ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 Справа № 914/3066/23

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Львів», м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаура», м. Львів
про:стягнення боргу
Суддя Крупник Р.В. Секретар Зусько І.С.
Представники сторін:
від позивача:Бойчук Т.В. адвокат;
від відповідача:не з`явився.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Львів» (надалі Позивач, ТОВ «Ренесанс-Львів») звернулось до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаура» (надалі Відповідач, ТОВ «Лаура») про стягнення боргу.

Ухвалою від 18.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 13.11.2023.

Ухвалою від 13.11.2023 підготовче засідання у справі відкладено на 18.12.2023.

Ухвалою від 18.12.2023 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 15.01.2024.

У судове засідання 15.01.2024 представник позивача з`явився. Бойчук Т.В. повідомив, що сума боргу відповідача станом на дату проведення засідання не змінилась, та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 15.01.2024 не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник) укладено низку договорів про надання фінансової допомоги на зворотній основі, а саме: №2 від 25.05.2022 на суму 300`000,00 грн., №3 від 25.06.2022 на суму 96`000,00 грн., №4 від 19.07.2022 на суму 115`600,00 грн., №5 від 19.08.2022 на суму 218`000,00 грн. Умови вказаних договорів є ідентичними.

Як стверджує позивач, свої зобов`язання за договорами він виконав належним чином та передав відповідачу фінансову допомогу на загальну суму 729`600,00 грн. Разом з цим, відповідач у встановлені договорами строки не повернув надану йому фінансову допомогу.

Зважаючи на це, ТОВ «Ренесанс-Львів» звернулось до суду із цим позовом про стягнення боргу у розмірі 729`600,00 грн.

Аргументи відповідача.

Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), не скористався та не подав до суду у встановлений процесуальним законом строк відзиву на позовну заяву.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник) укладено низку Договорів про надання фінансової допомоги на зворотній основі (надалі Договори), згідно із умовами яких позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти у визначеному розмірі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк та в порядку, що встановлені договорами.

Так, матеріалами справи підтверджується укладення між сторонами договорів:

- №2 від 25.05.2022 щодо надання позики у розмірі 300`000,00 грн. зі строком повернення до 25.05.2023;

- №3 від 25.06.2022 щодо надання позики у розмірі 96`000,00 грн. зі строком повернення до 25.06.2023;

- №4 від 19.07.2022 щодо надання позики у розмірі 115`600,00 грн. зі строком повернення до 19.07.2023;

- №5 від 19.08.2022 щодо надання позики у розмірі 218`000,00 грн. зі строком повернення до 19.09.2023.

Загальна сума позики за переліченими вище Договорами становить 729`600,00 грн.

Розділами 3 Договорів передбачено, що позикодавець перераховує суми позики в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника.

Позивач перерахував на рахунок відповідача суму грошових коштів у загальному розмірі 729`600,00 грн., чим виконав свої зобов`язання за Договорами. Вказане підтверджується копіями платіжних інструкцій кредитового переказу коштів №879 від 27.05.2022 на суму 300`000,00 грн., №893 від 27.06.2022 на суму 96`000,00 грн., №901 від 19.07.2022 на суму 115`600,00 грн., №915 від 19.08.2022 на суму 109`000,00 грн., №925 від 08.09.2022 на суму 109`000,00 грн.

Згідно із пунктами 2, 3 розділів 2 Договорів відсотки за користування позикою не нараховуються та не сплачуються. Суми позики, перераховані позичальнику, можуть бути використані ним на власний розсуд.

Позичальник зобов`язаний повернути суми позики (або неповернуті їх частини в разі дострокового погашення частини позики) в останній день строку, встановленого договорами (пункти 1 розділів 4 Договорів).

Судом встановлено, що у встановлені договорами терміни відповідач не повернув суми наданої йому поворотної фінансової допомоги, що вбачається зі змісту Довідки АТ «Кредобанк» №158-23293/23 від 04.10.2023.

Вказане стало підставою для звернення ТОВ «Ренесанс-Львів» до суду із цим позовом.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник) укладено Договори про надання фінансової допомоги на зворотній основі №2 від 25.05.2022, №3 від 25.06.2022, №4 від 19.07.2022 та №5 від 19.08.2022, які за своєю правовою природою є договорами позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На виконання умов Договорів позивач перерахував відповідачу 729`600,00 грн. поворотної фінансової допомоги, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій кредитового переказу коштів.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Сторони у договірному порядку погодили, що суму позики за договором №2 від 25.05.2022 потрібно повернути до 25.05.2023; за договором №3 від 25.06.2022 до 25.06.2023; за договором №4 від 19.07.2022 до 19.07.2023; за договором №5 від 19.08.2022 до 19.09.2023.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач свого обов`язку щодо повернення сум отриманої позики у встановлені Договорами терміни не дотримався, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 729`600,00 грн.

Доказів повного чи часткового повернення вказаної суми грошових коштів відповідачем до суду подано не було.

Зважаючи на викладене вище, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення із відповідача 729`600,00 грн. основної заборгованості.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 10 944,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 42, 46, 73, 74, 76-80, 123, 124, 126, 129, 222, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаура» (79021, м. Львів, вул. Садова, буд. 2А/12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-Львів» (79054, м. Львів, вул. Садова, буд. 2а, кв. 12; ) 729 600,00 грн. основного боргу та 10 944,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.01.2024.

Суддя Крупник Р.В.