ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" січня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/3314/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

за участі секретаря судового засідання Федорової Т. О

розглянувши матеріали справи : Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича , м.Харків

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ

про: стягнення 47 112 392,00 грн.

за участю представників учасників справи:

позивача: Адрій Яценко, адвокат;

відповідача:Марина Пономаренко,адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець Василевський Віктор Якович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення з відповідача в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 42777834,00 грн. безпідставно збережених грошових коштів (у тому числі 17834663,00 грн. інфляційних нарахувань) та 4334558,00 грн. 3% річних (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 03.02.2023 та заяви про додаткове збільшення розміру позовних вимог від 28.02.2023).

Позов мотивований тим, що відповідач без достатньої правової підстави набув та тривалий час утримував належне позивачу майно, тому відповідно до вимог статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати отриманий за час користування зазначеним майном (з 08.08.2012 до 15.12.2020) дохід, виходячи із вартості його оренди. При цьому позивач зазначив про поважні причини пропуску ним позовної давності, оскільки він дізнався про факт використання спірного майна відповідачем лише 21.09.2018 після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000119.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 9422478,40 грн. безпідставно збережених коштів (з яких 4988634,20 грн. плата за користування, 866911,60 грн. 3% річних, 3566932,60 грн. інфляційних втрат).

Постановою Верховного Суду від 23.11.2023 касаційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Фізичної особи підприємця Василевського Віктора Яковича задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 та рішення Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у справі №922/3314/21 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями для розгляду справи №922/3314/21 визначено головуючого суддю (суддю-доповідача): Сальнікова Г.І., про що заступником керівника апарату суду складено та підписано відповідний Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023.

Ухвалою від 25.12.2023 суддею Сальніковою Г.І. задоволено заяву про самовідвід від розгляду справи №922/3314/21, матеріали справи №922/3314/21 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями для розгляду справи №922/3314/21 визначено головуючого суддю (суддю-доповідача): Жельне С.Ч. про що заступником керівника апарату суду складено та підписано відповідний Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.12.2023 прийнято справу № 922/3314/21 до розгляду у порядку загального позовного провадження; призначено справу № 922/3314/21 до розгляду у підготовчому засіданні на "24" січня 2024 р. о 13:00 годині.

У підготовче засідання 24.01.2024 з`явилися представники сторін.

Разом із тим, розглянувши матеріали справи № 922/3314/21, суддя Жельне С.Ч. вважає за необхідне заявити самовідвід, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами ч.1 ст.38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 39 ГПК України).

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що суддя має розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма законодавства не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п.1 ст.6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Виходячи із змісту приписів Бангалорських принципів суддя повинен заявити самовідвід від участі в розгляді справи не лише в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, а також і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи.

Керуючись відповідними приписами Бангалорських принципів суд вважає за необхідне заявити собі самовідвід з метою забезпечення довіри до судової влади в Україні та уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, враховуючи наступні обставини.

У постанові Верховного Суду від 23.11.2023 по справі №922/3314/21 зазначено, що Позивачу на праві власності належала рейкошпальна решітка РШР 50 на залізобетонній шпалі перебрана зі зносом не більше 2 мм у кількості 65 секцій по 25 погонних метрів кожна, всього 1625 погонних м (далі Майно). Майно було придбано позивачем за місцем його знаходження: Харківська область, Харківський район, станція Артемівка, база ПМС-131 на підставі договору купівлі-продажу №20/09 від 20.09.2011, укладеного з ПВКП "Політехком".

З відкритих відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень слідує,що в провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №5023/5587/12 за позовом Харківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави, в особі Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Політехком", Фізичної особи - підприємця Василевського Віктора Яковича про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 20/09 від 20.09.2011, укладеним між ФОП Василевським В.Я. та ПВКП "Політехком".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.01.2019 у справі № 5023/5587/12 (головуючий Кухар Н.М. судді: Жельне С.Ч. , Шатерніков М.І.) у позові про визнання недійсним договорувідмовлено.

Враховуючи те, що у справі №5023/5587/12 до складу колегії суддів якої входив суддя Жельне С.Ч. безпосередньо вирішувалось питання правомірності набуття у власність ФОП Василевським В.Я. майна за договором купівлі-продажу №20/09 від 20.09.2011, яке у подальшому було передано на зберігання Відокремленому підрозділу "Харків-сортувальна колійна машинна станція №131", вказані обставини, на думку суду, становлять той випадок, коли у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді при розгляді справи №922/3314/21, з огляду на що, з метою уникнення виникнення будь-якого можливого сумніву в об`єктивності і неупередженості судді, суд вважає за необхідне заявити собі самовідвід задля забезпечення авторитету судді та судової влади в Україні.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи "Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів" від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але бути також вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи наведені вище положення висновку Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи, Бангалорських принципів поведінки судді та з метою уникнення у сторін спору та громадськості будь-яких сумнівів у неупередженості та безсторонності суддів, а також задля забезпечення довіри до судової влади в України, з метою уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді Жельне С.Ч. у учасників провадження у справі № 922/3314/21, суддя Жельне С.Ч. доходить висновку про необхідність заявлення самовідводу.

За таких обставин, керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заявити та прийняти самовідвід судді Жельне С.Ч. від розгляду справи №922/3314/21

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається, може бути отримана на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в інтернеті за веб-адресою: www.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.01.2024.

Суддя Жельне С.Ч.