УХВАЛА

м. Київ

24.01.2024Справа № 910/138/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" (07320, Вишгородський р-н, Київська обл., с. Сухолуччя, вул. Травнева, буд. 1Б)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5) в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03049, м. Київ, вул. Уманська, 8)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Прокредит Банк" (03049, м. Київ, пр-т Берестейський, буд. 107а, ідентифікаційний код: 21677333).

про стягнення 528 743, 55 грн та зобов`язання здійснити виконання обов`язку в натурі

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 528 743,55 грн та зобов`язання виконання умов договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" (надалі - позивач) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - відповідач) було укладено договір про закуплю матеріально-технічних ресурсів №ПК/МТЗ/23440/Ю від 19.07.2023 з додатковою угодою №1 від 15.08.2021 (надалі - договір) на поставку товару, укладений за процедурою закупівлі "Пральний порошок для промислових пралень Пасажирської Компанії", ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-04-007644-а. Проте відповідач порушив умови договору, а саме в частині оплати поставленої продукції, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 459 600,00 грн, крім цього останній нарахував до стягнення 0,1 % річних від простроченої суми у розмірі 143,55 грн.

Також позивач зазначає що, відповідачем в порушення умов договору, не здійснено надання письмових рознарядок на поставку залишку товару у кількості 20 000 кг на суму 919 200, 00 грн, що спричиняє позивачу упущену вигоду, в зв`язку з чим просить зобов`язати відповідача надати письмову рознарядку на поставку залишку товару, прийняти товар та оплатити його.

Крім того, як вказує позивач, відповідачем було подано письмову вимогу № ПК-07/2573 від 20.12.2023 за банківською гарантією № 202.53428 від 29.06.2023, відповідно до якої Акціонерним товариством "Прокредит Банк" 22.12.2023 було автоматичному режимі списано кошти у сумі 69 000, 00 грн, які вносились позивачем як гарантійна сума належного виконання договору, що підтверджується копією меморіального ордера № 470842775/7000 від 22.12.2023, отриманою банком. Однак позивач вважає що, відповідачем неправомірно застосовано стягнення коштів за банківською гарантією забезпечення виконання договору та зазначає що, Акціонерне товариство "Прокредит Банк" мало підстави не здійснювати сплату за гарантією.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах справи докази, судом зазначається наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Так, згідно пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028, 00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 по справі № 910/13737/19).

Позовні вимоги про зобов`язання здійснити виконання обов`язку в натурі, виконавши зобов`язання за Договором про закуплю матеріально-технічних ресурсів №ПК/МТЗ/23440/Ю від 19.07.2023 з додатковою угодою №1 від 15.08.2021 шляхом надання письмової рознарядки на поставку залишку товару у кількості 20 000 кг, який ще не був поставлений постачальником за договором, на суму 919 200, 00 грн з ПДВ, а також прийняти та оплатити цей товар згідно умов договору свідчить про їх майновий характер.

Заявлені вимоги позивача про зобов`язання виконати умови договору поставки, шляхом подання заявки на поставку товару вартістю 919 200, 00 грн., прийняття товару вартістю 919 200, 00 грн. та оплати товару вартістю 919 200, 00 грн ґрунтуються на наявності грошових вимог позивача, що виникли на підставі відповідного договору. Наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача до відповідача. Отже, позовні вимоги про зобов`язання виконати умови договору поставки, шляхом подання заявки на поставку товару вартістю 919 200, 00 грн, прийняття товару вартістю 919 200, 00 грн та оплати товару вартістю 919 200, 00 грн мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається на підставі статті 4 Закону України "Про судовий збір" виходячи з розміру грошових вимог позивача, на припинення яких спрямовано позов.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.08.20 у справі №910/13737/19.

Отже, оскільки предметом позову є шість самостійних вимог майнового характеру: про стягнення заборгованості за договором про закуплю матеріально-технічних ресурсів №ПК/МТЗ/23440/Ю від 19.07.2023 з додатковою угодою №1 від 15.08.2021 в сумі 459 600, 00 грн; 0,1 процент річних від простроченої суми - 143, 55 грн; суми коштів, стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" внаслідок подання письмової вимоги №ПК-07/2573 від 20.12.2023 за банківською гарантією №202.53428 від 29.06.2023, у розмірі 69 000, 00 грн, які вносились позивачем як гарантійна сума належного виконання договору; про зобов`язання надати письмової рознарядки на поставку залишку товару за договором, на суму 919 200, 00 грн; про зобов`язання прийняти товар вартістю 919 200, 00 грн та про зобов`язання оплатити товар вартістю 919 200, 00 грн, за розгляд даної позовної заяви підлягає сплаті судовий збір у розмірі 49 295, 15 грн.

Однак, на підтвердження виконання приписів господарського процесуального закону позивачем додано платіжну інструкцію №5404 від 22.12.2023 на суму 2 684, 00 грн, що на 46 611, 15 грн менше від встановленої суми.

Таким чином, позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом надання до суду доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на вказане, позовна заява підлягає залишенню без руху у відповідності до приписів ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 164, 176, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 528 743, 55 грн та зобов`язання здійснити виконання обов`язку в натурі залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Гренландія НВП" строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви - шляхом подання суду доказів які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

4. У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 24.01.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Пукшин