ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3065/23

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Сухорук А.М. на підставі довіреності;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства „Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія „Укртатнафта до товариства з обмеженою відповідальністю „Менсіс про стягнення 34 388 632,76 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія „Укртатнафта (далі по тексту ПАТ „Укртатнафта) звернулось до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Менсіс (далі по тексту ТОВ „Менсіс) про стягнення грошових коштів у розмірі 34 388 632,76 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів №1906/2/2118 від 30.09.2018р. в частині оплати вартості поставленого позивачем товару.

Ухвалою суду від 24.07.2023 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

ТОВ „Менсіс не скористалось наданим законом правом на участь свого представника у даному судовому процесу. Про розгляд судом даної справи відповідач був повідомлений шляхом направлення ухвал на його юридичну адресу. Проте, до суду було повернуто неврученим рекомендоване повідомлення з ухвалою суду від 24.07.2023 з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою; до суду також було повернуто рекомендоване повідомлення про вручення 11.12.2023 відповідачу однієї з ухвал суду. Таким чином, ТОВ „Менсіс було належним чином повідомлено про розгляд судом даного спору.

Оскільки ТОВ „Менсіс не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

30.09.2018 між ПАТ „Укртатнафта (Постачальник) та ТОВ „Менсіс (Покупець) було укладено договір поставки нафтопродуктів №1906/2/2118, відповідно до п. п. 1.1., 1.2 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю нафтопродукти, а Покупець зобов`язується їх прийняти і оплатити в асортименті, кількості та за ціною, узгодженими сторонами в додатках (специфікаціях) до даного договору. Одиниця виміру товару - тонна.

Згідно з п. 3.2 договору поставки нафтопродуктів №1906/2/2118 від 30.09.2018 передача товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних сторонами. Зобов`язання Постачальника по поставці товару вважаються виконаними, право власності на товар та ризики по його втраті (псуванню) переходять від Постачальника до Покупця з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі нафтопродуктів.

Приписами п. п. 4.1, 4.2 договору поставки нафтопродуктів №1906/2/2118 від 30.09.2018 ціна товару за одну метричну тонну вказується сторонами у відповідних додатках (специфікаціях) до даного договору. Оплата товару може бути здійснена Покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки товару. В останньому випадку, оплата повинна бути здійснена Покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі Постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги - не пізніше 60-ти календарних днів від дати передачі товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів. Оплата товару може здійснюватись частинами. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок Постачальника. В рахунку Постачальник вказує вартість товару виходячи з ціни товару, зазначеної у відповідному додатку до даного договору. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, який вказаний в рахунку. Оплата товару, що постачається, здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника із зазначенням в платіжному документі номера і дати цього договору, номера і дати виписки рахунку на оплату, найменування Покупця, його коду ЄДРПОУ та найменування товару, що підлягає оплаті.

Згідно з п. 7.1 договору поставки нафтопродуктів №1906/2/2118 від 30.09.2018 строк дії договору: з моменту підписання сторонами по « 31» грудня 2019 р., а в частині розрахунків - до повного їх здійснення.

На підставі додаткової угоди від 20.12.2019, додаткової угоди від 18.18.2020 до договору поставки нафтопродуктів №1906/2/2118 від 30.09.2018 сторонами було продовжено строк дії договору до 31.12.2021.

ПАТ „Укртатнафта на виконання зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів №1906/2/2118 від 30.09.2018 позивачем було поставлено ТОВ „Менсіс товар на загальну суму 34 388 632,76 грн., що підтверджується наступними підписаними між сторонами актами приймання-передачі нафтопродуктів: №1/07 від 31.07.2021 на суму 6 950 834,88 грн.; №1/08 від 31.08.2021 на суму 11 346 776,92 грн.; №1/09 від 30.09.2021 на суму 8 381 693,02 грн.; №1/10 від 31.10.2021 на суму 4 360 310,18 грн.; №1/11 від 30.11.2021 на суму 3 349 017,76 грн. Слід зазначити, що позивачем також було виставлено відповідачу рахунки на оплату нафтопродуктів /т.1, а/с 47-64/.

При цьому, між сторонами було також підписано специфікації (додатки) на поставку товару за договором 1906/2/2118 від 30.09.2018, а, саме: №1/07 від 01.07.2021 на суму 6 950 834,88 грн.; №1/08 від 01.08.2021 на суму 7 983 777,11 грн.; №2/08 від 02.08.2021 на суму 947 358,23 грн.; №3/08 від 03.08.2021 на суму 2 415 641,58 грн.; №1/09 від 01.09.2021 на суму 8 087 621,60 грн.; №2/09 від 07.09.2021 на суму 294 071,42 грн.; №1/10 від 01.10.2021 на суму 4 360 310,18 грн.; №1/11 від 01.11.2021 на суму 3 349 017,76 грн.

04.04.2023 ПАТ „Укртатнафта звернулось до відповідача із листом №38/10-655, відповідно до якого позивач, посилаючись на зміну поточного рахунку, повторно виставив ТОВ „Менсіс раніше не оплачені рахунки. Вказаний лист та рахунки були направлені на адресу відповідача засобами поштового зв`язку 17.04.2023, що підтверджується листом з описом вкладення, накладною та квитанцією про прийняття плати за пересилання поштового відправлення.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Господарським судом під час вирішення даної справи було встановлено, що 30.09.2018 між ПАТ „Укртатнафта та ТОВ „Менсіс було укладено договір поставки нафтопродуктів №1906/2/2118, на виконання зобов`язань за яким позивачем у 2021 році було поставлено відповідачу товар на загальну суму 34 388 632,76 грн., що підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними.

Проте, ТОВ „Менсіс в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів №1906/2/2118 від 30.09.2018 не було оплачено вартості отриманого від позивача товару.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Положеннями ст. 530 ЦК України встановлено наступне: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписами п. 4.2 договору поставки нафтопродуктів №1906/2/2118 від 30.09.2018 визначено, що товар має бути оплачений у строк, вказаний у листі-вимозі Постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги - не пізніше 60-ти календарних днів від дати передачі товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених ПАТ „Укртатнафта позовних вимог шляхом присудження до стягнення із ТОВ „Менсіс заборгованості у загальному розмірі 34 388 632,76 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених публічним акціонерним товариством „Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія „Укртатнафта позовних вимог шляхом присудження до стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю „Менсіс заборгованості у загальному розмірі 34 388 632,76 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Менсіс /73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Робоча, буд. 82-з; ідентифікаційний код 41694295/ на користь публічного акціонерного товариства „Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія „Укртатнафта /39610, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, буд.. 3; ідентифікаційний код 00152307/ заборгованість у розмірі 34 388 632,76 грн. /тридцять чотири мільйони триста вісімдесят вісім тисяч шістсот тридцять дві грн. 76 коп./, судовий збір у розмірі 412 663,59 грн. /чотириста дванадцять тисяч шістсот шістдесят три грн. 59 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 22 січня 2024 р.

Суддя С.П. Желєзна