ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2024 р. Справа№ 910/16181/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Роменської міської ради Сумської області

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2023

за результатами розгляду заяви Державного підприємства "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" про забезпечення позову до подання позовної заяви

у справі № 910/16181/23 (суддя Шкурдова Л.М.),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави заяви про забезпечення позову.

Державне підприємство "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (далі - ДП "ДГ АФ "Надія" ІСГПС НААУ", заявник) одночастно з позовною заявою звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1) заборони Роменській міській раді Сумської області (), державним реєстраторам визначеним Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в тому числі Міністерству юстиції України, нотаріусам та іншим акредитованим особам, проводити реєстраційні дії, інші дії, щодо внесення будь яких змін до відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо земельних ділянок на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області загальною площею 1342,6094 га, з кадастровими номерами: :01:002:0075 площею 26,1521 га; :01:002:0084 площею 66,8287 га; :01:002:0071 площею 15,4155 га; :01:002:0072 площею 14,7324 га; :01:002:0070 площею 2,3891 га; :01:002:0073 площею 2,2591 га; :01:002:0081 площею 104,1234 га; :01:002:0080 площею 39,7456 га; :03:001:0177 площею 83,0218 га; :03:001:0168 площею 15,481 га; :03:001:0167 площею 15,375 га; :03:001:0164 площею 26,13 га; :03:001:0175 площею 30,7 га; :03:001:0163 площею 5,6201 га; :03:001:0166 площею 129,8464 га; :03:001:0174 площею 96,7829 га; :03:001:0170 площею 22,2563 га; :03:001:0169 площею 26,5608 га; :03:001:0172 площею 79,3791 га; :03:001:0176 площею 61,8289 га; :03:001:0181 площею 147,8296 га; :03:001:0178 площею 19,9476 га; :02:002:0005 площею 16,0144 га; :02:002:0004 площею 12,0334 га; :02:005:0003 площею 83,7064 га; :02:005:0002 площею 102,5545 га; :02:003:0002 площею 40,9624 га; :03:001:0180 площею 54,9329 га - до вирішення справи по суті;

2) заборони будь-яким фізичним особам та/або юридичним особам, у тому числі всім підприємствам, установам, організаціям, незалежно від форм власності та галузевої належності, у тому числі, але не виключно органам державної влади та управління, органам місцевого самоврядування чинити перешкоди Державному підприємству "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" в користуванні у тому числі, але не виключно, як власними, так і залученими силами, збирати врожай, зберігати врожай, транспортувати врожай, обробляти ґрунт, здійснювати посівні роботи, земельними ділянками на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області загальною площею 1342,6094 га, з кадастровими номерами: :01:002:0075 площею 26,1521 га; :01:002:0084 площею 66,8287 га; :01:002:0071 площею 15,4155 га; :01:002:0072 площею 14,7324 га; :01:002:0070 площею 2,3891 га; :01:002:0073 площею 2,2591 га; :01:002:0081 площею 104,1234 га; :01:002:0080 площею 39,7456 га; :03:001:0177 площею 83,0218 га; :03:001:0168 площею 15,481 га; :03:001:0167 площею 15,375 га; :03:001:0164 площею 26,13 га; :03:001:0175 площею 30,7 га; :03:001:0163 площею 5,6201 га; :03:001:0166 площею 129,8464 га; :03:001:0174 площею 96,7829 га; :03:001:0170 площею 22,2563 га; :03:001:0169 площею 26,5608 га; :03:001:0172 площею 79,3791 га; :03:001:0176 площею 61,8289 га; :03:001:0181 площею 147,8296 га; :03:001:0178 площею 19,9476 га; :02:002:0005 площею 16,0144 га; :02:002:0004 площею 12,0334 га; :02:005:0003 площею 83,7064 га; :02:005:0002 площею 102,5545 га; :02:003:0002 площею 40,9624 га; :03:001:0180 площею 54,9329 г - до вирішення справи по суті.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що земельні ділянки, щодо яких він просить вжити заходи забезпечення позову, належать йому, як державному підприємству на праві постійного користування, та мають статус особливо цінних земель, a тому на них розповсюджується застереження визначені п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та ч. 2 ст. 117 ЗК України, якими встановлено заборону передавання земель державної власності до комунальної власності. Однак, Роменська міська рада Сумської області всупереч вказаних норм та наявної заборони на відчуження та розпорядження земельними ділянками, встановленою ухвалою Вищого антикорупційного суду України у справі № 991/2120/20 в рамках кримінального провадження № 0000585 від 15.07.2019, прийняла рішення, яким до комунальної власності прийнято земельні ділянки щодо яких виник спір та які в подальшому можуть бути передані у приватну власність третім особам. При цьому, на сьогоднішній день врожай соняшника 2023 року знаходиться на полях, на які не допускають робітників заявника та його сільськогосподарську техніку для виконання сільськогосподарських робіт по збору врожаю соняшника 2023 року.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2023 у справі № 910/16181/23 заяву Державного підприємства "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" про забезпечення позову (до подання позовної заяви) задоволено повністю.

Заборонено Роменській міській раді Сумської області, державним реєстраторам визначеним Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в тому числі Міністерству юстиції України, нотаріусам та іншим акредитованим особам, проводити реєстраційні дії, інші дії, щодо внесення будь яких змін до відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо земельних ділянок на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області загальною площею 1342,6094 га, з кадастровими номерами: :01:002:0075 площею 26,1521 га; :01:002:0084 площею 66,8287 га; :01:002:0071 площею 15,4155 га; :01:002:0072 площею 14,7324 га; :01:002:0070 площею 2,3891 га; :01:002:0073 площею 2,2591 га; :01:002:0081 площею 104,1234 га; :01:002:0080 площею 39,7456 га; :03:001:0177 площею 83,0218 га; :03:001:0168 площею 15,481 га; :03:001:0167 площею 15,375 га; :03:001:0164 площею 26,13 га; :03:001:0175 площею 30,7 га; :03:001:0163 площею 5,6201 га; :03:001:0166 площею 129,8464 га; :03:001:0174 площею 96,7829 га; :03:001:0170 площею 22,2563 га; :03:001:0169 площею 26,5608 га; :03:001:0172 площею 79,3791 га; :03:001:0176 площею 61,8289 га; :03:001:0181 площею 147,8296 га; :03:001:0178 площею 19,9476 га; :02:002:0005 площею 16,0144 га; :02:002:0004 площею 12,0334 га; :02:005:0003 площею 83,7064 га; :02:005:0002 площею 102,5545 га; :02:003:0002 площею 40,9624 га; :03:001:0180 площею 54,9329 га - до вирішення справи по суті.

Заборонено будь-яким фізичним особам та/або юридичним особам, у тому числі всім підприємствам, установам, організаціям, незалежно від форм власності та галузевої належності, у тому числі, але не виключно органам державної влади та управління, органам місцевого самоврядування чинити перешкоди Державному підприємству "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" в користуванні у тому числі, але не виключно, як власними, так і залученими силами, збирати врожай, зберігати врожай, транспортувати врожай, обробляти ґрунт, здійснювати посівні роботи, земельними ділянками на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області загальною площею 1342,6094 га, з кадастровими номерами: :01:002:0075 площею 26,1521 га; :01:002:0084 площею 66,8287 га; :01:002:0071 площею 15,4155 га; :01:002:0072 площею 14,7324 га; :01:002:0070 площею 2,3891 га; :01:002:0073 площею 2,2591 га; :01:002:0081 площею 104,1234 га; :01:002:0080 площею 39,7456 га; :03:001:0177 площею 83,0218 га; :03:001:0168 площею 15,481 га; :03:001:0167 площею 15,375 га; :03:001:0164 площею 26,13 га; :03:001:0175 площею 30,7 га; :03:001:0163 площею 5,6201 га; :03:001:0166 площею 129,8464 га; :03:001:0174 площею 96,7829 га; :03:001:0170 площею 22,2563 га; :03:001:0169 площею 26,5608 га; :03:001:0172 площею 79,3791 га; :03:001:0176 площею 61,8289 га; :03:001:0181 площею 147,8296 га; :03:001:0178 площею 19,9476 га; :02:002:0005 площею 16,0144 га; :02:002:0004 площею 12,0334 га; :02:005:0003 площею 83,7064 га; :02:005:0002 площею 102,5545 га; :02:003:0002 площею 40,9624 га; :03:001:0180 площею 54,9329 г - до вирішення справи по суті.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявник має намір звернусь із позовом про визнання незаконним рішення Роменської міської ради Сумської області від 23.12.2021 та позовом про визнання відсутнім права користування земельними ділянками та скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором Виконавчого комітету Кириківської селищної ради Сумської області Котляровим Олексієм Ігоровичем. З огляду на зазначене місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність зберегти правове становище, яке існує наразі між потенційними учасниками господарського спору та задовольнити заяву про забезпечення позову, вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони чинити перешкоди в користуванні у тому числі, але не виключно збирати врожай, зберігати врожай, транспортувати врожай, обробляти ґрунт, здійснювати посівні роботи, земельними ділянками з кадастровими номерами згідно переліку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Роменська міська рада Сумської області 25.10.2023 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2023 у справі № 910/16181/23; ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції прийнято оскаржувану ухвалу без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, скаржник вважає, що судом першої інстанції не було враховано обставин того, що ДП "ДГ АФ "Надія" ІСГПС НААУ" не має права постійного користування спірними земельними ділянками, тому не є особою, чиї права та інтереси порушуються вчиненням реєстраційних дій.

Окрім того, за твердженням апелянта, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не було враховано, що судовим рішенням у справі №910/1558/22 відмовлено ДП "ДГ АФ "Надія" ІСГПС НААУ" в задоволені позову в частині визнання за останнім права користування спірними земельними ділянками, що спростовує висновок суд у даній справі про порушенні права ДП "ДГ АФ "Надія" ІСГПС НААУ" користуватись земельними ділянками та збирати врожай.

Разом з цим заявником у даній справі не надано доказів, що відповідачем вчиняються дії, які спрямовані на термінове відчуження або іншим чином реалізацію земельних ділянок. Заявник не довів, а суд першої інстанції не перевірив, як вжиття заходу забезпечення позову шляхом вчинення реєстраційних дій сприятиме виконанню судового рішення у разі його винесення в майбутньому.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2023 справу № 910/16181/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 20.10.2023 у справі № 910/16181/23. Відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Роменської міської ради Сумської області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2023 у справі № 910/16181/23 до надходження до суду матеріалів оскарження.

09.11.2023 матеріали справи № 910/16181/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 апеляційну скаргу Роменської міської ради Сумської області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2023 у справі № 910/16181/23 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Надано скаржнику десять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу суду від 20.11.2023 скаржник отримав 04.12.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, скаржником 12.12.2023 (до суду надійшло 18.12.2023) усунуто недоліки апеляційної скарги та надано суду докази на підтвердження повноважень Волошиної Лідії Володимирівни на представництво/самопредставництво інтересів скаржника у Північному апеляційному господарському суді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Роменської міської ради Сумської області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2023 у справі № 910/16181/23, справу № 910/16181/23 призначено до розгляду на "09" січня 2024 року об 11 год 20 хв.

Явка представників учасників справи.

У судове засідання 09.01.2024 представники Роменської міської ради Сумської області, ДП "ДГ АФ "Надія" ІСГПС НААУ", Міністерства юстиції України не з`явилися.

09.01.2024 від представника Міністерства юстиції України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №910/16181/23 на іншу дату. Клопотання обґрунтоване неможливістю прибуття у судове засідання представника через великий обсяг роботи.

З огляду на те, що явка учасників справи в судове засідання не визнавалася обов`язковою, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд апеляційної інстанції у судовому засіданні 09.01.2024 протокольною ухвалою без виходу до нарадчої кімнати відхилив заявлене клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, дійшовши висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представника Міністерства юстиції України за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями.

За приписами частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Оскільки явка представників у судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників Роменської міської ради Сумської області, ДП "ДГ АФ "Надія" ІСГПС НААУ", Міністерства юстиції України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Предметом апеляційного перегляду є питання щодо наявності або відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом наведеної норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення ефективного судового захисту порушених чи оспорюваних прав позивача та у подальшому виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення ефективного судового захисту та гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову заявник зазначає, що земельні ділянки, щодо яких він просить вжити заходи забезпечення позову, належать йому, як державному підприємству на праві постійного користування, та мають статус особливо цінних земель, a тому на них розповсюджуються застереження визначені п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та ч. 2 ст. 117 ЗК України, якими встановлено заборону передавання земель державної власності до комунальної власності. Однак, Роменська міська рада Сумської області всупереч вказаних норм та наявної заборони на відчуження та розпорядження земельними ділянками, яка застосована встановленою ухвалою Вищого антикорупційного суду України у справі № 991/2120/20 в рамках кримінального провадження № 0000585 від 15.07.2019, прийняла рішення, яким до комунальної власності прийнято земельні ділянки щодо яких виник спір та які в подальшому можуть бути передані у приватну власність третім особам. При цьому, на сьогоднішній день врожай соняшника 2023 року знаходиться на полях, на які не допускають робітників заявника та його сільськогосподарську техніку для виконання сільськогосподарських робіт по збору врожаю соняшника 2023 року.

Відповідно до Статуту ДП "ДГ АФ "Надія" ІСГПС НААУ" (), затвердженого Президентом Національної академії аграрних наук України, засноване на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України (далі - Академія), як органу управління державним майном.

У заяві заявник зазначає, що постановою Президії Верховної Ради Української РСР "Про статус Української академії аграрних наук" від 29 липня 1991 року №1370-ХІІ, ч. 3 ст. 8 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності" від 01.12.1998 №284-XIV було передано Національній академії аграрних наук України земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, та надані повноваження щодо визначення порядку їх використання. Водночас, у постійне користування Скаржнику були передані саме ті земельні ділянки, що перебувають у розпорядженні наукових установ Національної академії аграрних наук України, якій у свою чергу нормами Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності" від 01.12.1998 №284-XIV були надані у постійне користування.

Відповідно до положень Статуту земельні ділянки, які були надані у постійне користування для розміщення об`єктів, здійснення науково-дослідної та господарської діяльності, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння, вирощування садивного матеріалу сільськогосподарських культур, кормів для племінних тварин і пропаганди ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визначених Статутом Академії та цим Статутом, є державною власністю. Вилучення земельних ділянок підприємства може здійснюватися лише за згодою Президії Національної академії аграрних наук України відповідно до норм діючого законодавства (п.п. 4.4, 4.5 Статуту).

Також, згідно з пунктом 7 Перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Посилаючись на вказані обставини, заявник стверджує, що Державне підприємство "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства, право користування землею якого було передбачено на законодавчому рівні Земельним кодексом УРСР від 1922 року та земельним кодексом УРСР від 1970 року, зберігає за собою право користування землею.

Як вбачається із заяви, ДП "ДГ АФ "Надія" ІСГПС НААУ" стало відомо, що Рішенням Роменської міської ради Сумської області від 23.12.2021 (https://romny- k.gov.ua/rishennya-miskoi-radi-uk/8-sklikarmya/025-dvadcyat-pyata-sesiva-romenskoi-mis/pro- priynyattya-zemelnikh-dilyanok-sil-2 /) було вирішено:

1) Прийняти із державної власності в комунальну власність Роменської міської ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2301,5495 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області.

Оскаржуване Рішення було прийнято з посиланням на пункт 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, згідно якого землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, які необхідні державі для виконання її функцій, та у зв`язку із знаходженням земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Роменської міської територіальної громади, право на які не перереєстровано за Роменською міською радою.

Згідно з пп. а) п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Відповідно до ч. 2 ст. 117 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Так як, спірні земельні ділянки, за твердженням заявника, належать йому на праві постійного користування, та мають статус особливо цінних земель, то на них розповсюджується застереження визначені п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та ч. 2 ст. 117 ЗК України.

Частиною 9 статті 149 та частиною 2 статті 150 Земельного кодексу України закріплено, що припинення права постійного користування особливо цінними землями з підстав добровільної відмови від користування ними або шляхом їх вилучення здійснюється КМУ за погодженням з ВРУ.

Заявник зазначає, що Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, президія НААН, ГУ Держгеокадастру у Сумській області з моменту формування земельних ділянок ДП "ДГ "АФ Надія" на даний час не приймали жодних рішень, які стосуються припинення права постійного користування такими ділянками.

Разом з тим, 04.09.2023 державним реєстратором Виконавчого комітету Кириківської селищної ради Сумської області Котляровим Олексієм Ігоровичем (далі - державний реєстратор), було проведено ряд реєстраційних дій, що полягали у проведенні державної реєстрації права власності на земельні ділянки з зазначеними вище кадастровими номерами за Роменською міською радою на підставі рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з наступними індексними номерами: 69140486, 69140612, 69140898, 69141065, 69141326, 69141461, 69142363, 69142778, 69142876, 69142964, 69143109, 69143206, 69143384, 69143472, 69143549, 69143632, 69144846, 69144890, 69144923, 69144954, 69144992, 69145043, 69145071, 69145102, 69145154, 69145183, 69145214 та 69145254.

Таким чином, за твердженням заявника, вказані вище протиправні реєстраційні дії, призвели до незаконного виключення земельних ділянок з державної власності, незаконної зміни власника земельних ділянок та ігнорування рішення суду про арешт із забороню на відчуження та розпорядження.

Крім того, 13.032020 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду у справі №991/2120/20 було накладено арешт y кримінальному провадженні №0000585 від 15.07.2019 за фактом зловживання службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Сумській області своїм службовим становищем, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України із встановленням заборони на відчуження та розпоряджання на земельні ділянки на території Роменського району Сумської області.

Таким чином, за твердженням заявника, спірне Рішення від 23.12.2021 було прийнято всупереч арешту із встановленням заборони на відчуження та розпорядження земельними ділянками, вжитого ухвалою Вищого антикорупційного суду України від 13.03.2020 у справі № 991/2120/20 в рамках кримінального провадження № 0000585 від 15.07.2019, який станом на 23.12.2021 не скасований.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Заявник обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що фактично Роменська міська рада Сумської області всупереч наявної заборони на відчуження та розпорядження земельними ділянками, встановленими ухвалою Вищого антикорупційного суду України по справі № 991/2120/20 в рамках кримінального провадження № 0000585 від 15.07.2019 прийняла рішення, яким до комунальної власності прийнято земельні ділянки, щодо яких виник спір та які в подальшому можуть бути передані у приватну власність третім особам.

Невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони проводити реєстраційні дії, інші дії, щодо внесення будь-яких змін до відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо земельних ділянок на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області загальною площею 1342,6094 га може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Заявник також зауважує, наразі розпочався період збирання врожаю.

На сьогоднішній день врожай соняшника 2023 року знаходиться на полях за адресою: Сумська обл, Роменський р-н, с. Перехрестівка, на які сторонні особи не допускають ані робітників Господарства для виконання сільськогосподарських робіт по збору врожаю, ані сільськогосподарську техніку до місць збирання врожаю 2023 року.

Крім того, третіми особами здійснюються дії щодо збору врожаю соняшника 2023 року, належного заявнику, та розташованого на земельних ділянках, які використовуються заявником у своїй господарській діяльності, щодо яких виник спір.

Заявник вказує, що неодноразово звертався до правоохоронних органів задля забезпечення правопорядку та можливості усунення перешкод при виконанні сільськогосподарських робіт по збору врожаю та задля фіксування факту викрадення з поля та вивезення в невідомому напрямку третіми особами врожаю соняшника 2023 року, який належить заявнику.

Звернення заявника до правоохоронних органів 10.10.2023 та 13.10.2023 підтверджується копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.10.2023, складеного службовою особою Роменського районного відділу поліції наданими поясненнями директора ДП "ДГ АФ "Надія" ІСГПС НААУ" Жилича О.В. службовій особі Роменського районного відділу поліції та протоколом огляду від 13.10.2023 р., складеним Старшим слідчим СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області, підполковником поліції Ващенком О.О.

Заявник стверджує, що з метою дотримання балансу прав та законних інтересів заявника, забезпечення позову шляхом заборони будь-яким фізичним особам та /або юридичним особам, у тому числі усім підприємствам, установам, організаціям, незалежно від форм власності та галузевої належності, у тому числі, але не виключно органам державної влади та управління, органам місцевого самоврядування - чинити перешкоди у користуванні земельними ділянками (збирання врожаю, його зберігання, транспортування, обробіток ґрунту, сівба тощо) на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області загальною площею 1342,6094 га буде адекватним та співмірним заявленим вимогам засобом забезпечення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Також заявник наголошує, що врожай, який вирощується на земельних ділянках щодо яких виник спір, є основним джерелом доходу ДП "ДГ АФ "Надія" ІСГПС НААУ", невжиття заходів забезпечення позову спричинить ситуацію, за якої збір урожаю 2023 року буде вчинений особами, які не є правокористувачами зазначених земельних ділянок, що спричинить значні майнові збитки ДП "ДГ АФ "Надія" ІСГПС НААУ" та унеможливить сплату заявником податків та зборів.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 236 ГПК України).

Під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи вчиняти певні дії (займатися певною діяльністю), а тому суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета позову, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Враховуючи те, що заявник має намір звернусь із позовом про визнання незаконним рішення Роменської міської ради Сумської області від 23.12.2021 та позовом про визнання відсутнім права користування земельними ділянками та скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором Виконавчого комітету Кириківської селищної ради Сумської області Котляровим Олексієм Ігоровичем, суд вбачає за необхідне зберегти правове становище, яке існує наразі між потенційними учасниками господарського спору, задовольнити заяву про забезпечення позову та вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони чинити перешкоди в користуванні у тому числі, але не виключно збирати врожай, зберігати врожай, транспортувати врожай, обробляти ґрунт, здійснювати посівні роботи, земельними ділянками з кадастровими номерами згідно переліку.

У разі невжиття заходів забезпечення позову поновлення прав заявника внаслідок задоволення позовних вимог буде неможливим, а обраний заявником спосіб захисту, який на час подання заяви про забезпечення позову є ефективним, тобто таким, що призводить до захисту і поновлення порушених прав, не вважатиметься таким.

Такого висновку суд дійшов з огляду на те, що матеріалами заяви, рішенням Господарського суду міста Києва 15.11.2022 у справі №910/1558/22, яке набрало законної сили, встановлено, що заявник використовує спірні земельні ділянки у своїй підприємницькій діяльності, отже має право на збір врожаю на таких земельних ділянках.

Арешт на спірні земельні ділянки накладено ухвалою Вищого антикорупційного суду від 13.03.2020 №991/2120/20 в рамках кримінального провадження 000585, який є чинним на сьогоднішній день, а отже здійснення державної реєстрації мало бути проведено з врахуванням наявності такого обтяження.

Обмеження заявника у праві допуску до спірних земельних ділянок призведе до неможливості подальшого виконання ним своєї статутної діяльності, яка нерозривно пов`язана із провадженням діяльності на спірних земельних ділянках.

Крім того, суд зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суду слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд вважає, що такі заходи не спричиняють порушення прав третіх осіб.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви Державного підприємства "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" про забезпечення позову.

У зв`язку з наведеним, доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених вище обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні правові підстави для скасування або зміни ухвали Господарського суду міста Києва від 20.10.2023 у справі № 910/16181/23.

У зв`язку з зазначеним апеляційна скарга Роменської міської ради Сумської області на ухвали Господарського суду міста Києва від 20.10.2023 у справі № 910/16181/23 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються апеляційним господарським судом на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Роменської міської ради Сумської області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2023 у справі №910/16181/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2023 у справі №910/16181/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/16181/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 16.01.2024.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Г.П. Коробенко