СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Харків Справа № 922/3883/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі с/з Погребняк А.М.,

за участі представників сторін:

прокурор, Комісар О.О.,

від відповідача, Продоус А.О.,

від інших, не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури, вх. №2562 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 06.11.23 (повний текст складено 09.11.23, суддя Прохорова С.А. ) у справі № 922/3883/23

за позовом Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави, в особі, Міністерства освіти і науки України,

до

1 - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області,

2 - Фізична особа-підприємець Ус Євгеній Олександрович,

3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна,

про визнання недійсним договору оренди та зобов`язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та Фізичної особи-підприємця Ус Євгеній Олександрович в якому просив суд:

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 0200 від 06.10.2022, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ФОП Ус Євгеній Олександрович;

- зобов`язати ФОП Ус Євгенія Олександровича звільнити та повернути нежитлову будівлю літ. Х-1 загальною площею 435,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 188-А, Харківському національному університету Імені В.Н. Каразіна () за актом приймання-передачі.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.11.2023 р. у справі №922/3883/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення обґрунтовано відсутністю підстав з яким закон пов`язує можливість визнання у судовому порядку недійсним договору оренди.

Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення по задоволення позовних вимог. Вважає, що рішення по справі прийнято без урахування усіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, посилається, що приписами частини 4 статті 80 Закону України «Про освіту» об`єкти та майно державних та комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню для провадження видів діяльності передбачених спеціальними законами, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговування учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення уповноваженими органом управління можливості користуватися державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства. На переконання прокурора, відсутність визначеної законодавством мети убачається з матеріалів проведеного РВ ФДМУ по Харківській області аукціону з передачі в оренду нежитлових приміщень Університету, а також укладений договір оренди від 06.10.2022 №0200. Вважає, що відповідно до оголошення про передачу в оренду через аукціон останнє може бути використано орендарем за будь яким призначенням. Аналогічні умови передбачені і в договорі оренди. Вказане, на думку прокурора, свідчить про те, що Університет не потребував та не передбачав послуг, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговування учасників освітнього процесу. Зазначає, що невикористання навчальним закладом спірних приміщень для навчального ( освітнього) процесу не надає права передачі цих приміщень в оренду з іншою метою, ніж пов`язаною з освітнім процесом.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2023 р. у справі №922/3883/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 06.11.2023 у справі №922/3883/23, встановлено учасникам справи строк до 01.01.2024 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи, витребувано матеріали справи №922/3883/23 з Господарського суду Харківської області.

18.12.2023 р. від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області ( перший відповідач) надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважають, що припущення прокурора про те, що визначення цільового призначення використання об`єкту оренди при оголошенні аукціону та укладанні договору, свідчить про те, що Університет не потребував та не передбачав надання послуг, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу не підтверджено жодним доказом та суперечить листам балансоутримувача, що містяться в матеріалах справи, оскільки саме балансоутримувач зазначив обмеження цільового призначення об`єкту оренди відповідно до п.54 Порядку ( не більше 5 груп цільового призначення) та повідомив, що укладання спірного договору дозволить технічне обслуговування автомобілів, які знаходяться на балансі Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна. Наполягають, що сторони дотримались визначеної законом процедури укладання договору оренди державного майна. Посилають, що Законом України «Про освіту» та Порядком передбачено можливість надання в оренду державного і комунального майна закладів освіти з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговування учасників освітнього процесу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 р. розгляд справи призначено на 17.01.2024 р.

01.01.2023 через систему «Електронний Суд» від Ус Євгена Олександровича ( другий відповідач) надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.01.2023 р. приймали участь прокурор, який підтримав вимоги апеляційної скарги та представник першого відповідача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав зазначених у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші представники сторін у судове засідання не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання сторони повідомлялися належним чином. Явка представників сторін у судове засідання судовою колегією не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.

Листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (надалі - РВ ФДМУ по Харківській області) від 04.07.2022 р. № 16-04-01567 Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна (надалі - Університет) було повідомлено про надходження заяви про оренду державного майна нежитлової будівлі літ. «X-1» загальною площею 435,3 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 188-А (далі за текстом - Договір оренди), що обліковується на балансі Університету.

Заявник - ФОП Ус Євгеній Олександрович, мета використання - станції технічного обслуговування автомобілів, строк оренди 1 рік.

22.08.2022 листом №1/9547-22 Міністерство освіти і науки України надало дозвіл на укладення договору оренди.

Після отримання погодження органом управління - Міністерством освіти і науки України, необхідні документи були направлені до РВ ФДМУ по Харківській області, для прийняття рішення про включення об`єкту оренди до Переліку першого типу.

31.08.2022 рішенням № 00592 РВ ФДМУ по Харківській області, як орендодавця, об`єкт оренди було включено до Переліку першого типу і електронною торговою системою оголошено дату проведення електронного аукціону.

30.09.2022 РВ ФДМУ по Харківській області проведено аукціон з передачі в оренду нежитлових приміщень Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна (нежитлова будівля літ. «X-1») загальною площею 435,3 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 188-А. (посилання на сторінку торгів - https://prozorro.sale/auction/LLE001- UA-599). Відповідно до протоколу проведення електронного аукціону № LLE001-UA-599 електронною торговою системою переможцем торгів з найвищою орендною ставкою визначено ФОП Ус Євгенія Олександровича.

За результатами аукціону 06.10.2022 укладено Договір оренди № 0200, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлову будівлю "Х-1" загальною площею 435,3 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 188-А, що перебуває на балансі Університету. Вартість вказаного приміщення визначено у відповідності з абзацом третім пункту 175 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2020 р. № 483, у розмірі 700 100,00 гривень (сімсот тисяч сто гривень нуль копійок) без податку на додану вартість.

Судом першої інстанції також було встановлено, що спірні приміщення Університету передавались в оренду з обмеженням можливості їх використання. Орендар зобов`язується дотримуватись щодо використання об`єкту оренди згідно категорій за цільовим призначенням: 10 - склади, камери схову, архіви, 12 - проведення виставок, 14 - майстерні, ательє, салони краси, перукарні, надання інших побутових послуг населенню, 15 - ритуальні послуги, громадські вбиральні, збір і сортування вторинної сировини, 17 - розміщення суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснюють іншу виробничу діяльність.

Відповідно до пункту 12.1 Договору оренди, договір укладено строком на 1 рік з дня набрання чинності цим договором, та починає діяти з 06.10.2022р.

На виконання зазначеного вище Договору оренди, 06.10.2022 між Орендодавцем та Орендарем, підписано акт приймання-передавання орендованого нерухомого майна, що належить до державної власності.

Вважаючи, що зазначений Договір оренди було укладено в порушення Закону України «Про освіту», прокурор звернувся до суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, рішенням по справі у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення обґрунтовано відсутністю підстав з яким закон пов`язує можливість визнання у судовому порядку недійсним договору оренди.

Судова колегія з цього приводу зазначає наступне.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. ( ст.204 ЦК України)

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлено у статті 203 Цивільного кодексу України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. ( ч.1 ст.203 ЦК України)

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. (ч.2 ст.203 ЦК України)

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. ( ч.3 ст.203 ЦК України)

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.( ч.5 ст.203 ЦК України)

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим регулюються Законом України « Про оренду державного та комунального майна» .

Відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції чинній на момент укладення спірного договору), орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 3 Закона України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що об`єктами оренди за цим Законом є зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення, а також їх окремі частини) та інше окреме індивідуально визначене майно.

Відповідно до частини 6 статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», галузеві особливості оренди державного та комунального майна можуть встановлюватися виключно законами. Зокрема, відносини оренди рухомого та нерухомого майна, що належить закладам освіти, регулюються вказаним Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про освіту».

Відповідно до частини 2 статті 78 Закону України «Про освіту» фінансування закладів, установ і організацій системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством

Згідно з приписами частини 1 статті 80 Закону України «Про освіту» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать, зокрема, нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Частиною 1 статті 79 та абзацом 3 частини 5 статті 80 Закону України «Про освіту» унормовано, що майно навчальних закладів може використовуватись як додаткове джерело фінансування цих закладів шляхом отримання доходів від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Частиною 4 статті 80 Закону України «Про освіту» (в редакції на час укладання оспорюваного договору) передбачалось, що об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомими майном відповідно до законодавства.

На цей час, імперативними приписами частини 4 статті 80 Закону України «Про освіту» передбачено, що об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню для провадження видів діяльності, не передбачених спеціальними законами, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення уповноваженим органом управління можливості користування державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства. (набрали чинності 10.07.2021).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 р. за № 483 затверджено Порядок передачі в оренду державного та комунального майна.

Згідно абзацу 4 пункту 29 Порядку, обмеження щодо використання майна закладів охорони здоров`я, освіти, соціально-культурного призначення (майна закладів культури, об`єктів спортивної інфраструктури) не поширюються на оренду будівель, споруд, окремих приміщень та їх частин, іншого нерухомого майна, що перебуває в аварійному стані або не використовується у діяльності таких закладів та об`єктів протягом трьох років (для об`єктів площею менш як 500 кв. метрів) або п`яти років (для об`єктів площею, що становить 500 і більше кв. метрів), за умови, що це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у такому закладі або об`єкті, крім закладів фізичної культури і спорту, баз олімпійської та параолімпійської підготовки, фізкультурно-оздоровчих і спортивних споруд, лікувальних (лікувально-фізкультурних) і лікувально-профілактичних закладів.

Таким чином, як додаткові джерела фінансування навчальних закладів законом передбачається можливість залучати, у тому числі, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання. Проте надання в оренду таких приміщень, споруд, обладнання, що тимчасово не задіяні, дозволяється лише для їх використання, пов`язаного з навчально-виховним процесом відповідного навчального закладу, за умови, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17 (провадження № 12-112гс18), постанові Верховного Суду складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.04.2021 у справі №917/782/20.

Як убачається з матеріалів справи, заперечуючи проти позовних вимог прокурора Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області посилалося як на Закон України «Про освіту» так і на Постанову Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, якою було затверджено Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, і яка є підзаконним нормативно-правовим актом

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про освіту» визначено, що підзаконні нормативно-правові акти не можуть звужувати зміст і обсяг конституційного права на освіту, а також визначених законом автономії суб`єктів освітньої діяльності та академічних свобод учасників освітнього процесу.

Оскільки Постанова Кабінету Міністрів України має підзаконний характер, то вона має застосовуватися лише в контексті відповідності нормам Закону України «Про освіту», який має вищу юридичну силу, тобто за умови дотримання імперативних вимог частини 4 статті 80 цього Закону щодо заборони використання об`єктів освіти і науки не за метою. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.03.2021 у справі №922/2712/19.

Таким чином, при вирішенні даного спору мають застосовуватись положення частини 4 статті 80 Закону України "Про освіту", які мають більшу юридичну силу в порівнянні з нормами Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 року № 483.

Як зазначалося вище, відповідно до приписів частини 4 статті 80 Закону України «Про освіту» надання в оренду приміщень навчального закладу можливо лише з метою надання послуг

- які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу;

- які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із обслуговуванням учасників освітнього процесу.

Відповідно до п.1.5 Статуту Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна (далі Університет), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 644 від 13.06.2018, Університет є юридичною особою державної форми власності, яка діє в статусі бюджетної установи, має самостійний баланс, власний герб, прапор, товарний знак, гербову печатку, печатку із своєю назвою, офіційний бланк із зображенням Державного герба України, бланки з гербом Університету. Університет від свого імені може набувати цивільних прав і мати цивільні обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді.

Головним завданням Університету є серед іншого, провадження на високому рівні освітньої діяльності, яка забезпечує здобуття особами вищої освіти відповідного ступеня за обраними ними спеціальностями (напрямами) (п.п. 1 п. 1.4 Статуту).

Згідно з п.п. 9.1, 9.3 Статуту, матеріально-технічна база Університету включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші матеріальні цінності. Майно закріплюється за Університетом на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди Міністерства освіти і науки України та конференції трудового колективу Університету крім випадків передбачених законодавством.

З матеріалів справи убачається, що підставою для включення майна за спірним договором оренди до Переліку першого типу потенційного об`єкту оренди став Лист-відповідь третьої особи на лист від 04.07.2022 року № 16-04-01567 (електронний лист: підписант Пантелеймонов Антон Валерійович).

У зазначеному листі Університет ( третя особа по справі) посилається як на підставу включення майна до Переліку першого типу потенційного об`єкту оренди на наступні обставини:

- об`єкт не використовується Університетом протягом 3-х років;

- через часткове зруйнування приміщень автотранспортного підрозділу університету внаслідок обстрілів російськими окупантами, розміщення станції технічного обслуговування автомобілів дозволить використовувати її для технічного обслуговування автомобілів, які знаходяться на балансі Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що така підстава відповідає ознаками мети оренди за приписами частини 4 статті 80 Закону України "Про освіту" щодо отримання послуг які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із обслуговуванням учасників освітнього процесу: технічне обслуговування та ремонт автомобільного транспорту Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна.

Таким чином, метою спірного договору оренди згідно наявних в справі документів є отримання послуг які не можуть бути забезпечені безпосередньо Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна, пов`язаних із обслуговуванням учасників освітнього процесу, а саме технічним обслуговуванням та ремонтом автомобільного транспорту Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна.

Доводи апелянта про невизначеність кола прав та обов`язків за договором про співробітництво між Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна та ФОП Ус Євгеній Олександрович б/н від 01.11.2022 року, а також про невизначеність ціни послуг спростовується умовами даного договору.

Так умовами договору про співробітництво між Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна та ФОП Ус Євгеній Олександрович б/н від 01.11.2022 року, передбачено наступне.

- ФОП Ус Є.О. ("Станція") є діагностичною та ремонтною базою автотранспортного підрозділу Університету (надалі - Підрозділ) з технічного обслуговування автомобільних транспортних засобів чи їх складових частин, які обліковуються на балансі Університету, та розташована за адресою : м. Харків, вул. Полтавський шлях, 188-А; ( п.1.1 Договору)

- Сторони приймають на себе взаємні зобов`язання по спільній організації, удосконаленню і забезпеченню технічної допомоги Університету, які спрямовані на поліпшення технічного стану автомобільного транспорту Університету під час дії режиму воєнного стану в Україні; ( п.1.2. Договору)

- Роботи по наданню технічної допомоги проводяться в приміщеннях Станції; ( п.1.3. Договору)

- Станція зобов`язується надавати Підрозділу право спільного користування приміщеннями, інструментом, обладнанням та апаратурою для діагностики технічного стану та ремонту автомобільного транспорту Університету; ( п.2.1.1. Договору)

- Станція зобов`язується приймати участь в забезпеченні і організації проведення діагностики технічного стану та ремонту автомобільних транспортних засобів Університету; ( п.2.1.2 Договору)

- Станція зобов`язується забезпечувати співробітників Підрозділу інструментом необхідним для проведення діагностики технічного стану та ремонту автомобільних транспортних засобів Університету; ( п.2.1.4 Договору)

- Університет має право спільного користування приміщеннями, інструментом, обладнанням та апаратурою для діагностики технічного стану та ремонту автомобільних транспортних засобів Університету; ( п.2.4.1. Договору)

У пункті 6.1 Договору сторони чітко зазначили, що договір укладено без взаємних фінансових зобов`язань, тобто на безоплатній основі.

Зазначений вище договір було укладено у зв`язку з укладанням спірного Договору оренди та деталізував взаємовідносини між орендарем ( другий відповідач) та Університетом щодо використання переданих в оренду приміщень.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що спірний договір оренди укладено з дотриманням вимог частини 4 статті 80 Закону України "Про освіту", а відтак відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо визнання недійсним договору оренди.

Оскільки у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним Договору оренди було відмовлено, то відсутні підстави для задоволення вимоги про звільнення та повернення об`єкта оренди.

Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)

В даному випадку рішення по справі прийнято судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури, на рішення господарського суду Харківської області від 06.11.23 у справі № 922/3883/23 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 06.11.2023 у справі №922/3883/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.01.2024

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян