ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

18.01.2024 року м.Дніпро Справа № 904/5119/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2023р. (суддя Бондарєв Е.М., м. Дніпро) у справі

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ідентифікаційний код 03342184)

до Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 104 954,27 грн. заборгованості за теплову енергію, 371,95 грн. заборгованості за абонентське обслуговування, 17 824,55 грн. інфляційних втрат, 3 001,31 грн. 3% річних

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №236/07 від 27.07.2023 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни заборгованості на загальну суму 126 152,08 грн., з яких:

- 104 954,27 грн. заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 23.03.2023;

- 371,95 грн. заборгованість за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 31.05.2023;

- 17 824,55 грн. інфляційні втрати за період з лютого 2022 року по червень 2023 року;

- 3 001,31 грн. 3% річних за період з 01.02.2022 по 18.07.2023.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2023р. позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни про стягнення 104 954,27 грн. заборгованості за теплову енергію, 371,95 грн. заборгованості за абонентське обслуговування, 17 824,55 грн. інфляційних втрат, 3 001,31 грн. 3% річних задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ідентифікаційний код 03342184) 104 954,27 грн. заборгованості за теплову енергію, 371,95 грн. заборгованості за абонентське обслуговування, 17 824,55 грн. інфляційних втрат, 3 001,31 грн. 3% річних та 2 684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд" фізична особа-підприємць Філь Олена Дмитрівна звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду та прийняти нове рішення, яким залишити позов без розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2024р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/5119/23.Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни (50084, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2023 у справі № 904/5119/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 904/5119/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2023р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2684, 00 грн.

Пунктами 2.1., 2.2. частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання позовної заяви) визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір, у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Частиною 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до п. 2.4. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що законом України від 26.05.2021р. № 2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до статті 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 916/228/22, особи, які після 04.10.2021р. подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір".

З огляду на те, що скаржником у даній справі апеляційна скарга подана в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягає ним сплаті за подання апеляційної скарги має бути розрахований судом із застосуванням понижуючого коефіцієнта, передбаченого ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", а саме коефіцієнт 0,8 пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що апелянт згідно апеляційної скарги просить скасувати рішення суду в повному обсязі, то судовий збір за подання даної апеляційної скарги підлягає сплаті, у розмірі 3220,80 грн. ( 2684 х 150% х 0,8).

Скаржником при поданні апеляційної скарги не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Натомість, в апеляційній скарзі заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивовано посиланням на ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» - «Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав» та роз`яснень у листу ВССУ від 09.08.2017 р. N 93-1517/0/4-17 «Щодо застосування частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" - судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав як споживачів не стягується.

Позивачем надано заперечення на клопотання про звільнення зі сплати судового збору.

Вказане заперечення на клопотання мотивоване тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення, а отже не отримує послуги для власних потреб як передбачено ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», так як приміщення є нежитлове, а отже його цільове призначення не для потреб проживання а для ведення господарської діяльності. Вказане також підтверджується тим, що тариф, який застосовується КПТМ «Криворіжтепломережа» для категорії споживача-відповідача нежитлових приміщень «інші споживачі», так як споживач не підпадає під категорії а ні населення, а ні бюджетні організації, а ні релігійні організації. Скаржник не є споживачем згідно приписів а ні згідно приписів ЗУ «Про захист прав споживачів», а ні згідно приписів ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Отже, враховуючи приписи перелічених нормативно-правових актів пільги щодо несплати судового збору у скаржника відсутні, так як норми ЗУ «Про захист прав споживачів», як спеціального закону що регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг (які є фізичні особи, без статусу підприємця) та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності на скаржника не чинять юридичний вплив.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 зазначеного вище Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021р. у справі №0940/2276/18).

З огляду на зазначене, приписи п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" поширюються на окремі категорії сторін, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

Посилання апелянта на приписи ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки вказана норма на спірні правовідносини не поширюється, а тому і підстави для звільнення від сплати судового збору у даній справі відсутні.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена.

Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір.

Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України регламентовано, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги скаржнику слід заплатити судовий збір у сумі 3220 грн. 80 коп. та надати належні докази сплати судового збору апеляційному суду.

У разі, якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги в строк установлений судом, заява (скарга) вважається неподаною та повертається скаржнику (ч. 4 ст. 174, ч.ч.6, 8 ст. 260 ГПК України).

Керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 174, 234-235, 258, 260 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Філь Олени Дмитрівни (50084, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2023 у справі № 904/5119/23 залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 3220 грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв