номер провадження справи 15/226/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
15.01.2024 Справа № 908/2541/23
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., за участі секретаря судового засідання Пікалова І.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», м. Київ про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2541/23
про стягнення коштів та витребування майна
за участю представників сторін та учасників процесу:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився
01.01.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Лізинг Україна про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2541/23.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.01.2024, заяву передано на розгляд судді Горохову І.С.
04.01.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Лізинг Україна, м. Київ про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2541/23 прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено на 15.01.2024.
15.01.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів та розглянути заяву без участі представника позивача.
Представник позивача (заявника) не з`явився в судовому засіданні, надіслав клопотання про розгляд заяви за його відсутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у заяві про розподіл судових витрат на правничу допомогу.
Представник відповідача в судовому засіданні не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено:
1. Ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
2. Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
3. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
На час розгляду заяви в суді воєнний стан в Україні продовжено на 90 діб з 16 листопада.
Відповідно до п. 21 Розділу ІХ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".
Відповідно до ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.
Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.
З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.
З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.
Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м. Бердянськ Бердянської міської територіальної громади з 27.02.2022 відноситься до Тимчасово окуповано ї Російською Федерацією території України.
Копія ухвали від 04.01.2024 розміщена на офіційному сайті Господарського суду Запорізької області, про що свідчить роздруківка з сайту, а також надіслана на електронну адресу, зазначену позивачем у позовній заяві.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
15.01.2024 судом ухвалено додаткове рішення у справі.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, суд установив наступне.
06.12.2023 рішенням Господарського суду Запорізької області позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Лізинг Україна до відповідача Приватного підприємства Войніков і Ко про стягнення заборгованість за договором лізингу № 00015741 від 20.02.2018, яка становить 536 973,43 грн та складається з: 162 036,32 грн - заборгованість за черговими лізинговими платежами; 17 036,40 грн - інфляційні втрати у зв`язку із простроченням оплати чергових лізингових платежів за період з 16.03.2022 по 27.07.2023, 3% річних у зв`язку із простроченням оплати лізингових платежів за період з 16.03.2022 по 27.07.2023 у розмірі 485,52 грн, пеня за прострочення сплати лізингових платежів за період з 16.03.2022 по 27.07.2023 у розмірі 14 951,71 грн, неустойка за невиконання обов`язку щодо повернення об`єкта лізингу відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України за період з 22.12.2022 по 27.07.2023 у розмірі 338 463,48 грн. Крім того, просить витребувати у Приватного підприємства Войніков і Ко транспортний засіб: Напівпричіп самоскид Schmitz Cargobull SKI 24SL 10.5, рік виробництва 2018, новий, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та передати транспортний засіб, представникам Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Лізинг Україна, задоволено повністю.
У позовній заяві позивачем було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, розмір яких становить 23 500,00 грн, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.
24.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», м. Київ та Адвокатським об`єднанням «Ексквайрс» укладено договір про надання професійної правничої допомоги.
Відповідно до п. 2.2 договору надання правової допомоги за надання послуг Замовник сплачує виконавцеві винагороду за представництво інтересів в судах першої інстанції, що становить 23 500,00 грн.
Згідно з п. 3.1. договору, оплата винагороди здійснюється в два етапи рівними частинами по 50% кожна.
Перша частина винагороди за супроводження справи в суді першої інстанції оплачується після підписання сторонами заявки щодо надання послуг по визначеній справі, прийняття рішення про подання апеляційної/касаційної скарги, або відкриття апеляційного/касаційного провадження по такій справі, п. 3.2. Договору надання правової допомоги.
Друга частина винагороди оплачується після отримання Замовником належної копії повного тексту ухвали/рішення/постанови суду відповідної інстанції, винесенням яких завершено розгляд справи у відповідній судовій інстанції, п. 3.3 Договору надання правової допомоги.
На виконання договірних зобов`язань сторонами підписано заявку № 39 від 17.07.2023 до Договору надання правової допомоги, відповідно до якої ТОВ «Порше Лізинг Україна» передає, а АО «Есквайрс» приймає на супроводження справу щодо стягнення заборгованості з Приватного підприємства «Войніков І Ко» за договором про фінансовий лізинг № 00015741 від 20.02.2018 та повернення автомобіля. АО «Есквайрс» зобов`язується надати професійну правничу (правову) допомогу щодо представництва та захисту Інтересів Замовника у Господарському суді Запорізької області.
17.07.2023 АО «Есквайрс» було сформовано та направлено Рахунок на оплату № 39-1 від 17.07.2023.
28.07.2023 ТОВ «Порше Лізинг Україна» сплатило на користь АО «Есквайрс» 11 750,00 грн за юридичні послуги згідно з Заявкою № 39 від 17.07.2023 на підставі рахунку № 39-1 від 17.07.2023.
Після встановлення факту ухвалення рішення між позивачем та АО «Есквайрс» було підписано акт № 39-2 про надані послуги.
02.01.2024 виставлено рахунок на оплату № 39-2 за юридичні послуги згідно із Заявкою на надання професійної правничої допомоги № 39 від 17.07.2023 на суму 11 750,00 грн.
Таким чином, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 23 500,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом встановлено, що при прийнятті рішення у даній справі не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем.
Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Виходячи з аналізу вказаних статей суд дійшов висновку про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.
Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суд є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Відповідно до ч. 2 ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Враховуючи те, що позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення в межах строку на виконання рішення, строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем не пропущено.
З урахуванням наведеного суд вважає, що розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу є доведеним, заява обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 221, 236 - 242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», м. Київ про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2541/23, задовольнити повністю.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення підписаний 24 січня 2024 року.
Суддя І. С. Горохов