ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024м. ДніпроСправа № 904/4988/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Київстар", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості, м. Дніпро

про стягнення пені та неустойки у загальному розмірі 371 321,81 грн.

Представники:

від позивача: Корольова Д.В., представник,

від відповідача: Суха Ю.О., адвокат (поза межами суду);

від третьої особи: Павлова Т.І., представник.

ПРОЦЕДУРА:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київстар" (далі - відповідач) пеню у розмірі 187,50 грн. та неустойку у розмірі 371 134,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5355-ОД від 14.10.2013 в частині своєчасного повернення майна.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 11.10.2023 о 10:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості.

04.10.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

05.10.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача до суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2023 клопотання представника відповідача - Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено та підготовче судове засідання, яке призначене на 11.10.2023 о 10 год. 00 хв. вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника відповідача.

Судом встановлено, що виготовленні тексту ухвали від 05.10.2023 про залучення третьої особи судом було допущено описку в п.2 резолютивної щодо дати призначення підготовчого засідання, а саме: вказано "Повідомити третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача про призначене підготовче судове засідання, яке відбудеться 10 жовтня 2023 року о 10:00 год." в той час як потрібно було зазначити: "Повідомити третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача про призначене підготовче судове засідання, яке відбудеться 11 жовтня 2023 року о 10:00 год.".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2023 виправлено допущену описку в пункті 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2023 у справі № 904/4988/23 та викладено її в новій редакції.

30.10.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

31.10.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача до суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

14.11.2023 від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2023 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 17.12.2023 включно та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 29.11.2023 о 14:30 год., яке проводити в режимі відеоконференції за участю представника відповідача.

17.11.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

29.11.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

29.11.2023 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 13.12.2023 о 15:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представника відповідача.

13.12.2023 представник відповідача не зміг приєднатися до відеоконференції з технічних причин.

У підготовчому судовому засіданні 13.12.2023 представником позивача зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.01.2024 о 12:00 год. та вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника відповідача.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 10.01.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН:

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як орендар нерухомого майна площею 16,5 кв.м. та 30,0 кв.м., розміщеного за адресою: м. Дніпропетровськ, (нова назва - м. Дніпро), вул. Будівельників, буд. 34, продовжує користуватися орендованим майном після закінчення строку дії договору оренди №12/02-5355-ОД від 14.10.2013, який припинив свою дію 14.09.2020, що стало підставою для нарахування та заявленою до стягнення пені у розмірі 187,50 грн. та неустойку в розмірі 371 134,31 грн. за період з 14.09.2020 по 14.07.2021.

Позиція відповідача

Відповідач повністю не визнає позовні вимоги, заперечує щодо наведених Позивачем обставин та правових підстав позову мотивуючи тим, що Позивач безпідставно зазначає, що договір оренди № 12/02-5355-ОД від 14 жовтня 2013 року є припиненим з 14 вересня 2020 року, оскільки Відповідач не подав заяви на продовження строку дії договору та необхідних документів до заяви.

Стосовно вимог Позивача про стягнення неустойки, відповідно до ст.785 Цивільного кодексу України, в зв`язку з неповерненням Балансоутримувачеві орендованого майна після 01.08.2020 року, в сумі 447913,33 грн., за період з 15.09.2020 р. по 15.07.2023 р. зазначає, що неустойка передбачена ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України не підлягає застосуванню, оскільки Відповідач користувався орендованим майном на підставі діючих договорів оренди у період з 14.09.2020 р. по 15.07.2021 р., тому і обов`язку щодо повернення майна в нього не виникало.

Відповідач стверджує, що протягом всього строку користування об`єктом оренди своєчасно сплачував оренду плату, згідно вимог договору оренди №12/02-5355-ОД від 14.10.2013 року і Позивачу і Балансоутримувачу за Договором (платіжні доручення, що підтверджують сплату орендної плати надаються). За період користування орендованим майном за договором №12/02-5355-ОД Відповідач з вересня 2020 р. по липень 2021 р. сплатив позивачу орендну плату в сумі 115 643,71 грн. та Балансоутримувачу орендну плату в сумі 10 576,30 грн. Факт своєчасної сплати Відповідачем орендної плати на користь Орендодавця та Балансоутримувача, за вказаним договором і після 14 вересня 2020 року свідчать платіжні доручення, які долучено до відзиву на позовну заяву.

Відповідач вважає, що Позивач невірно нарахував неустойку передбачену ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, бо в період з вересня 2020 р. по липень 2021 р. включно Відповідач користувався орендованим майном та сплачував орендну плату. При цьому з 15 липня 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено новий договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №112/7312-5905, згідно з яким частина даху 16,5 кв.м., нежитлове приміщення 30,0 кв.м., загальною площею 46,5 кв.м., за адресою: місто Дніпро, вулиця Будівельників, 34 на балансі Дніпропетровського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості передано в оренду Відповідачеві. Таким чином, з 15 липня 2021 року Відповідач сплачує орендну плату за новим договором оренди.

Відповідач зазначає, що у період з вересня 2020 року по сьогодні Відповідач сплачує орендну плату згідно діючих договорів оренди, відтак, вимоги про сплату неустойки є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. Позивач одержав від Відповідача в якості орендної плати платежі за період з вересня 2020 року по липень 2021 року орендну плату в сумі 115 643,71 грн. та Балансоутримувач - орендну плату в сумі 10 576,30 грн.

Усі ці платежі ні Позивач, ні Балансоутримувач Відповідачу не повертали, але при цьому Позивач і не врахував їх при обрахуванні заявленої до стягнення суми неустойки.

Неустойка, передбачена ст. 785 Цивільного кодексу України може застосовуватися винятково за відсутності правових підстав для користування орендованим майном. Водночас, як вбачається із описаного вище, такі правові підстави між сторонами існували. А, відтак, у період з 14 вересня 2020 року по 15 липня 2021 року Відповідач сплачував орендну плату за договором 12/02-5355-ОД від 14 жовтня 2013 року, а з 15 липня 2021 року - по сьогодні орендну плату за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/7312-5905 від 15 липня 2021 року.

Також відповідач заперечує проти нарахованої пені, оскільки із долученого розрахунку до позовної заяви пеня нарахована за 2019 рік. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи наведене, є достатні підстави для застосування строків спливу позовної давності до вимог про стягнення пені.

У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позиція третьої особи

Третя особа зазначила, що є балансоутримувачем державного майна, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників, 34.

14 жовтня 2013 року між Регіональним відділенням Фонду Держмайна України у Дніпропетровській області та ПрАТ Київстар було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Дніпропетровського центру ПТО ДСЗ. Відповідно до вказаного договору термін договору припинився 13 вересня 2020 року.

01 вересня 2020 року до Центру надійшов лист від РВ ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 13.08.2020 № 11-02-04331 щодо продовження терміну дії договору оренди від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД та необхідності надати інформацію в т.ч. надати погодження уповноваженого органу управління, до сфери якого належить балансоутримувач. З метою забезпечення продовження договору оренди Центр надіслав листа до Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 03.09.2020 № 278 про необхідність звернутись до Міністерства соціальної політики України стосовно погодження продовження строку дії договору оренди нерухомого майна для ПрАТ Київстар. Однак відповіді не отримали.

27.10.2020 року до Дніпропетровського центру ПТО ДСЗ надійшов лист Позивача від 07.10.2020 № 11-02-05852 про припинення терміну дії договору оренди між Регіональним відділенням ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та ПрАТ Київстар 14.09.2020 року. Відповідно до вказаного листа обов`язок щодо складання акту приймання-передачі покладається на Орендаря.

Відповідно до договору оренди від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД 30% орендної плати надходить на рахунок Балансоутримувача. Після закінчення терміну дії договору від ПрАТ Київстар продовжували надходити кошти за оренду державного майна у жовтні-грудні 2020 року, однак Дніпропетровський центр ПТО ДСЗ повернув зайво сплачені кошти у грудні 2020 року. В зв`язку з цим вважаємо хибним твердження Відповідача стосовно здійснення оплати за договором оренди від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД до початку дії нового договору оренди 15.07.2021 року.

третя особа також зазначила, що представник Орендаря - ПрАТ Київстар неодноразово надавав акт приймання-передачі нерухомого майна, який було підписано Центром, як балансоутримувачем майна, та повернено Відповідачу для надання Орендодавцю -Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях. Однак, причини, через яку документи так і не надані Орендодавцю, Центру невідомі.

Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості підтримує позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях в повному обсязі..

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

З матеріалів справи вбачається, що між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області, правонаступником якого відповідно до наказу Фонду державного майна України № 39 від 17.01.2019 є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "Київстар Дж.Ес.Ем", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство Київстар (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5355-ОД від 14.10.2013 (далі договір), відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно нежитлове приміщення та частина даху, реєстровий номер 36726340.1.ЯКМАЦЮ648, площею 16,5 кв.м. та 30,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 34, що перебуває на балансі Дніпропетровського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 16.05.2013 істановить за незалежною оцінкою 221 785,00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення операторів телекомунікацій, які надають послуги з рухомого зв`язку. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється (пункт 1.2 договору).

За умовами пунктів 2.1, 2.2 договору орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до пункту 3.1, 3.3. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі Методика розрахунку) або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2013 - 7392,82 грн.Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2013р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за серпень, вересень, жовтень 2013 р. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з пунктом 3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні:

70% - до державного бюджету за місцем реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства, у розмірі 5 174,97 грн;

30% - балансоутримувачу у розмірі 2217,85 грн.,

щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропозицій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинним на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до пункту 3.11. договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Сторони встановили, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, один примірник якого надається орендарем орендодавцю у триденний термін з дати його підписання. Обов`язок щодо складання акту приймання-передавання покладається на орендаря. У разі ненадання у триденний строк з дати підписання акту приймання передачі орендодавцеві зобов`язання орендаря по поверненню орендованого державного майна вважаються невиконаними, а орендар зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі подвійної плати за користування державним майном за час прострочення (пункт 5.5. договору).

За умовами пункту 5.19. договору орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця, не пізніше ніж за 30 діб, про свій намір щодо закінчення, припинення або розірвання цього договору.

У разі наміру продовжити строк дії договору оренди орендар зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копію договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.) (пункт 5.20. договору).

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір укладено строком на один рік, що діє з 14.10.2013р. по 13.10.2014р. включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме: наявності договору страхування, дозволу або декларації, наданої органами державного пожежного нагляду, договір за заявою орендаря щодо продовження терміну дії, поданою відповідно до пункту 5.20, може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі.

Умови цього договору зберігають силу протягом усього терміну цього договору, в тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати до виконання зобов`язань (пункт 10.2. договору).

Згідно з пунктом 10.3. договору зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємної згоди сторін і оформлюються додатковими угодами. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Чинність цього договору припиняється, серед іншого, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України (пункт 10.9. договору).

Відповідно до пункту 10.11. договору у разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов`язаний негайно повернути балансоутримувачу майно у стані, в якому воно було одержано, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено договором.

Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України (пункт 10.12 договору).

З метою виконання умов договору, 14.10.2013р. між позивачем та відповідачем було підписано Акт приймання-передачі нежитлове приміщення та частина даху, реєстровий номер 36726340.1.ЯКМАЦЮ648, площею 16,5 кв.м. та 30,0 кв.м., розміщене за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 34, .

В подальшому дія Договору неодноразово продовжувалась шляхом підписання сторонами додаткових угод.

13.11.2014 до Договору оренди нерухомого майна від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД, були внесені зміни шляхом укладання відповідної Додаткової угоди про внесення змін до Договору оренди. Так, пункт 10.1. Договору було викладено в наступній редакції: Цей договір є пролонгованим з 14.10.2014 по 13.10.2016 включно.

13.09.2019 до Договору оренди нерухомого майна від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД, були внесені зміни шляхом укладання відповідної Додаткової угоди про внесення змін. Так, пункт 10.1. Договору було викладено в наступній редакції: Цей договір є пролонгованим з 14.09.2019 по 13.09.2020.

27.12.2019 набрав чинності Закон України від 03.10.2019 № 157-ІХ Про оренду державного та комунального майна, який за винятком окремих положень вступив в дію з 01.02.2020. Статтею 18 вказаного Закону України визначені умови, порядок та терміни продовження договорів оренди, які були укладені до набрання чинності цього Закону. Так, згідно п.1 ст. 18 Закону Украши Про оренду державного та комунального майна, а також, п. 134 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою ст. 18 Закону. При цьому, ч. 2 ст. 18 вказаного Закону Украши визначено, що без проведення аукціону можуть бути продовжені виключно договори, які:

- укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше;

- укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими ч. 1 ст. 15 цього Закону (органи державної влади та органи місцевого самоврядування, інші установи і організації, діяльність яких фінансується за рахунок державного або місцевих бюджетів; релігійні організації для забезпечення проведення релігійних обрядів та церемоній; Пенсійний фонд України та його органи; дипломатичні представництва, консульські установи іноземних держав, представництва міжнародних міжурядових організацій в Україні для виконання функцій дипломатичного представництва, консульських і статутних функцій міжнародних міжурядових організацій);

- укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими ч. 2 ст. 15 цього Закону відповідно до вимог ст. 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абз. 11 та 12 ч. 2 ст. 15 цього Закону (музеї; державні та комунальні підприємства, установи, організації у сфері культури і мистецтв чи громадські організації у сфері культури і мистецтв (у тому числі національні творчі спілки або їх члени під творчі майстерні); заклади освіти всіх форм власності, що мають ліцензію на провадження освітньої діяльності; громадські організації ветеранів для розміщення реабілітаційних установ для ветеранів; реабілітаційні установи для осіб з інвалідністю та дітей з Інвалідністю для розміщення таких реабілітаційних установ; державні та комунальні спеціалізовані підприємства, державні видавництва і підприємства книгорозповсюдження; потенційні орендарі для організації та надання послуг з метою боротьби та протидії поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) на період дії карантину, зумовленого протидією поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19); молодіжні центри, що є неприбутковими установами державної та комунальної форм власності тощо);

- укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

У відповідності із ст. 13 зазначеного Закону, яка регламентує порядок проведення аукціону, об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС (електронна торгова система), у тому числі аукціону, предметом якого є право на продовження договору оренди об`єкта згідно із статтею 18 цього Закону.

Позивач зазначив, що продовження договору оренди нерухомого майна від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД, укладеного між Регіональним відділенням та ПрАТ Київстар, можливе виключно за результатом проведення відповідного електронного аукціону згідно положень Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ Про оренду державного та комунального майна та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 (далі - Порядок).

Пунктом 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна визначено, що договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Листом від 06.08.2020 № 16797/07 (вх. від 06.08.2020) - із значним пропуском тримісячного терміну, Відповідач звернувся до Регіонального відділення щодо продовження терміну дії договору оренди від14.10.2013 № 12/02-5355-ОД державного нерухомого майна, яке розміщене за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників, 34 і знаходиться на балансі Дніпропетровського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості, на наступний строк.

Регіональне відділення стверджує, що листом від 13.08.2020 № 11-02-04331, звернулось до Балансоутримувача за договором оренди та повідомило останнього, що 27.12.2019 року набрав чинності Закон України Про оренду державного та комунального майна, який за винятком окремих положень вступив в дію з 01.02.2020 року. Статтею 18 вказаного Закону України визначені умови, порядок та строки проведення роботи по продовженню терміну дії договорів оренди, які були укладені до набрання чинності цього Закону. При цьому, Регіональне відділення звернуло увагу Дніпропетровського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості, що у даному випадку продовження договору оренди буде здійснюватися за результатом проведення аукціону. Крім того, Регіональне відділення зауважило, що з урахуванням викладеного та з метою прийняття відповідного рішення балансоутримувачу за Договором оренди необхідно надати наступну інформацію, зокрема, про: наявність погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, або з урахуванням законодавства, статуту або положення погодження балансоутримувача, наявність або відсутність заборгованості зі сплати орендної плати чи страхових платежів за договором, що продовжується, станом на дату подання інформації, виконання умов щодо укладання договорів про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг тощо. Також, Регіональним відділенням було зазначено, що у разі порушення термінів подачі заяви з відповідними документами, у Регіонального відділення відсутні правові підстави для проведення роботи по продовженню терміну дії договору оренди, прийняття позитивного рішення.

Листом від 27.08.2020 № 19929/07 Відповідач надав до Регіонального відділення звіт з незалежної експертної оцінки та рецензію на звіт.

Позивач зазначив, що відповідно до ст. 24 Закону України Про оренду державного та комунального майна від 03.10.2019 № 157-ІХ, п. 143 Порядку від 03.06.2020 № 483 та п. 10.1. договору оренди від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД, Регіональним відділенням було видано наказ від 06.10.2020 № 12/02-167-ПО Про припинення терміну дії договору оренди від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД, згідно якого вказаний договір, укладений між Регіональним відділенням та ПрАТ Київстар, є припиненим з 14.09.2020.

Листом від 25.09.2020 № 11-02-05483 Регіональне відділення повідомило ПрАТ Київстар та Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості про припинення терміну дії договору оренди від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД, зазначивши, що за результатом розгляду заяви Орендаря щодо продовження терміну дії вказаного договору оренди, Регіональним відділенням, з урахуванням вимог ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна від 03.10.2019 № 157-ІХ, на адресу балансоутримувача направлено лист від 13.08.2020 № 11-02-04331 щодо умов, порядку та строків проведення роботи по продовженню терміну дії договорів оренди. Проте, станом на 05.10.2020 інформація, запитувана у вказаному листі, до Регіонального відділення не надходила. З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 24 Закону України Про оренду державного та комунального майна та п. 10.1. договору оренди від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД термін дії останнього припинено з 14.09.2020 тау відповідності до умов Договору ПрАТ Київстар необхідно терміново, повернути за актом приймання-передачі орендоване майно в належному стані Балансоутримувачу та надати один примірник акту Орендодавцю. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на Орендаря. Також, Регіональне відділення нагадало відповідачу про необхідність оплати у повному обсязі заборгованості по штрафним санкціям, яка станом на 05.10.2020 складає 235,56 грн. У разі ненадання Відповідачем акту приймання-передачі Регіональним відділенням у відповідності із ст. 785 ЦК України буде проведена робота щодо нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення.

Позивач зазначив, що після припинення дії договору оренди ПАТ Київстар не звертався до Регіонального відділення з приводу визначення статусу договору оренди від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД, проте продовжував займати приміщення, які належать до державної власності, без належних на те підстав та самовільно сплачувати до Державного бюджету орендні платежі, хоча листом від 07.10.2020 № 11-02-05852 - в місячний термін після припинення дії договору оренди Регіональне відділення повідомило Відповідача про припинення договору оренди з 14.09.2020 та необхідність, у зв`язку з цим, терміново повернути за актом приймання-передачі орендоване майно в належному стані.

Враховуючи припинення договору оренди від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД, Регіональним відділенням було нараховано пеню у розмірі 187,50 грн та неустойку за період з 14.09.2020 по 14.07.2021 у розмірі 371 134,31 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі (статті 759, 762 Цивільного кодексу України, статті 283, 284, 286 Господарського кодексу України), а тому обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору оренди.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як встановлено вище, що 13.09.2019 до Договору оренди нерухомого майна від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД були внесені зміни шляхом укладання відповідної Додаткової угоди про внесення змін. Так, пункт 10.1. Договору було викладено в наступній редакції: Цей договір є пролонгованим з 14.09.2019 по 13.09.2020 (включно). Тобто, представник Відповідача, підписуючи вказану Додаткову угоду від 13.09.2019, був обізнаний та усвідомлював, що термін дії договору оренди від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД припиняється з 14.09.2020 року та може бути пролонгований у відповідності з нормами діючого законодавства України або припинений.

Доказів продовження строку дії договору після цієї дати сторонами не надано.

При цьому відповідальність щодо правильності подання заяви про продовження дії договору на новий строк з дотриманням визначених законом та договором умов покладається виключно на орендаря, в іншому випадку, у разі невиконання орендарем вказаного зобов`язання або неналежного його виконання (не в повній мірі), настають правові наслідки у вигляді припинення дії договору за закінченням строку на який його було укладено.

Згідно ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Згідно ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Крім того, згідно п. 10.3. Договору оренди зміни і доповнення до Договору допускаються за взаємної згоди сторін і оформляються додатковими угодами, а згідно п. 10.10. всі зміни і доповнення до цього Договору вважаються дійсними лише в тому випадку, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані обома сторонами.

Отже, сторони не погодили продовження дії договору оренди та не оформили цей факт в письмовому вигляді - відповідною додатковою угодою про внесення змін до основного договору. Аукціон на його продовження проведений не був.

Виходячи з норм діючого законодавства України та положень Договору оренди останній не був продовжений. Підписуючи договір про внесення змін та доповнень до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД від 13.09.2017 представник Відповідача був обізнаний та усвідомлював, що договір оренди є пролонгованим з 14.09.2017 по 13.09.2020 (включно) та може бути пролонгований за наявності відповідних умов - в даному випадку за результатами аукціону.

До того ж, предметом спору у даній справі не є законність або незаконність припинення договору оренди від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД . Відповідач мав право звернутись до суду з позовними вимогами на захист порушених прав. Доказів такого звернення до суду з боку відповідача надано не було.

Крім того, визнання відповідачем факту припинення дії вказаного договору оренди підтверджується, також, укладанням 15.07.2020 між ПАТ "Києвстар" та Регіональним відділенням нового договору оренди № 12/7312-5905 на те саме майно, яке було предметом спірного договору від 14.10.2013.

Отже, відповідач, уклавши новий договір на спірне майно, визнав, що договір від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД є припиненим та припинив свою дію саме з 14.09.2020.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття 764 Цивільного кодексу України).

Також правовідносини з оренди державного майна регулюються Законом України Про оренду державного та комунального майна. До 01.02.2020р. діяв Закон Про оренду державного та комунального майна № 2269-ХІІ від 10.04.1992р., а з 01.02.2020р. вступив в дію Закон України Про оренду державного та комунального майна № 157 ІХ від 03.10.2019р.

Водночас, самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору оренди - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, є неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, що є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору оренди, коли користування майном стає неправомірним.

Отже, правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення договору оренди не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України (зокрема, з установленням для наймача (орендаря) будь-якого іншого (додаткового) зобов`язання, окрім того, що передбачений частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України).

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, що сформульована в постанові від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач після припинення строку дії договору продовжував користуватися орендованим майном і сплачувати оренду плату. Згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень за період користування орендованим майном: з вересня 2020 по липень 2021 відповідачем було сплачено орендну плату позивачу як орендодавцю в загальній сумі 115 643,69 грн.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, в редакції на час укладення договору, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Згідно зі ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як встановлено вище, Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 14.10.2013 № 12/02-5355-ОД, є таким, що припинився 14.09.2020р. на підставі закінчення строку, на який його було укладено. За приписами ст. 785 Цивільного кодексу України позивачем правомірно нараховано у спірному періоді неустойку.

З огляду на викладене, з урахуванням п.3.6 договору орендна плата сплачується орендодавцю та балансоутримувачу, а неустойка, у разі неповернення орендованого майна, - орендодавцю.

З вищенаведених норм права випливає, що при оренді державного майна орендна плата сплачується орендодавцю та балансоутримувачу, а неустойка, у разі неповернення орендованого майна орендодавцю.

У зв`язку з цим у Господарського суду були відсутні підстави зарахувати сплачену орендну плату балансоутримувачу в рахунок погашення неустойки орендодавцю. Суд правильно зарахував в погашення неустойки лише суму орендних платежів, які були сплачені орендодавцю.

Питання сплаченої балансоутримувачу орендної плати після припинення договору оренди повинно вирішуватися між відповідачем та балансоутримувачем.

Що стосується правової природи неустойки, яка стягується на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України, слід зазначити про таке.

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення, а тому застосування до неї спеціальної позовної давності є неправильним

Таким чином, ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України оскільки, на відміну від приписів статті 549 Цивільного кодексу України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов`язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

В той же час, суд погоджується з доводами відповідача щодо неврахування сплачених останнім коштів за весь час користування нерухомим майном після закінчення договору оренди.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем не було враховано сплату відповідачем орендної плати на суму 115 643,69 грн.

З урахуванням викладеного є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 255 490,62 грн. В частині стягнення 115 643,69 грн. слід відмовити.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 187,50 грн.

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ст.546 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.1-3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Згідно з п. 3.8. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5355-ОД від 14.10.2013р, орендна плата, перерахована невчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати.

З поданого позивачем розрахунку пені вбачається, що до суми пені ним віднесені і індекси інфляції. Такий розрахунок не відповідає ані вимогам діючого законодавства, ані умовам договору про які йшлося вище.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 187,50 грн. задоволенню не підлягають.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З урахуванням викладеного позовні вимоги не підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 3 832,36 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6; ) неустойку в розмірі 255 490,62 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 832,36 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 22.01.2024.

Суддя В.Г. Бєлік