номер провадження справи 9/214/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 Справа № 908/2848/23

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС», (69063, м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, буд. 109, адвокат Штабовенко Д.В.: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 43)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15)

про стягнення суми 313528,95 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Бондар І.М.;

від відповідача: Коротіна Н.І.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС» про стягнення з відповідача: Акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» суми 315624,05 грн, яка складається з: суми 297783,01 грн заборгованості, суми 11771,16 грн інфляційних втрат та суми 6069,88 грн 3% річних.

Підставою для звернення з позовом зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг в рамках договору №2811/19-Д (ТПУ) сервісного технічного обслуговування від 01.01.2019, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 297783,01 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання, позивач, враховуючи приписи діючого законодавства, нарахував та заявив до стягнення з відповідача також інфляційні втрати та 3% річних. Позов обґрунтовано ст.ст. 525, 526, 692 ЦК України, ст. 193 ГК України та умовами договору №2811/19-Д (ТПУ) від 01.01.2019. В позові позивач навів попередній розрахунок витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 12.09.2023 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2848/23 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 19.09.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2848/23, присвоєний номер провадження 9/214/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

20.10.2023 до суду через підсистему ЄСІТС Електронний суд від позивача надійшла заява про збільшення/зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач зазначив, що в процесі розгляду справи було виявлено технічну помилку у розрахунку позовних вимог, що зумовило необхідність в уточненні, шляхом як зменшення так й збільшення, позовних вимог. Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач просив прийняти зменшення розміру позовних вимог в частині основної суми боргу та суми інфляційних втрат, а також збільшення позовних вимог в частині 3% річних, вважати позовні вимоги наступними: cтягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 313 528,95 грн. з якої: - сума 297 159,31 грн - основний борг, сума 8 944,73 грн - інфляційне збільшення, сума 7 424,91 грн - 3% річних.

Зазначена заява позивача, якою останній зменшує вимоги в частині стягнення суми основного боргу та інфляційних втрат і збільшує в частині трьох процентів річних, прийнята судом до розгляду, що відображено в ухвалі суду від 15.11.2023.

Отже предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з Акціонерного товариства МОТОР СІЧ суми 313 528,95 грн, яка складається з: суми 297159,31 грн заборгованості, суми 8 944,73 грн інфляційних втрат та суми 7 424,91 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 15.11.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12.12.2023 постановлено про закриття підготовчого провадження у справі та призначення судового засідання з розгляду справи по суті; у позивача в порядку ч. 6 ст. 91 ГПК України витребувані для огляду оригінали документів, доданих до позовної заяви.

11.01.2024 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та відповіді на відзив, зазначивши про наступне. В ході виконання договору №2811/19-Д(ТПУ) до моменту виникнення заборгованості, роботи приймали ті ж самі особи, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідач ці роботи оплачував без жодних зауважень. Відповідачем без жодних зауважень прийнято податкові накладні, які були складені позивачем за кожним замовленням-нарядом, що також свідчить про його обізнаність про замовлення послуг та необхідність її оплати. Кожна податкова накладна містить детальний опис проведених робіт та замінених запчастин. Крім того, відповідач частково оплатив виконані роботи, що в свою чергу підтверджує факт виконання позивачем зобов`язань за договором №2811/19-Д(ТПУ) та прийняття їх відповідачем.

Представник відповідача підтримав свої заперечення, що викладені у відзиві. В обґрунтування своїх доводів посилався, зокрема, на відсутність повноважень у осіб (Шарова С.Д. та Просвиркина О.О.) на підписання від імені АТ «МОТОР СІЧ» будь-яких документів, в тому числі первинних документів, таких як акт виконаних робіт. Довіреності, які містяться в матеріалах справи, видані на отримання саме товарно-матеріальних цінностей.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільний Дім СОЛЛІ-ПЛЮС» (Виконавець, позивач у справі) та Публічне акціонерне товариство «МОТОР СІЧ» (Замовник, відповідач у справі) 01.01.2019 уклали договір сервісного технічного обслуговування №2811/19-Д(ТПУ) (надалі - договір).

Пунктами 1.1-1.2 договору встановлено, що за даним договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги зі здійснення сервісного обслуговування автомобілів замовника, а Замовник зобов`язується оплатити ці послуги, а також вартість використаних матеріалів (запасних частин) виконавця в розмірі, в строки й у порядку, установлені даним договором. Перелік послуг з технічного обслуговування та ремонту, а також перелік матеріалів, що використовуються, вказуються в Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно п. 1.6 договору (в редакції додаткової угоди №5 до договору від 19.11.2021) гранична вартість договору з 01 січня 2022 до 31 грудня 2022 складає 1 000 000,00 грн з ПДВ. У разі необхідності і при збільшені граничної вартості за даним договором, сторони укладають додаткову письмову угоду.

Згідно д п. 2.2 договору сервісне обслуговування проводиться виконавцем відповідно до Заявки на ремонт і відкритого Замовлення-наряду, підписаними замовником або його представником і представником виконавця.

Підставою для початку виконання робіт виконавцем є відкритий на підставі Заявки на ремонт Замовлення-наряд, підписаний представниками Замовника і Виконавця (п. 4.1 договору).

Пунктом 5.2 договору встановлено, що оплата послуг проводиться по безготівковому рахунку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця протягом трьох банківських днів. Послуга вважається оплаченою з моменту надходження коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Згідно з п. 7.3 (в редакції додаткової угоди №5 від 19.11.2021) договору, термін дії цього договору починається з дати його підписання і закінчується 31.12.2022, але до повного виконання сторонами своїх обов`язків. Даний договір може бути пролонгований на наступний рік за домовленістю обох сторін за допомогою додаткової угоди.

Позивач у позові посилається на те, що протягом дії договору в 2022 році на підставі заявок відповідача було виконано роботи на загальну суму 319 159,31 грн, про що свідчать заявки та замовлення-наряди, копії яких містяться в матеріалах справи. Виконані позивачем роботи були прийняті уповноваженими представниками відповідача, які діяли на підставі довіреностей (копії містяться в матеріалах справи).

Після завершення виконання робіт позивачем були виставлені відповідачу рахунки на загальну суму 319 159,31 грн для подальшої їх оплати.

Відповідач частково виконав зобов`язання щодо оплати вартості виконаних позивачем робіт, а саме на суму 22000,00 грн (в рахунок погашення заборгованості за рахунком №СПС0037168 від 14.11.2022 на суму 80092,20 грн.), внаслідок чого заборгованість склала 297 159,31 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих йому послуг (виконаних робіт) стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Аналогічні положення містить ст.174 Господарського кодексу України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, змінуа бо припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 626, ст. 629 ЦК України).

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду підрядник зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові

Згідно зі статтю 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Статтею 854 ЦК України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З положень ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України слідує, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч.7 ст. 193 ГК України.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами у 2022 році були підписані без зауважень Замовлення-наряди технічного обслуговування на загальну суму 319 159,31 грн., які містять посилання на те, що дані документи мають юридичну силу акту виконаних робіт. Зазначені документи з боку замовника були підписані уповноваженими представниками, які діяли на підставі довіреностей серії АА №119225 від 23.09.2022 на ім`я Просвиркина О.О., серії АА №119659 від 15.11.2022 та серії АА №119813 від 11.12.2022 на ім`я Шарова С.Д.

Також суду надані докази часткового виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг (виконаних робіт) на суму 22 000,00 грн, а саме виписка по рахунку від 29.11.2022, відповідно до якої грошові кошти в зазначеному розмірі були перераховані за ремонт авто згідно рахунку №СПС0037168 від 14.11.2022. Платник АТ «МОТОР СІЧ» - Шаров С.Д.

Отже матеріалами справи підтверджено виконання позивачем робіт за договором (надання відповідачу послуг з сервісного технічного обслуговування). Відповідач, в свою чергу, грошові зобов`язання за договором не виконав. Доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми суду не надав.

Щодо заперечень відповідача про відсутність повноважень у осіб, які підписували замовлення-наряди діяти від імені АТ «МОТОР-СІЧ», суд зазначає наступне. Наявні в матеріалах справи докази спростовують позицію відповідача щодо відсутності повноважень у зазначених вище осіб, в т.ч. Шарова С.Д., діяти від імені відповідача. А саме суду надані: копії замовлень-нарядів та довіреностей за попередній період виконання позивачем зобов`язань щодо ремонту авто і докази оплати цих послуг (робіт) відповідачем; копію виписки по рахунку від 29.11.2022 про сплату АТ «МОТОР СІЧ» в особі Шарова С.Д. грошових коштів за ремонт авто. Окрім цього відповідачем без жодних зауважень прийняті податкові накладні, які були складені позивачем за кожним замовленням-нарядом.

На підставі викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 297 159,31 грн основного боргу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання позивачем також нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 7424,91 грн за загальний період прострочення з 20.12.2022 по 19.10.2023 та інфляційні втрати у розмірі 8944,73 за період прострочення з січня 2023 по вересень 2023 (включно).

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Факт порушення грошового зобов`язання підтверджується матеріалами справи та є доведеним.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що розрахунки здійснені правильно, а тому враховуючи положення ст. 625 ЦК України вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню у заявлених позивачем розмірах.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

При зверненні з позовом до суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС» було сплачено за платіжною інструкцією № 10953 від 05.09.2023 судовий збір у розмірі 4734,36 грн. Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується відповідною випискою суду. Дата надходження виписки до суду 06.09.2023.

Після уточнення позивачем розміру заявлених ним позовних вимог (зменшення розміру позовних вимог в частині основного боргу та суми інфляційних втрат, а також збільшення позовних вимог в частині 3% річних) розмір судового збору повинен складати 4702,93 грн. - 1,5% від заявленої до стягнення суми 313528,95 грн), тобто переплата суми судового збору становить 31,43 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір в сумі 31,43 грн., сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС» за платіжною інструкцією № 10953 від 05.09.2023, підлягає поверненню позивачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з Державного бюджету України, за ухвалою судуза відповідним клопотанням позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС», (69063, м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, буд. 109) суму 297 159 (двісті дев`яносто сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн 31 коп. основного боргу, суму 8944 (вісім тисяч дев`ятсот сорок чотири) грн 73 коп. інфляційних втрат та суму 7424 (сім тисяч чотириста двадцять чотири) грн 91 коп. 3% річних.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС», (69063, м. Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, буд. 109) суму 4702 (чотири тисячі сімсот дві) грн 93 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 23.01.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва