ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024м. ДніпроСправа № 904/5443/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Ювілейний", смт Слобожанське, Дніпропетровська область

до Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 140 579,18 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Ювілейний" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 131 799,26 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № МБ-204-21/11 від 19.03.2021, 13 179,92 грн. - штрафу.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № МБ-204-21/11 від 19.03.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Позивачем в якості відповідача визначено фізичну особу ОСОБА_1 .

Так, господарським судом було здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру та отримано відповідь № 274263 від 16.10.2023, згідно з якої, за параметрами запиту ідентифікаційного номеру 8, знайдено фізичну особу ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

До того ж, господарський суд зазначає про те, що 31.12.2022 відповідачем припинено господарську діяльність, про що внесено відповідний запис до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення із реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

У межах визначеного законом строку, сторонам була надана можливість скористатись своїми правами на подання заяв по суті справи з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав, проте, останній був належним чином повідомлений про розгляд справи № 904/5443/23, що підтверджується залученим до матеріалів справи поштовим повідомленням про вручення фізичній особі ОСОБА_1 ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.11.2023.

Ухвалою від 23.10.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Ювілейний" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

16.11.2023 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, яке, окрім іншого, містить посилання на те, що позивачем виявлено внесення відповідачем 09.02.2023 суми грошових коштів через касу ТОВ "М`ясний двір "Ювілейний" у загальному розмірі 4 000,00 грн., у зв`язку з чим останнім викладено позовну заяву в новій редакції.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Ювілейний" просить стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 127 799,26 грн. - основного боргу та 12 779,92 грн. - штрафу.

Таким чином, у поданому клопотанні позивачем фактично зменшено позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу та штрафу.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказане клопотання приймається господарським судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2023 відкрито провадження у справі № 904/5443/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар за договором поставки № МБ-204-21/11 від 19.03.2021.

19.03.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Ювілейний" (далі - постачальник, позивач у даній справі) та Фізичною особою-підприємцем Погрібним Олександром Івановичем (далі - покупець, відповідач у даній справі) укладено договір поставки № МБ-204-21/11 (далі договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця м`ясо та м`ясні вироби, субпродукти, м`ясні напівфабрикати в асортименті (далі - товар), а покупець - прийняти і сплатити його вартість.

Згідно з частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Кількість, асортимент, вартість товару, що постачається, зазначаються в накладних на поставку відповідної партії товару, які після їх підписання мають юридичну силу Специфікації в розумінні статті 266 Господарського кодексу України (пункт 2.1. договору).

Крім того, у зазначеному вище пункті договору сторони встановили мінімальне замовлення на поставку товару (мінімальну кількість партії товару): 300 кг.

Відповідно до пункту 2.2. договору постачальник зобов`язаний поставити товар на умовах DAP (Інкотермс 2010) з урахуванням внутрішньодержавного характеру даного договору. Розвантаження товару з транспортного засобу постачальника здійснюється силами та за рахунок покупця в найкоротші строки, визначені водієм постачальника.

Згідно з пунктом 2.3. договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару покупцю на протязі 2 робочих днів з дати прийняття погодженого замовлення покупця до виконання.

Поставка вважається завершеною з моменту передачі товару покупцю. Підтвердженням факту погодження сторонами найменування, асортименту, кількості та ціни товару є прийняття товару покупцем (його представником) за накладною, виданою постачальником (пункт 2.4. договору).

Відповідно до пункту 2.5. договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця при передачі товару. Враховуючи те, що пункти доставки товару знаходяться у власності або в користуванні покупця, покупець включенням до договору цього пункту підтверджує, що допуск особи до прийняття товару є достатнім підтвердженням наявності у нього безвідкличних та належних повноважень на прийняття товару на умовах, визначених накладною на поставку товару, і несе повну відповідальність за її дії.

Згідно з пунктом 3.1. договору ціни на товар визначаються в накладних на поставку товару. Сумою договору є сума всіх товарних накладних, на підставі яких здійснювалась поставка товару.

Ціни на товар можуть змінюватись постачальником в односторонньому порядку. Ціна на поставлений товар є незмінною (пункт 3.2. договору).

Відповідно до пункту 3.3. договору форма оплати товару: безготівковий розрахунок перерахуванням коштів на рахунок постачальника у банку або внесення готівки в касу постачальника.

У пункті 3.4. договору встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити поставлений товар на протязі 5 календарних днів з дати постачання відповідної партії товару. Оплата здійснюється покупцем та зараховується постачальником в наступному порядку: в першу чергу здійснюється оплата товару, поставленого за першочерговою накладною і далі за кожною наступною накладною незалежно від призначення платежу, дати та розміру здійсненої оплати. При цьому, в першу чергу погашаються суми пені та інших штрафних санкцій за невиконання умов даного договору, а тільки після цього кошти спрямовуються на оплату постачленого товару.

Відповідно до пунктів 8.1., 8.2. договору останній набирає чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін (за наявності у них печатки). У випадку, якщо за один місяць до спливу строку дії договору жодна зі сторін письмово не заявить про припинення його дії, строк дії даного договору автоматично продовжується до кінця кожного наступного календарного року на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій необмежена.

На виконання умов договору позивач у період з січня по лютий 2022 поставив відповідачеві товар на загальну суму 195 324,82 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних № 20188 від 08.01.2022 на суму 38 325,56 грн., № 21287 від 15.01.2022 на суму 66 296,32 грн., № 22561 від 22.01.2022 на суму 2 314,40 грн., № 22995 від 25.01.2022 на суму 10 558,99 грн., № 26219 від 12.02.2022 на суму 68 848,27 грн., № 27411 від 19.02.2022 на суму 8 981,28 грн., які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень.

Відповідачем було сплачено частково за поставлений товар суму 67 525,56 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями прибуткових касових ордерів № 34 від 30.11.2022 на суму 5 200,00 грн., № 3 від 09.02.2023 на суму 2 000,00 грн., № 4 від 23.02.2023 на суму 2 000,00 грн. та платіжних інструкцій № 1342 від 31.01.2022 на суму 38 325,56 грн., № 1346 від 07.02.2022 на суму 20 000,00 грн.

Так, відповідач у визначений пунктом 3.4. спірного договору термін за отриманий товар у повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 127 799,26 грн., що й стало причиною виникнення спору.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків за поставлений товар на суму 127 799,26 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляді обов`язку сплатити неустойку.

У пункті 6.1. договору сторони погодили, що за несвоєчасну оплату вартості товару покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від простроченої суми за кожен день прострочення; крім цього, покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також сплатити тридцять відсотків річних від простроченої суми; крім цього, покупець також сплачує постачальнику додатковий штраф в розмірі десять відсотків від простроченої суми при простроченні сплати вартості товару тривалістю більше десяти календарних днів.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання понад 10 календарних днів на підставі пункту 6.1. спірного договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у сумі 12 779,92 грн.

Розрахунок штрафу позивачем здійснено відповідно до умов договору, у зв`язку з чим вказана у розрахунку сума підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається із матеріалів справи, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 грн. згідно з платіжною інструкцією № 961 від 03.10.2023.

У подальшому позивачем зменшено позовні вимоги в частині стягнення основного боргу та штрафу.

З огляду на викладене та зважаючи на зменшення розміру позовних вимог, судовий збір в сумі 81,46 грн. підлягає поверненню в порядку, встановленому статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Інша частина судового збору в сумі 2 602,54 грн. покладається на відповідача відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясний двір "Ювілейний" (52005, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Мічуріна, 5; ідентифікаційний код 42546633) 127 799,26 грн. - основного боргу, 12 779,92 грн. - штрафу, 2 602,54 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 143 181,72 грн.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 22.01.2024.

Суддя І.Ф. Мельниченко