгляді цієї справи здійснювалось адвокатом Кучерявою Тетяною Юріївною згідно з ордером від 10.02.2023 № 1077988, виданим Адвокатським об`єднанням «Гроно Легал» на підставі договору про надання правової допомоги від 25.12.2022 № б/н.

Проаналізувавши зміст наданих позивачем доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, суд вважає, що надані адвокатом послуги цілком відповідають критеріям дійсності, необхідності, розумності їх розміру та є такими, що підтверджуються матеріалами справи.

При цьому суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу з урахуванням заперечень відповідача, оскільки, як вбачається з умов договору про надання правничої допомоги між адвокатським об`єднанням та позивачем був погоджений фіксований розмір гонорару адвоката 8000,00 грн, а відповідачем не доведено належними доказами обставини не співмірності цього розміру гонорару зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і ціною позову, яка складає 1801322,50 грн.

Отже, приймаючи до уваги надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи, врахувавши відсутність в матеріалах справи належних доказів їх неспівмірності, суд дійшов висновку, що витрати позивача є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 7586,90 грн.

Між цим, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону України Про судовий збір у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Приймаючи до уваги зменшенням позивачем розміру позовних вимог під час розгляду справи та враховуючи заявлене останнім клопотання, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу з Державного бюджету України частини сплаченого судового збору в розмірі 7540,12 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобіотек-Україна» (вул. Ракетна, 110-А, м. Херсон, 73000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» (вул. Мала Морська, 108/5, офіс 526, м. Миколаїв, 54020, ) витрати на правничу допомогу в сумі 7586 /сім тисяч п`ятсот вісімдесят шість/грн 90 коп.

2. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» (вул. Мала Морська, 108/5, офіс 526, м. Миколаїв, 54020, ) частину судового збору в сумі 7540 /сім тисяч п`ятсот сорок/грн 12 грн, сплаченого згідно з платіжним дорученням від 09.01.2023 № 5478.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, повний текст рішення складено 25.01.2024.

Суддя Д.О. Бездоля