ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 року м.Дніпро Справа № 904/4845/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чус О.В. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Солодова І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузьміна І.С., довіреність №01Др-319-1223 від 26.12.2023, адвокат;

від відповідача: Вошколуп В.Г., довіреність №3421/1 від 20.12.2023, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 (повне рішення складено 17.04.2023, суддя Манько Г.В.) у справі №904/4845/22

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець

про стягнення 3 479 794 грн 96 коп.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на свою користь 2 581 771,43 грн основного заборгованості, 298 823,24 грн інфляційних втрат, 560 005,57 грн пені, 39 194,72 грн 3% річних та судових витрат по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання №0942005АРВВР016 від 01.01.2016 року в частині оплати за послуги з розподілу природного газу, надані у грудні 2021 року -жовтні 2022 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі №904/4845/22 позов задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" заборгованість в сумі 2 581 771 грн. 43 коп., 3% річних 39 194 грн 72 коп., інфляційні втрати 298 823 грн 24 коп., пеню 56 000 грн. 56 коп., судовий збір 52 196 грн 92 коп.; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано обґрунтованістю, доведеністю та правомірністю заявлених позовних вимог та наявністю правових підставі відповідно до ст. 233 ГК України для зменшення пені до 56 000,56 грн. Судом також зазначено, що заперечення відповідача щодо наявності форс - мажорних обставин у спірному періоді відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово - промислові палати в Україні» не підтверджені відповідним сертифікатом.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі №904/4845/22 скасувати в частині задоволення позовних вимог, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. До апеляційної скарги відповідачем надані клопотання про зупинення провадження у справі №904/4545/22 до розгляду справи №904/7013/20 та 904/414/23.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом порушені норми матеріального та процесуального права;

- судом порушені норми ст. 86, 236 ГПК України: не в повному обсязі розглянуті всі обставини та матеріали справи у їх сукупності, не надано належної юридичної оцінки наданим відповідачем запереченням та доказам на їх підтвердження;

- позивачем при визначенні заборгованості за надані у 2021 році послуги неправомірно не було враховано переплату в сумі 2 188 889,19 грн, яка утворилася внаслідок застосування тарифу 580,60 грн за 1 000 м3 (без урахування ПДВ) до спірних правовідносин відповідно до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 №425;

- судом не було вирішено клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи №904/7013/20, в якій предметом позову є визначення вартості послуг за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 із застосуванням тарифу, встановленого постановою НКРЕКП від 24.03.2016 №425 (580,60 грн за 1 000 м3;)

- задоволення зустрічного позову у справі №904/414/23 виключає задоволення позову у цій справі, що підтверджує необхідність зупинення провадження у справі №904/4845/22 до вирішення справи №904/414/23, втім судом не надано цьому оцінки;

- стягнення одночасно інфляційних втрат та пені є неправомірним та порушує вимоги ч. 1 ст. 232 ГК України;

- пеня нарахована позивачем за період більше, ніж 6 місяців, що порушує вимоги ч.6 ст. 232 ГК України;

- нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат здійснено без урахування переплати за договором, яка виникла у 2020 році, на суму 2 188 889,19 грн;

- є наявною дія форс - мажорних обставин, які унеможливлюють здійснення у 2022 році платежів на користь позивача за договором, що є обґрунтованою та законною підставою для звільнення відповідача від відповідальності за нездійснення оплати за надані позивачем послуги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 11.05.2023 для розгляду справи №904/4845/22 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі головуючого судді ОСОБА_1, суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/4845/22. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/4845/22.

22.05.2023 матеріали справи №904/4845/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.05.2023 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі №904/4845/22; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 01.08.2023.

06.06.2023 від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі №904/4845/22 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- постанова НКРЕКП від 24.12.2019 №3018 не визнана протиправною, що спростовує доводи відповідача про наявність переплати;

- постанова НКРЕКП від 24.12.2019 №3018 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз» встановлювала тариф виключно на 2020 рік та автоматично втратила чинність з прийняттям постанови НКРЕКП від 24.06.2020 №1156, яка є законною, прийнята з дотриманням приписів чинного законодавства та у межах дискреційних повноважень Регулятора, відповідно до ст. 19 Конституції України (висновок апеляційного адміністративного суду у справі №640/31995/20 від 30.11.2021);

- підписаними сторонами актами наданих послуг розподілу природного газу за 2021, 2022 роки підтверджується факт надання оператором ГРМ послуги споживачу;

- відповідачем не доведено настання форс - мажорних обставин, лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 та висновок Кременчуцького відділення полтавської ТПП від 08.02.2023 №46/02-03 не є належними доказами засвідчення таких обставин;

- якщо суд у справі №904/4845/22 прийме до уваги істотні зміни обставин, на які посилається споживач, це буде стосуватися заборгованості з лютого 2022 року.

15.06.2023 від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" до Центрального апеляційного господарського суду надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі №904/4845/22 до вирішення справ №№ 904/7013/20, 904/414/23, в яких позивач просить відмовити в задоволенні відповідних клопотань відповідача, посилаючись на те, що суд у справі №904/4845/22 не обмежений можливістю самостійно встановити обставини справи та оцінити надані сторонами докази для вирішення спору з огляду на предмет, підстави позову, предмет доказування. Також позивач зазначив, що у спірний період з 2021-2022 рік діяли такі постанови НКРЕКП, якими встановлені тарифи на оплату вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу: від 30.12.2020 №2768 (затверджено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,17 грн за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ) на період з 01.01.2021 по 31.12.2021); від 22.12.2021 №2745 (затверджено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,26 грн за 1 куб.м на місяць (без урахування ПДВ) на період з 01.01.2021 по 31.12.2021). Зазначені постанови протиправними чи нечинними в судовому порядку не визнавались. Наявність/ відсутність переплати не є предметом доказування у справі №904/7013/20, провадження по якій зупинено до вирішення справи №640/1125/20, яка вже третій рік розглядається адміністративними судами, тому зупинення провадження у справі до розгляду справи №904/7013/20 може призвести до ситуації, коли відповідач може відмовитися протягом тривалого часу сплачувати позивачу за надані послуги.

У зв`язку з відпусткою судді Кощеєва І.М.- члена колегії суддів, розгляд справи, призначений на 01.08.2023, не відбувся.

Після усунення зазначених обставин ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.08.2023 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі №904/4845/22 призначений у судове засідання на 31.10.2023.

11.09.2023 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого дану справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Чус О.В., суддів Дарміна М.О., Кощеєва І.М., якою ухвалою суду від 19.09.2023 її прийнято до свого провадження; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 22.11.2023.

22.11.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Дарміна М.О.

Після усунення зазначених обставин ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2023 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі №904/4845/22 призначений у судове засідання на 17.01.2024.

У судовому засіданні 17.01.2024 представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі №904/4845/22 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні 17.01.2024 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі №904/4845/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2016 відповідач підписав заяву-приєднання № 09420055АРВВР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Вказаною заявою Приватне акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (споживач) приєдналось до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі - договір), умови якого розміщені на сайті НКРЕКП, сайті Оператора ГРМ в мережі Інтернет за адресою dp.104.ua та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності газета "Зоря-області № 101 (21731) від 30.12.2015.

Цей типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови переміщення природного газу з метою його фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. договору).

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 1.2. договору).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3. договору).

За цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1. договору).

Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2. договору).

Після визначення загального об`єму розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, Оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: в - кВт·год, в - Гкал, в - МДж. Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт·год, Гкал, МДж) розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті Споживача (після його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором. Оператор ГРМ зобов`язується в установленому порядку передавати інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для можливості її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Споживач (крім побутового) зобов`язується довести інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період своєму постачальнику. Визначені за умовами цього договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п. 5.6. договору).

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1. договору).

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п. 6.2. договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.3. договору).

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 05 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ (п. 6.4. договору).

Відповідно до п. 6.4. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.6. договору).

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пп. 1 п. 7.4. договору).

У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 8.2. договору).

Цей договір укладається на невизначений строк (п. 12.1. договору).

Додатком 4 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання № 0942005АРВВР016 від 01.01.2016, визначено розрахунок втрат і витрат природного газу та перелік точок комерційного обліку споживача.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлено для AT "Дніпропетровськгаз" наступні тарифи на розподіл природного газу: на 2021 рік постановою від 30.12.2020 №2768 тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,17 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); на 2022 рік постановою від 22.12.2021 № 2745 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT "Дніпропетровськгаз" установила AT "Дніпропетровськгаз" тариф на послуги розподілу природного газу -у розмірі 1,26 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

На виконання умов договору позивач надавав відповідачу послуги з розподілу природного газу у грудні 2021 року - жовтні 2022 року, що підтверджується підписаними сторонами актами: №ДГП81023426 від 31.12.2021 на загальну суму 267 056,74 грн з ПДВ; №ДГП82000140 від 31.01.2022 на загальну суму 276 009,18 грн з ПДВ; №ДГП82002260 від 28.02.2022 на загальну суму 276 009,18 грн з ПДВ; №ДГП82005563 від 31.03.2022 на загальну суму 276 009,18 грн з ПДВ; №ДГП82008013 від 30.04.2022 на загальну суму 279 009,18 грн з ПДВ; №ДГП82009488 від 31.05.2022 на загальну суму 276 009,18 гри з ПДВ; №ДГП82011783 від 30.06.2022 на загальну суму 276 009,18 грн з ПДВ; №ДГП82014182 від 31.07.2022 на загальну суму 276 009,16 грн з ПДВ; №ДГП82016198 від 31.08.2022 на загальну суму 276 009,18 грн з ПДВ; №ДГП82018061 від 30.09.2022 на загальну суму 276 009,18 грн з ПДВ; №ДГП82020116 від 31.10.2022 на загальну суму 276 009,18 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що заборгованість по акту від 31.12.2021 була погашена платіжними дорученнями від 30.06.2022 на суму 169 367,91 грн та від 29.07.2022 на суму 276 009,18 грн; за актом від 31.01.2022 - частково платіжними дорученнями від 30.06.2022 на суму 169 367,91 грн та від 29.07.2022 на суму 276 009,18 грн (залишок заборгованості складає 97 688,83 грн); за актами за лютий - жовтень 2022 року заборгованість не погашена, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості склав 2 581 771,43 грн, що і стало причиною виникнення спору.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 2 581 771,43 грн, 3% річних за період з 11.01.2022 по 06.12.2022 в сумі 39 194,72 грн, пеню за цей же період у сумі 560 005,57 грн, інфляційні втрати за період січень 2022 року - листопад 2022 року в сумі 298 823,24 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з належного виконання позивачем своїх договірних зобов`язань з надання відповідачу послуги з розподілу газу, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі наданих послуг за грудень 2021 року - жовтень 2022 року. Відповідачем отримані послуги за цими актами не оплачені, що є підставою для стягнення основної суми заборгованості в сумі 2 581 771,43 грн.

Щодо заявленої до стягнення пені в сумі 560 005,57 грн, то судом, з урахуванням обставин справи та на підставі ст. 233 ГК України, зменшений її розмір до 56 000,56 грн (на 90% від заявленої суми).

В частині позовних вимог щодо 3% річних в сумі 39 194,72 грн та інфляційних втрат у сумі 298 823,24 грн судом першої інстанції перевірений розрахунок позивача, який визнаний арифметично правильним, тому в цій частині вимоги задоволені.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Правовідносини щодо розподілу природного газу, які виникли між сторонами врегульовані Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824 06.11.2015 (надалі - Кодекс ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу".

Частинами 1 - 2 статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Відповідно до пунктів 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498 (надалі - Постанова НКРЕКП) затверджено типовий договір розподілу природного газу типову форму договору транспортування природного газу (надалі - Типовий договір), за яким Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до частини 2 статті 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", як Оператором ГРМ та Приватним акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (споживач) укладено договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) шляхом підписання заяви-приєднання від 01.01.2016 №09420055АРВВР016.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Проаналізувавши вищезазначені положення законодавства можна дійти висновку, що договір розподілу природного газу є самостійним видом договору про надання послуг, поняття якого визначено спеціальним законодавством, зокрема, Кодексом газорозподільних системи, Законом України "Про ринок природного газу", та зміст якого визначений на основі типового договору, затвердженого органом державної влади. Правовідносини між оператором ГРМ і споживачами природного газу також врегульовано нормами Цивільного кодексу України та Господарського Кодексу України, які застосовуються до спірних правовідносин у взаємозв`язку із спеціальним законодавством.

Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями пункту 6.1 розділу VI Типового договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу за Договором визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача, з урахуванням тарифу, встановленого Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановлено для AT "Дніпропетровськгаз" наступні тарифи на розподіл природного газу: на 2021 рік постановою від 30.12.2020 №2768 тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,17 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); на 2022 рік постановою від 22.12.2021 № 2745 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT "Дніпропетровськгаз" установила AT "Дніпропетровськгаз" тариф на послуги розподілу природного газу -у розмірі 1,26 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Жодна з зазначених постанов, як постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №2018, від 24.06.2020 №1156 не визнані протиправними в судовому порядку. При цьому, вони втрачали чинність автоматично з моменту вступу в силу кожної наступної постанови.

Діючий у 2022-2023 році тариф на послуги розподілу природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз» не переглядався у зв`язку з прийняттям Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479-ІХ, яким протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів, в т.ч. на послуги з розподілу природного газу.

З урахуванням наведеного, АТ «Марганецький ГЗК» з 01.01.2020 здійснювало оплату послуг з розподілу природного газу за тарифами, що діяли у відповідний період, чим спростовуються доводи АТ «Марганецький ГЗК» про наявність переплати.

Стосовно доводів про суттєву зміну обставин та звернення із зустрічним позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» у межах справи №904/414/23, то ці доводи відхиляються з урахуванням відмови у зустрічному позові рішенням у справі №904/414/23 від 30.05.2023, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023.

Відповідач зазначає, що у господарській справі № 904/7013/20 встановлюються факти та обставини, що мають преюдиційне значення для вирішення даної справи, зокрема, встановлюється правомірність застосування до спірних правовідносин тарифу, встановленого постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, і, як наслідок, наявність або відсутність переплати, яка утворилася внаслідок застосування тарифу 580 грн. 60 коп. за 1000 мЗ (без урахування ПДВ) до спірних правовідносин, відповідно до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, що безпосередньо впливає на наявність або відсутність заборгованості за надані АТ "ОГС "Дніпропетровськгаз" послуги, на стягненні яких наполягає позивач у справі, що розглядається.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини 1 статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому, пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4, 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясувати:

1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, з іншою справою, що розглядається судом;

2) чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 у справі № 910/13545/17 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Отже, з метою вирішення питання про необхідність зупинення провадження у справі, що розглядається, господарський суд встановив, що предметом позовних вимог у даній справі є заборгованість за послуги з розподілу природного газу, надані у грудні 2021 року - жовтні 2022 року, а також нараховані на вказану заборгованість пеня, інфляційні втрати та 3% річних.

Як зазначалось, тарифи на розподіл природного газу у 2021-2022 роках були затверджені постановами НКРЕКП від 30.12.2020 №2768, від 22.12.2021 за № 2745.

Водночас, предметом позовних вимог у справі № 904/7013/20 є вирішення питання про зобов`язання позивача при визначенні вартості наданих відповідачу послуг з розподілу природного газу у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 № 0942005АРВВР016 застосувати тариф, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03:2016 № 425.

Оцінюючи предмети спорів у справі, що розглядається, та у справі № 904/7013/20, апеляційний господарський суд не вбачає обставин, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у справі, що розглядається, оскільки періоди та тарифи у справах різні, а тому вирішення спору у справі №904/7013/20 жодним чином не вплине на подання і оцінку доказів у даній справі.

При цьому, пов`язаність цих справ з розглядуваною не є достатньою підставою для зупинення провадження у справі за змістом пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає, що на даний час, виходячи з обґрунтування клопотань, та з урахуванням стандартів доказування у господарському процесі, об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справ № 904/7013/20, №904/414/23 відсутня.

Суд також врахував, що Верховний Суд у своїх постановах, зокрема у справах №910/5425/18, від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18 неодноразово зазначав, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18.

Враховуючи вказане, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області у справах № 904/7013/20, №904/414/23.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не надано оцінки заявленим відповідачем клопотанням про зупинення провадження у справі, чим порушені норми процесуального права, втім, таке порушення не вплинуло на прийняття правильного рішення по суті спору, зокрема, в частині стягнення основного боргу, тому підстави для його скасування відповідно до ч.2 ст. 277 ГПК України відсутні.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 8.2. договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

При цьому, 02.04.2020 набрав чинності Закон України №540-IX від 30.03.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким Розділ IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України доповнений пунктом 7: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятою відповідно до ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 23.02.2022 № 229, № 630 від 27.05.2022 був неодноразово продовжений.

Так, Кабінет Міністрів України постановою від 19.08.2022 № 928 вніс зміни, зокрема, до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31.12.2022. В подальшому дію карантину продовжено до 30.06.2023.

Суд першої інстанції здійснив перевірку розрахунку пені позивача та встановив, що він виконаний правильно.

В той же час, відповідач подав до суду клопотання, в якому просив суд зменшити розмір пені до 1,00 грн.

Клопотання обґрунтував наступним.

Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" є промисловим підприємством з видобування та збагачення марганцевої руди. Підприємство та його виробничі потужності розташовані на території Марганецької міської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області. Марганецька міська територіальна громада перебуває під артилерійськими обстрілами та обстрілами з реактивних систем залпового вогню з боку військових підрозділів рф, які базуються в районі м. Енергодар на протилежному березі Каховського водосховища. З огляду на це, згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (зі змінами, внесеними згідно наказу Мінреінтеграції від 13.09.2022 № 206) Марганецьку міську територіальну громаду включено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій. Починаючи з березня 2022 року АТ "Марганецький ГЗК", яке є містоутворюючим підприємством в м. Марганець (Нікопольський р-н, Дніпропетровська обл.), докладало максимальних зусиль задля недопушення зупинки виробництва, збереження робочих місць для 3,5 тис. мешканців м. Марганець та виконання податкових зобов`язань. Ситуація, яка склалася в Україні у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, не оминула АТ "Марганецький ГЗК". Внаслідок воєнних дій, порушення логістичних ланцюгів, майже всі споживачі продукції АТ "Марганецький ГЗК" відмовились від її придбання або істотно зменшили його обсяги. Більше 21% працівників основних виробничих цехів, які безпосередньо задіяні у видобуванні сировини та виготовленні кінцевої продукції, призвано до лав Збройних Сил України у зв`язку із загальною мобілізацією. В таких умовах, підприємство було вимушене знизити обсяги виробництва готової продукції та обсяги її відвантаження, що суттєво вплинуло на рівень надходження грошових коштів та в цілому на фінансово - економічний стан підприємства. Вищенаведені обставини істотно вплинули на фінансово-господарську діяльність АТ "Марганецький ГЗК" та погіршили фінансово-майновий стан (зниження об`ємів реалізації продукції та підвищення її собівартості, підвищення цін на всі види ТМЦ та ГСМ), що підтверджується даними Форми № 2 "Звіт про фінансові результати за 1 півріччя АТ "Марганецький ГЗК" (копія з квитанцією додається), відповідно до якої у відповідача збиток сягнув 42164 тис. грн. (відображено по гр. 2355 Форми № 2). Крім того, з 01.10.2022 у виробничому простої перебуває один із виробничих підрозділів відповідача "Грушівська збагачувальна фабрика", а з 01.12.2022 перебуває в режимі простою все підприємство АТ "Марганецький ГЗК".

Так, за частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Отже, за змістом наведених норм суд має право зменшити розмір санкцій: у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки за приписами частини третя статті 551 ЦК України суд має таке право і за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №904/5645/19; від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20).

При цьому, чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 923/536/18; від 10.04.2019 у справі № 905/1005/18; від 06.09.2019 у справі у справі № 914/2252/18; від 30.09.2019 у справі №905/1742/18; від 14.07.2021 у справі № 916/878/20 та інші).

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання, з огляду на наведені норми права, з урахуванням встановлених обставин справи суд першої інстанції обґрунтовано зменшив розмір пені до 56 000,56 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 3% річних за період з 11.01.2022 по 06.12.2022 в сумі 39 194,72 грн, інфляційні втрати за період січень 2022 року - листопад 2022 року в сумі 298 823,24 грн.

Зазначений розрахунок перевірений судом, визначена його арифметична правильність, тому в цій частині позовні вимоги задоволені обґрунтовано.

Щодо доводів відповідача про безпідставне стягнення збитків у вигляді 3% річних відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України та пені (штрафних санкцій), то як правильно зауважив позивач, відповідач безпідставно ототожнює 3% річних зі збитками, що є різними поняттями. При цьому, стягнення 3% річних (нарівні з інфляційними втратами) передбачено імперативною нормою ст.625 ЦК України, і покликано захистити право кредитора, який не отримав вчасного виконання грошового зобов`язання отримати компенсацію від знецінення коштів, як і право на нарахування неустойки (пені) сторони визначають в договірному порядку. У даному випадку таке право у позивача передбачено п.8.2 договору.

Щодо настання форс-мажорних обставин, які на думку відповідача мають звільнити його від відповідальності.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Так, відповідно до п. 10.3. Типового договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку (п. 10.4. Типового договору).

У суді першої інстанції, зокрема, у відзиві на позов відповідач послався на лист від 28.02.2022, яким Торгово-Промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 28.02.2022 "Про ведення воєнного стану".

В подальшому, відповідачем суду першої інстанції наданий висновок Кременчуцького відділення Полтавської торгово-промислової палати №46/02-03 від 08.02.2023, за яким палата підтвердила настання істотної зміни обставини для АТ «Марганецький ГЗК» щодо можливості виконання договору розподілу газу від 01.01.2016 в частині використання обсягів річної замовленої потужності об`ємів газу на 2022 рік та з`ясувала, що вказане є підставою для перегляду та внесення змін до умов договору в частині корегування обсягів річної потужності об`ємів газу на 2022 рік.

Однак, відповідач не повідомляв АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» про зазначені обставини, в порядку, визначеному договором, відповідних доказів матеріали справи не містять.

Тож, відповідачем не доведено, що він не може здійснювати підприємницьку діяльність та отримувати кошти від своїх контрагентів, а тому не доведено наявності підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання за договором, що пов`язане з настанням обставин непереборної сили.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі №904/4845/22 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі №904/4845/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі №904/4845/22 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18.01.2024.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв