ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/3309/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюк І.Г.

суддів: Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю

від ТОВ «Колос» - адвокат Коломійчук А.С., адвокат Каназірський Ю.Ф.

від ОСОБА_1 - адвокат Боднар М.О.

Особисто Разумова В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2023

та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2023

по справі №916/3309/23

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос»

про визнання недійсними рішень загальних зборів.

суддя суду першої інстанції Цісельський О.В.

місце винесення рішення та додаткового рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

Повний текст рішення складено та підписано: 09.10.2023 року.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 20.10.2023 року.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Колос», що оформлені протоколом від 29.12.2022 року, в якому просила визнати недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Колос», що були оформлені протоколом б/н від 29.12.2022 про:

- схвалення подання директором ТОВ «Колос» ОСОБА_2 30.09.2022 до Міністерства юстиції країни скарги на державних реєстраторів, які допустили порушення закону під час реєстраційних дій;

- визнання, що всі правочини та інші юридичні дії з приводу дострокового припинення прав ТОВ «Колос» на користування орендованими земельними ділянками сільськогосподарського призначення на території Одеського району Одеської області, які від імені товариства були вчинені його директором ОСОБА_3 в період з серпня 2020, суперечать інтересам товариства та були вчинені ним з перевищенням повноважень, наданих йому чинним законодавством та статутом;

- відповідно до ч.1, 2 ст. 228 ЦК України вважати, що всі правочини, які були вчинені від імені ТОВ «Колос» та ФГ «Колос 2021» в період з серпня 2020 та були спрямовані на незаконне заволодіння правом користування орендованими земельними ділянками сільськогосподарського призначення на території Одеського району Одеської області, порушують публічний порядок і є нікчемними в силу закону;

- схвалення дій директора ТОВ «Колос» від 30.09.2022 щодо звернення до Міністерства юстиції України з цього приводу із скаргою на державних реєстраторів, які допустили порушення закону під час реєстраційних дій;

- уповноваження директора ТОВ «Колос» звертатись до правоохоронних органів із заявою про вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст 190, ч. 5 ст 191 та ч 2 ст 365-1 КК України, а також інших правопорушень, пов`язаних з перевищенням ним службових повноважень та діями, що були вчинені всупереч інтересам ТОВ «Колос»;

- проведення службового розслідування діяльності ОСОБА_3 на посаді директора ТОВ «Колос», зібрання доказів порушень, визначення розміру збитків, заподіяних товариству та пред`явлення до ОСОБА_3 та ФГ «Колос-2021» позовів про солідарне відшкодування збитків, повернення майна набутого без достатніх правових підстав та доходів від цього;

- уповноваження директора ТОВ «Колос» звертатись до суду із скаргами (позовними заявами) на ті неправомірні реєстраційні дії щодо дострокового припинення права користування товариством орендованими земельними ділянками, які не можуть бути оскаржені через процедури адміністративного оскарження;

- уповноваження директора ТОВ «Колос» на будь-які юридично значущі дії, пов`язані з відновленням та (або) захистом прав (законних інтересів) товариства, що були порушені внаслідок дій, вчинених колишнім директором ТОВ «Колос» ОСОБА_3 , які суперечать інтересам товариства та були вчинені з перевищенням повноважень, наданих йому чинним законодавством та статутом, у тому числі (але не виключно) з позовами про стягнення відповідних компенсацій, відшкодування збитків (шкоди), повернення майна, тощо.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Колос», що були оформлені протоколом б/н від 29.12.2022 були порушені її права як учасника товариства, оскільки Позивач є учасником ТОВ «Колос» та має право приймати участь в управлінні товариством шляхом участі в загальних зборах його учасників.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 у позові відмовлено повністю.

В мотивах прийнятого рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обраний Відповідачем спосіб повідомлення Позивача відповідає зазначеному у ч. ст.32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та пунктах 8.7.2. та 8.7.3. Статуту товариства.

Отже, суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні дійшов висновку, що посилання Позивача про порушення Відповідачем порядку її повідомлення про загальні збори товариства, що відбулися 29.12.2022, не направленням на її електронну адресу або не вручення повідомлення особисто Позивачу спростовуються вимогою ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та текстом п. 8.7.2. Статуту товариства, відповідно до якого директор товариства про скликання загальних зборів учасників може повідомляти учасників, зокрема, й шляхом надсиланням повідомлення про це кожному учаснику товариства не менш ніж за 5 (п`ять) днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників.

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос» звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №916/3309/23.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» (вх. №2-1475/23 від 02.10.2023) про ухвалення додаткового рішення по справі № 916/3309/23 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000, 00 грн.

В мотивах прийнятого рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заява представника відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджений факт надання професійної правничої допомоги.

Не погодившись із вказаними судовим рішеннями, ОСОБА_1 звернулася до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить прийняти апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 по справі №916/3309/23 до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі; залучити до матеріалів справи №916/3309/23 лист АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» №21/620 від 10.10.2023 року; лист АТ «Укрпошта» від 10.10.2023 року №1.10.004.-15835, лист начальника Граденицького ВПЗ Гаврющенко В.А. від 20.10.2023 року; скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 по справі №916/3309/23 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі; скасувати додаткове рішення Господаського суду Одеської області від 12.10.2023 по справі №916/3309/23, яким було задоволено заяву відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, та прийняти нове рішення, яким вказану заяву залишити без задоволення та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору по справі №916/3309/23 та витрати позивача по правовій допомозі в сумі 30 000, 00 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції під час винесення оскаржуваного судового рішення в якості підстави для відмови в задоволенні позовних вимог зазначає те, що ТОВ «Колос» було належним чином повідомлено позивача про час та місце проведення загальних зборів.

Проте, на думку скаржника вказані висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначено інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. У відповідності до п.8.7 Статуту ТОВ «Колос» загальні збори Учасників скликаються Директором Товариства. Директор скликає загальні збори Учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному Учаснику Товариства не менше ніж за 5 днів до запланованої дати проведення загальних зборів Учасників або на електронну адресу або вручає особисто, про що Учасник розписується власноруч у повідомленні. У повідомленні про Загальні збори Учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до Статуту Товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Отже, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховане те, що статут ТОВ «Колос» не містить такого способу повідомлення учасника Товариства про проведення загальних зборів учасників, як надсилання відповідного повідомлення поштою.

Скаржником в апеляційній скарзі також зазначається, що господарський суд Одеської області також визнав належним доказом повідомлення про час та місце проведення загальних зборів надані відповідачем фіскальний чек від 22.12.2022 року про відправлення поштового відправлення №62, опис вкладення до поштового відправлення від 21.12.2022 року та відповідь на адвокатський запит б/н від 16.09.2023 року.

Проте, на думку скаржника судом першої інстанції не було враховане те, що вказані докази містять ґрунтовані неточності та суперечності між собою. Так, при розгляді справи, відповідач в судове засідання, в якому було винесено рішення по справі, надав відповідь на адвокатський запит б/н від 16.09.2023 року, в якому начальник Граденицького ВПЗ надав відомості про те, що відправлення №462 було відправлено 21.12.2022 року, про що свідчить опис, але у зв`язку з відключенням в цей день електропостачання, вказаний лист був відправлений 22.12.2022 року згідно відповідного фіскального чека.

Отже, на думку скаржника, Господарський суд Одеської області порушив вимоги статті 13 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В порушенні вказаної норми ГПК України, Господарський суд Одеської області не надав можливості позивачу належним чином оцінити та спростувати відомості, які були викладені в листі начальника Граденицького ВПЗ від 16.09.2023, з яким позивач ознайомився 28.09.2023 року під час розгляду справи в суді, та направлено ряд запитів з метою з`ясування всіх обставин, які в цьому листі зазначені.

Зокрема, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що було отримано відповідь АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» №21/620 від 10.10.2023 року, з якого вбачається, що 21.12.2022 року електропостачання за адресою розташування Граденицького відділу поштового зв`язку було в наявності з 11 год.00 хв. до 15 год.07 хв.

Також, було отримано лист АТ «Укрпошта» від 10.10.2023 року №1.10.004.-15835-23, з якого вбачається, що поштове відправлення №462 на ім`я ОСОБА_1 було прийняте до пересилання в Граденицькому ВПЗ 22.12.2022 року.

Крім того, було отримано лист начальника Граденицького ВПЗ ОСОБА_4 від 20.10.2023 року, в якому вказана особа, вказала, що «поштове відправлення № 462, про яке йде мова в запиті, відправлялось не нею, а іншим працівником Граденицького ВПЗ, який наразі звільнений у зв`язку зі скороченням штату. На той час 21-22.12.2022 року вона поштові відправлення не оформляла та не направляла.

Отже, скаржник вважає, що вказані докази в сукупності містять інформацію про те, що лист №462 був відправлений ТОВ «Колос» на адресу ОСОБА_1 22.12.2022 року, в період часу, коли було відсутнє електропостачання, оператор повинен був видати відправнику паперову квитанцію про отримання поштового відправлення, яка повинна була бути скріплена штемпелем відділення поштового зв`язку. Таких квитанцій ТОВ «Колос» не надало, спростовує факт направлення ним будь-якого листа на адресу ОСОБА_1 21.12.2022 року.

Крім того, позивач не згоден з додатковим рішенням суду, оскільки при його винесені судом було порушено норми матеріального права.

Так, на думку скаржника, задовольняючи заяву відповідача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 30 000 грн. господарський суд Одеської області не обґрунтував співмірність вказаних витрат зі складністю справи та витраченого часу адвокатом на вказану справу.

Доводи інших учасників провадження у справі.

15.11.2023 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення було прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Поліщук Л.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2023.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/3309/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/3309/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 по справі №916/3309/23 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

03.11.2023 матеріали справи №916/3309/23 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 по справі №916/3309/23.

Призначено справу № 916/3309/23 до розгляду на 18.01.2024 о 14:00 год.

18.01.2024 у судовому засіданні прийняли участь представники ТОВ «Колос» особисто ОСОБА_1 та її представник.

Розгляд клопотань.

Скаржник в апеляційній скарзі просить залучити до матеріалів справи лист АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» №21/620 від 10.10.2023, лист АТ «Укрпошта» від 10.10.2023 №1.10.004.-15835, лист начальника Граденицького ВПЗ Гаврющенко В.А. від 20.10.2023.

Колегія суддів в судовому засіданні 18.01.2024 відмовила у залученні нових доказів (ухвала в протокольній формі) відповідно до наступного.

Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, за змістом наведених норм процесуального права єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі судом апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.10.2023 у справі № 873/228/23, від 05.07.2023 у справі № 910/19369/15, від 18.07.2023 у справі № 914/3143/21, від 11.05.2023 у справі № 910/17285/21.

Водночас прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених критеріїв при вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів зумовлює порушення положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 27.06.2023 у справі № 910/16181/18, від 20.06.2023 у справі № 910/644/22 (910/1687/22), від 14.06.2022 у справі № 916/1128/21, від 29.09.2022 у справі № 910/20010/20.

Колегія суддів зазначає, що нові докази були подані позивачем на стадії апеляційного перегляду справи та не існували на момент ухвалення рішення господарським судом першої інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Відповідно до Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.26-30) ТОВ «Колос» було зареєстровано 23.05.1997.

До складу учасників ТОВ «Колос» із часткою у статутному капіталі у розмірі 7 272 233,75 грн, що складає 12,79% статутного капіталу товариства, входить ОСОБА_1 (а.с. 39-42, 83)

Позивач з 04.02.2017 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою № Р5-19486-ф/л від 07.02.2017 про реєстрацію місця проживання (а.с.13) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.24 -30).

Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Колос», оформленим протоколом від 07.10.2019, був затверджений у нової редакції Статут ТОВ «Колос» (а.с.15-23).

Відповідно до п.п.8.6. та 8.7.1. Статуту загальні збори учасників скликаються директором товариства.

Пунктом 8.7.2. Статуту визначено, що директор товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства не менш ніж за 5 (п`ять) днів до запланованої дати проведення загальних зборів Учасників або на електронну адресу або вручає особисто, про що учасник розписується власноруч у повідомленні.

У повідомленні про Загальні збори учасників зазначається дата, час, місце проведення, порядок денний (п.8.7.3. Статуту).

Директором товариства на офіційну адресу місця проживання ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку 21.12.2022 було направлене Запрошення № 6-21-22 від 21.12.2022, в якому Позивача було запрошено на проведення позачергових загальних зборів ТОВ «Колос», була визначена дата, адреса, та час проведення зборів, а також порядок денний зборів (а.с. 51).

Поштовим відділенням Укрпошти у с. Градениці на підтвердження отримання від Відповідача поштового повідомлення із вкладенням був складений та посвідчений підписом відповідальної особи відділення Укрпошти опис вкладення до поштового відправлення (трекінговий номер 462) в якому зазначено найменування вкладення запрошення на загальні збори ТОВ «Колос» № 6-21-22 від 21.12.2022 у кількості 1 (один) аркуш.

29.12.2022 відбулись позачергові збори учасників ТОВ «Колос», на яких були присутні учасники, що у сукупності володіють 74,42% голосів, а саме: ОСОБА_5 , який володіє 64,19% голосів та ОСОБА_6 , яка володіє 10,23% голосів, що у сукупності складає 74,42% голосів. Інші учасники, а саме, ОСОБА_1 , яка володіє 12,79% голосів та ОСОБА_7 , яка володіє 12,79% голосів на збори не з`явились.

Позачерговими зборами учасників ТОВ «Колос» за результатами розгляду, обговорення питань порядку денного та на підставі одноголосного голосування по всім питанням порядку денного, були прийняті наступні рішення:

По першому питанню порядку денного - у зв`язку із виходом зі складу учасників ТОВ «Колос» ОСОБА_3 затвердити розмір статутного капіталу ТОВ «Колос» у сумі 56 869 030, 68 грн та затвердити розподіл часток учасників наступним чином: ОСОБА_5 - 64,19% в Статутному капіталі, ОСОБА_6 - 10,23% в Статутному капіталі, ОСОБА_1 12,79 % в Статутному капіталі, ОСОБА_7 12,79 % в Статутному капіталі;

По другому питанню порядку денного провести інвентаризацію земельних ділянок, що перебувають у користуванні ТОВ «Колос», а також ділянок, що вибули з користування товариства, у тому числі, незаконним шляхом, протягом 2021-2022. Доручити проведення інвентаризації земельних ділянок директору ТОВ «Колос» та зобов`язати директора подати до зборів учасників звіт про результати інвентаризації;

По третьому питанню порядку денного 1) схвалити подання директором ТОВ «Колос» ОСОБА_2 30.09.2022 до Міністерства юстиції країни скарги на державних реєстраторів, які допустили порушення закону під час реєстраційних дій; 2) визнати, що всі правочини та інші юридичні дії з приводу дострокового припинення прав ТОВ «Колос» на користування орендованими земельними ділянками сільськогосподарського призначення на території Одеського району Одеської області, які від імені товариства були вчинені його директором ОСОБА_3 в період з серпня 2020, суперечать інтересам товариства та були вчинені ним з перевищенням повноважень, наданих йому чинним законодавством та статутом; 3) відповідно до ч.1, 2 ст. 228 ЦК України вважати, що всі правочини, які були вчинені від імені ТОВ «Колос» та ФГ «Колос 2021» в період з серпня 2020 та були спрямовані на незаконне заволодіння правом користування орендованими земельними ділянками сільськогосподарського призначення на території Одеського району Одеської області, порушують публічний порядок і є нікчемними в силу закону; 4) схвалити дії директора ТОВ «Колос» від 30.09.2022 щодо звернення до Міністерства юстиції України з цього приводу із скаргою на державних реєстраторів, які допустили порушення закону під час реєстраційних дій; 5) уповноважити директора ТОВ «Колос» звертатись до правоохоронних органів із заявою про вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст 190, ч. 5 ст 191 та ч 2 ст 365-1 КК України, а також інших правопорушень, пов`язаних з перевищенням ним службових повноважень та діями, що були вчинені всупереч інтересам ТОВ «Колос»; 6) провести службове розслідування діяльності ОСОБА_3 на посаді директора ТОВ «Колос», зібрання доказів порушень, визначення розміру збитків, заподіяних товариству та пред`явлення до ОСОБА_3 та ФГ «Колос-2021» позовів про солідарне відшкодування збитків, повернення майна набутого без достатніх правових підстав та доходів від цього; 7) уповноважити директора ТОВ «Колос» звертатись до суду із скаргами (позовними заявами) на ті неправомірні реєстраційні дії щодо дострокового припинення права користування товариством орендованими земельними ділянками, які не можуть бути оскаржені через процедури адміністративного оскарження; 8) уповноважити директора ТОВ «Колос» на будь-які юридично значущі дії, пов`язані з відновленням та (або) захистом прав (законних інтересів) товариства, що були порушені внаслідок дій, вчинених колишнім директором ТОВ «Колос» ОСОБА_3 , які суперечать інтересам товариства та були вчинені з перевищенням повноважень, наданих йому чинним законодавством та статутом, у тому числі (але не виключно) з позовами про стягнення відповідних компенсацій, відшкодування збитків (шкоди), повернення майна, тощо.

Рішення, прийняті позачерговими зборами учасників ТОВ «Колос», були оформлені протоколом від 29.12.2022 (а.с.83-85).

ОСОБА_1 , 22.02.2023 звернулась до директора ТОВ «Колос» із заявою (т.с.32), в якій із посиланням на приписи ст 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вимагала протягом 10 днів з дня отримання товариством заяви надати їй належним чином посвідчені копії усіх протоколів загальних зборів учасників товариства за період з 01.01.2022 по 22.02.2023.

Неповідомлення, як вказує у позові Позивач, всупереч приписам Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Статуту ТОВ «Колос», про проведення 29.12.2022 загальних зборів товариства на переконання Позивача, порушує її право на управління товариством шляхом прийняття участі в загальних зборах його учасників, що й стало підставою для звернення до Господарського суду із відповідним позовом для захисту своїх порушених прав.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Так, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що його як учасника товариства не було повідомлено, у встановлений ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та п. 8.7.3. Статуту товариства спосіб про скликання та проведення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Колос», а саме, повідомлення про проведення загальних зборів товариства не було направлено Позивачу а ні на її електронну адресу, а ні вручене їй особисто.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасники товариства, зокрема, мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

Таким чином, право брати участь в управлінні товариством може бути реалізовано учасником товариства при прийнятті участі у загальних зборах товариства, на яких вирішують ті чи інші питання діяльності товариства.

Позивач є учасником та володіє 12,79 % Статутного капіталу ТОВ «Колос».

З огляду на положення пункту 1 частини першої статті 5, частин першої та другої статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» право брати участь в управлінні товариством може бути реалізоване учасником товариства під час участі у загальних зборах товариства, на яких вирішують ті чи інші питання діяльності товариства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі №923/876/16 зазначала, що своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, а також щодо відповідності питань порядку денного зборів питанням порядку денного, які перелічені в отриманому учасником запрошенні на загальні збори учасників товариства.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

За змістом статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства.

Порядок скликання загальних зборів учасників унормовано статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", відповідно до якої загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників, виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про збори кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Так, п. 8.7.2. Статуту ТОВ «Колос» визначено, що директор товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства не менш ніж за 5 (п`ять) днів до запланованої дати проведення загальних зборів Учасників або на електронну адресу або вручає особисто, про що учасник розписується власноруч у повідомленні.

Також, у п.8.7.3. Статуту ТОВ «Колос» визначено, що у повідомлені про Загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включене питання про внесення змін до Статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем повідомлення № 6-21-22 про проведення загальних зборів товариства 29.12.2021 із переліком питань порядку денного зборів, відомостями про час, дату та місце проведення зборів, надсилалось Позивачу на офіційну адресу проживання, зазначену у статутних документах товариства, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме, описом вкладення до поштового відправлення від 21.12.2022 (трекінговий номер 462) та квитанцією про оплату поштових послуг від 22.12.2022.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням встановлених фактичних обставин право Скаржника на участь у загальних зборах не було порушене. Скаржник був завчасно, належним чином та у встановленому законом і статутом Відповідача порядку поінформований про скликання та проведення загальних зборів, форму їх проведення, а отже мав можливість підготуватися та взяти участь у зборах особисто або через своїх представників.

Отже, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що обраний Відповідачем спосіб повідомлення Позивача відповідає зазначеному у ч. ст.32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та пунктах 8.7.2. та 8.7.3. Статуту товариства.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, зокрема скаржник в апеляційній скарзі зауважує, що всі докази направлення поштової кореспонденції ТОВ «Колос» на адресу ОСОБА_1 свідчать про те, що на її адресу ТОВ «Колос» надіслало 22.12.2022 року лист 462 без опису вкладення, а 21.12.2022 року ТОВ «Колос» листів на адресу ОСОБА_1 не направляло взагалі (на підтвердження скаржник посилається на відповідь АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» №21/620 від 10.10.2023 року та відповідь начальника Граденицького ВПЗ Одеської дирекції АТ «УРПОШТА» від 20.10.2023 року).

Так, відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Водночас, надані Відповідачем докази на підтвердження відправлення Позивачу повідомлення про загальні збори учасників товариства № 6-21-22 від 21.12.2022, а саме, опис вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпеля відділення с. Градениці поштового оператора Укрпошта з датою 21.10.2022 та фіскальний чек від 22.12.2022 на якому зазначено трекінговий номер 462, який співпадає із визначеним у описі вкладення, є більш вірогідними, тобто такими, що підтверджують обставини, якими обґрунтовано заперечення проти позову. При цьому, Позивачем не надано жодних доказів на спростування цих обставин.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховане те, що статут ТОВ «Колос» не містить такого способу повідомлення учасника Товариства про проведення загальних зборів учасників, як надсилання відповідного повідомлення поштою, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, пунктом 8.7.2. Статуту визначено, що директор товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства не менш ніж за 5 (п`ять) днів до запланованої дати проведення загальних зборів Учасників або на електронну адресу або вручає особисто, про що учасник розписується власноруч у повідомленні.

Отже, Статутом ТОВ «Колос» передбачено три варіанти сповіщення учасників про збори товариства, а саме: надсилання повідомлення, на електронну адресу або особисте вручення повідомлення.

Таким чином, місцевий господарський суд вірно враховано, що посилання позивача про порушення відповідачем порядку її повідомлення про загальні збори товариства, що відбулися 29.12.2022, не направленням на її електронну адресу або не вручення повідомлення особисто Позивачу спростовуються вимогою ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та текстом п. 8.7.2. Статуту товариства, відповідно до якого директор товариства про скликання загальних зборів учасників може повідомляти учасників, зокрема, й шляхом надсиланням повідомлення про це кожному учаснику товариства не менш ніж за 5 (п`ять) днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників.

Щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2023.

02.10.2023 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» надійшла заява (вх. № 2-1475/23) про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 30 000,00 грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу )

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно додаткової угоди від 07.08.2023 до договору про надання правової допомоги від 21.05.2020, укладеної між адвокатом Коломійчуком Андрієм Сергійовичем та ТОВ «Колос», клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання з представництва інтересів клієнта в суді першої інстанції (Господарський суд Одеської області) у справі 916/3309/23. Клієнт доручає, а адвокат, приймає на себе зобов`язання з прийняття участі в судових засіданнях та здійснення інших дій необхідних для представництва інтересів клієнта з питання визначеного в п. 1 цієї додаткової угоди. Клієнт та адвокат узгодили, що гонорар (вартість наданих послуг) за представництво інтересів клієнта з цього питання в суді першої інстанції складає 30 000 (тридцять тисяч) гривень, які підлягають виплаті адвокату протягом 30 (тридцяти) днів з дати винесення Господарським судом Одеської області рішення у справі 916/3309/23.

Відповідачем наведений детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ТОВ «Колос» по справі № 916/3309/23.

Згідно з детальним описом адвокатом виконано та надано наступні послуги, зокрема:

07.08.2023 08.08.2023 - попередній аналіз документів і матеріалів по справі;

08.08.2023 -09.08.2023 - визначення правової позиції з урахуванням норм законодавства України, рішень Верховного Суду і рішень ЕСПЛ з використанням платформи Ліга: Закон (verdictum);

21.08.2023 - підготовка і подача відзиву на позовну заяву;

29.08.2023 - підготовка до участі (участь) в судовому засіданні;

12.09.2023 - підготовка до участі (участь) в судовому засіданні;

12.09.2023 - підготовка і подача адвокатського запиту (ВПЗ Градениці АТ «Укрпошта» та АТ «Укрпошта»;

26.09.2023 - підготовка і подача письмових пояснень;

28.09.2023 - підготовка до участі (участь) в судовому засіданні.

Вартість послуг визначена в додатковій угоді від 07.08.2023 і становить 30 000 гривень.

Так, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Колегія суддів відзначає, що критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос» надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката, а саме: договір про надання правової допомоги від 21.05.2023, додаткову угоду від 07.08.2023 та детальний описом виконаних послуг.

Стосовно доводів скаржника, що відповідачем не наведено належними доказами обсягу наданих адвокатом послуг (не наведено скільки часу було витрачено на їх надання), необґрунтована сума правової допомоги, не надано доказу фактичної сплати послуг, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до умов додаткової угоди від 07.08.2023 до договору про надання правової допомоги від 21.05.2020, сторони узгодили, що гонорар (вартість наданих послуг) за представництво інтересів клієнта з цього питання в суді першої інстанції складає 30 000 гривень, тобто сторони узгодили фіксований розмір гонорару.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 щодо питання застосування приписів частини третьої статті 126 ГПК України стосовно змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, викладено такі висновки:

«Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо».

Враховуючи наведені вище висновки, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18, про те, що подання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги), є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, який був врахований судом апеляційної інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Таким чином, у даному випадку, відповідачем та адвокатом Коломійчуком Андрієм Сергійовичем визначено фіксований розмір гонорару в розмірі 30 000,00 грн, а тому зазначення та/або не зазначення у детальному описі будь-яких відомостей, виконаних робіт, та взагалі наявність або відсутність такого детального опису, не перешкоджають встановленню розміру витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на те, що за домовленістю між сторонами договору встановлений фіксований розмір гонорару.

Щодо доводу позивача про необрунтованість понесення певних витрат, слід зазначити наступне. Як вже зазначалось вище відповідно до пункту 1 частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже вказаною нормою встановлено можливість розподілу не лише витрат, що вже реально понесені стороною, а й тих, які підлягають сплаті.

Враховуючи викладене, вирішуючи питання про стягнення судових витрат за надання правової допомоги, з урахуванням критеріїв розумності і реальності таких витрат, їх співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з урахуванням наданих стороною доказів на підтвердження таких витрат, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про стягнення 30000,00 грн. правничих послуг, які можуть вважатись розумними і обґрунтованими по даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду від 28.09.2023 та додаткового рішення від 12.10.2023 за результатами їх апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувані рішення господарського суду підлягають залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 у справі №916/3309/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.01.2024.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Поліщук