УХВАЛА

22 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 904/1412/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жайворонок Т.Є. - головуючого, Булгакової І.В., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція»,

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2023,

у справі № 904/1412/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція»

до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас»,

про визнання зобов`язань щодо повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція» (далі - ТОВ «Аульська хлоропереливна станція») звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного міжрайонного підприємства водопровідно - каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» (далі- ДМПВ «Дніпро-Західний Донбас») про виконання зобов`язання щодо повернення майна, а саме повернути контейнери № 461, 217, 2102, 2033, що були відвантажені згідно Договору № 9/21 від 28.12.2020.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2023 у справі № 904/1412/23 позов задоволено повністю; зобов`язано Державне міжрайонне підприємство водопровідно - каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" повернути ТОВ «Аульська хлоропереливна станція» контейнери № 461, 217, 2102, 2033, що були відвантажені згідно Договору № 9/21 від 28.12.2020; стягнуто з ДМПВ «Дніпро-Західний Донбас» на користь ТОВ «Аульська хлоропереливна станція» 4 500,00 грн судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2023 у справі № 904/1412/23: апеляційну скаргу ДМПВ «Дніпро-Західний Донбас» задоволено частково; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2023 у справі №904/1412/23 скасовано частково; в задоволенні позову про зобов`язання ДМПВ «Дніпро-Західний Донбас» повернути ТОВ «Аульська хлорпереливна станція» контейнер № 461, відвантаженого згідно Договору № 9/21 від 28.12.2020 - відмовлено та стягнуто ДМПВ «Дніпро-Західний Донбас» на користь ТОВ «Аульська хлорпереливна станція» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 3375,00 грн та 5062,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

ТОВ «Аульська хлорпереливна станція» 08.01.2024 засобами поштового зв`язку звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2023 у справі № 904/1412/23 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання повернути позивачеві контейнер №461, рішення господарського суду міста Києва від 09.08.2023 у відповідній частині залишити без змін та стягнути з ДМПВ «Дніпро-Західний Донбас» на користь ТОВ «Аульська хлорпереливна станція» судовий збір у розмірі 9 000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024 у справі № 904/1412/23 визначено колегію суддів у складі: Жайворонок Т.Є. (головуюча), судді Булгакова І.В., Колос І.Б.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ТОВ «Аульська хлорпереливна станція» зі справи № 904/1412/23, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Позовна вимога ТОВ «Аульська хлорпереливна станція» про зобов`язання ДМПВ «Дніпро-Західний Донбас» повернути ТОВ «Аульська хлорпереливна станція» контейнери №461, 217Ю, 2102, 2033, (ціна придбання, заставна вартість одного контейнера складає 75000,00 грн з ПДВ, що були відвантажені згідно Договору №9/21 від 28.12.2020), тобто загальна вартість яких становить 300 000,00 грн. свідчить про її майновий характер.

Отже, позовні вимоги про зобов`язання відповідача повернути контейнери №461, 217Ю, 2102, 2033, мають вартісну оцінку, носять майновий характер.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлено у розмірі 2 684,00 грн.

Позов подано у 2023 році. Предметом позову у справі № 904/1412/23 є зобов`язання відповідача повернути майно, зокрема контейнери №461, 217Ю, 2102, 2033.

Отже, сума позовних вимог у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Отже, норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається на скаржника.

Подана касаційна скарга не містить жодних обґрунтувань та виключних випадків, які можуть бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Аульська хлорпереливна станція» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2023 у справі № 904/1412/23, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аульська хлоропереливна станція» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2023, у справі № 904/1412/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Жайворонок

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос