РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024Справа № 910/12818/23
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Тихоши Л.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу в порядку загального позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до про1. Федерації велосипедного спорту України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЕСПЛАНАДНА, будинок 42, ідентифікаційний код юридичної особи 16485577); 2. головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольської Владислави Віталіївни (01001, м. Київ, Печерський район, провулок Музейний, будинок 2-Д) визнання недійсним рішення конференції та скасування реєстраційної дії
Представники:

від Позивача: Гера Р.Ю. (представник на підставі ордеру);

від Відповідача-1: не з`явились;

від Відповідача-2: Павловська Д.С. (представник в порядку самопредставництва);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 (надалі також - «Позивач») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Федерації велосипедного спорту України (надалі також - «Відповідач - 1») та головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольської Владислави Віталіївни (надалі також - «Відповідач - 2») про визнання недійсним рішення конференції та скасування реєстраційної дії.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання недійсним рішення конференції Федерації велосипедного спорту України, оформленого протоколом №16 від 15.11.2022 року, та скасування державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Федерації велосипедного спорту України та головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольської Владислави Віталіївни про визнання недійсним рішення конференції та скасування реєстраційної дії залишено без руху.

22.08.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2023 року відкрито провадження у справі №910/12818/23, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.09.2023 року.

29.08.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

04.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації копії матеріалів реєстраційної справи Федерації велосипедного спорту України.

07.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 2 надійшов відзив на позовну заяву.

08.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про залишення відзиву без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 року витребувано від Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) копії матеріалів реєстраційної справи Федерації велосипедного спорту України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЕСПЛАНАДНА, будинок 42, ідентифікаційний код юридичної особи 16485577).

19.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача -1 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення відзиву Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по справі №910/12818/23 без розгляду відмовлено.

У підготовче судове засідання 20.09.2023 року з`явились представники позивача та відповідача-1; представник відповідача-2 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, встановлено Позивачу строк до 7 днів з дня отримання відзивів для надання відповідей на відзиви, встановлено Відповідачам строк до 5 днів з дня отримання відповідей на відзиви для надання заперечень, задоволено клопотання Позивача про витребування доказів. Зобов`язано Відповідача-1 надати: - докази розміщення оголошення про місце, дату та час проведення, проекту порядку денного Конференції, яка була призначена на 15.11.2022, відповідно до пункту 5.2.2. Статуту Федерації велосипедного спорту України - докази розміщення оголошення про місце, дату та час проведення зборів членів Федерації велосипедного спорту України відповідних адміністративно-територіальних одиниць та/або територіальних осередків Федерації велосипедного спорту України, по обранню делегатів на Конференцію, яка була призначена на 15.11.2022; - списки членів Федерації велосипедного спорту України відповідних адміністративно- територіальних одиниць та/або територіальних осередків Федерації велосипедного спорту України, які мали право брати участь у зборах по обранню делегатів на Конференцію, яка була призначена на 15.11.2022; - докази утворення та державної реєстрації відокремлених підрозділів Федерації велосипедного спорту України у відповідних адміністративно-територіальних одиницях, у відповідності до положень статей 13 та 19 Закону України «Про громадські об`єднання»; - докази обрання делегатами відповідних областей ОСОБА_15, ОСОБА_2 , ОСОБА_25, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17; - докази реєстрації (присутності) делегатів відповідних областей на Конференції 15.11.2022; - докази , які підтверджують, що делегати відповідних областей, станом на день їх обрання делегатами та на 15.11.2022 були членами Федерації велосипедного спорту України; - рішення про створення та обрання (призначення) членів реєстраційної комісії; - протоколи реєстраційної комісії. Встановлено Відповідачу строк до 7 днів з 21.09.2023 для подання витребуваних доказів, задоволено клопотання Відповідача-1 та долучити документи до матеріалів справи, відкладено підготовче судове засідання на 18.10.2023 року.

20.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача -1 надійшло клопотання про долучення доказів у справі.

21.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) надійшли копії матеріалів реєстраційної справи Федерації велосипедного спорту України.

25.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив Відповідача-1 на позовну заяву.

25.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про сумніви у достовірності документів.

13.10.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача -1 надійшли заперечення.

17.10.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові пояснення.

18.10.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача -1 надійшло клопотання про долучення доказів у справі.

У підготовче судове засідання 18.10.2023 року з`явились представники позивача та відповідача-1; представник відповідача-2 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.11.2023 року.

22.11.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача -2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 22.11.2023 року з`явились представники позивача та відповідача-1; представник відповідача-2 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника Відповідача - 2 про відкладення розгляду справи, відкладено розгляд справи на 20.12.2023 року.

Судове засідання, призначене на 20.12.2023 року, не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.01.2024 року призначено судове засідання на 17.01.2024 року.

В судовому засіданні 17 січня 2024 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача-2 заперечив проти заявлених позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник Відповідача - 1 не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням рекомендованого повідомлення про вручення 10.01.2024 року поштового відправлення уповноваженій особі Відповідача - 2.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Відповідач- 1 про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідач-1 був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача-1 не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 17 січня 2024 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.06.2006 до нього внесено запис 0020930 стосовно Федерації велосипедного спорту України (дата державної реєстрації 13.05.1998). (т.1 а.с.13-17)

Наказом президента Федерації велосипедного спорту України ОСОБА_14 №5 від 15.09.2022 року поновлено ОСОБА_1 на посаді Генерального секретаря Федерації велосипедного спорту України з 11.09.2020 р. (т.1 а.с.24)

Наказом президента Федерації велосипедного спорту України ОСОБА_14 №7 від 16.09.2022 року затверджено склад Президії. (т.1 а.с.25)

Рішенням засідання Президії Федерації велосипедного спорту України, оформленим протоколом №16 від 14.10.2022 року (за опитуванням), затверджено Положення про порядок обрання делегатів для участі у Конференції громадської організації Федерація велосипедного спорту України 15 листопада 2022 року та опублікувати його на вебсайті ФВСУ. (т.1 а.с.39-41)

Рішенням засідання Президії Федерація велосипедного спорту України, оформленим протоколом №15 від 14.10.2022 року (за опитуванням), вирішено провести звітно - виборчу Конференцію ФВСУ 15.11.2022 року та опублікувати відповідне оголошення на вебсайті ФВСУ. (т.1 а.с.42)

Рішенням засідання Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, оформленим протоколом №16 від 15.11.2022 року, на якому були присутні 12 делегатів з правом голосу: ОСОБА_15 - Харківська область, ОСОБА_2 - Одеська область, ОСОБА_25 - Херсонська область, ОСОБА_23 - місто Київ, ОСОБА_24 - Київська область, ОСОБА_3 - Сумська область, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - Рівненська область, ОСОБА_6 - Чернівецька область, ОСОБА_16 , ОСОБА_8 - Запорізька область, ОСОБА_9 - Миколаївська область, а також були присутні особи без права голосу: ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , вирішено:

1. звільнити з посади Президента ФВСУ ОСОБА_14 з 15 листопада 2022 р.;

2. обрати Президентом ФВСУ ОСОБА_10. з 16 листопада 2022 р. на громадських засадах;

3. обрати Першим Віце-президентом на підставі його особистої згоди, Якубовського В.В. з 16 листопада 2022 р. на громадських засадах;

4. звільнити діючий керівний склад та затвердити новий керівний склад ФВСУ: президент - ОСОБА_10., перший Віце-президент ОСОБА_20. ;

5. здійснити державну реєстрацію прийнятих змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до вимог чинного законодавства України та уповноважити на подання та підписання документів для проведення державної реєстрації змін новообраного Президента ФВСУ ОСОБА_10. (т.1 а.с.30-34, т.2 а.с.76-89)

Рішенням Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.04.2023 року №1044 проведено державну реєстрацію змін до відомостей Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (т.1 а.с.38)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що при проведенні та скликанні засідання Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України порушено норми чинного законодавства України, оскільки інформація про місце, час та дату проведення, проект порядку денного конференції, яка відбулась 15.11.2022, не була розмішена на вебсайті Федерації не пізніше ніж за 30 днів до її початку, що позбавило Позивача можливості взяти участь. У протоколі №15 від 14.10.2022 про скликання Конференції на 15.11.2022 не зазначено персональний перелік осіб, які брали участь у засіданні президії, що свідчить про відсутність уповноважених осіб, а проведення засідання за опитуванням не передбачено Статутом Відповідача - 1. Крім того на засіданні 14.10.2022 не були присутні ОСОБА_1 та генеральний директор ОСОБА_21, який займає посаду державного тренера, та інші члени Президії ФВСУ, а склад Президії, який приймав участь у засіданні 14.10.2022, не відповідає складу Президії, який встановлений п.5.3.2 Статуту. Також відомості реєстру громадських об`єднань містять інформацію про 5 зареєстрованих відокремлених підрозділів ФВСУ, а тому у Конференції брали участь неуповноважені делегати від тих областей України та міста Києва, де відсутні зареєстровані відокремлені підрозділи ФВСУ, а також не були складені списки членів Федерації відповідних адміністративно - територіальних одиниць та/або територіальних осередків, які мали право брати участь у зборах по обранню делегатів на Конференцію, яка була призначена на 15.11.2022, та не розміщували оголошення про місце, дату та час проведення зборів членів Федерації. Позивач зазначає, що особи, які брали участь у Конференції, не були членами ФВСУ, а їх реєстрації для участі у Конференції, не проводилась, порядок денний, який був затверджений рішенням Президії, не відповідає порядку денному, який зазначено у протоколі №16 від 15.11.2022. Що стосується проведеної реєстраційної дії, то для її проведення було подано протокол №16, в якому не визначено норму представництва делегатів, державному реєстратору було подано четверту версію протоколу, який за своїм змістом відрізняється від попередніх, у протоколі є посилання на рішення ВС від січня 2023, а протокол датований 15.11.2022. Крім того, довіреність від 12.04.2023 видана ОСОБА_10 , проте станом на дату видачі довіреності відомостей про нього не внесено до ЄДР, а вчиняти дії від імені Федерації велосипедного спорту України могли ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , а тому державний реєстратор мав відмовити у вчиненні реєстраційної дії. За таких підстав, просить Суд визнати недійсними рішення засідання Конференції Федерації велосипедного спорту України, оформлені протоколом №16 від 15.11.2022 року, визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведену стосовно Громадської організації Федерація велосипедного спорту України від 18.04.2023 №9020930 «Зміна відомостей про органи управління юридичної особи. Зміна відомостей про членів керівних органів громадського формування. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи», проведену державним реєстратором - головним спеціалістом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольською Владиславою Віталіївною.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач - 1 зазначає, що про дату, час та місце проведення конференції, порядок денний було опубліковано на офіційному вебсайті ФВСУ, рішення президії ФВСУ від 14.10.2022 не є предметом спору у даній справі, яке є чинним. Позивач не займав посаду Генерального секретаря ФВСУ та не був членом Президії ФВСУ станом на 14.10.2022, оскільки ОСОБА_14 був поновлений на роботі на підставі постанови Київського апеляційного суду від 02.11.2021, яка була скасована постановою Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №757/230/20-ц, а тому видача останнім наказів від 15.09.2022, від 16.09.2022 була здійснена неуповноваженою особою. У звітно - виборній Конференції ФВСУ, яка відбулась 15.11.2022, брали участь уповноважені делегати, оскільки є членами ФВСУ від кожної області, а реєстрація дія була проведена у відповідності до вимог Закону.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач - 2 зазначає, що для проведення реєстраційної дії було подано належні документи відповідно до вимог Закону, а у зв`язку з введенням карантину зупинено перебіг строків звернення за отриманням адміністративних послуг.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Корпоративними правами, відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Власник корпоративних прав бере участь у капіталі господарської організації, а реалізація правомочностей, які надаються власнику корпоративних прав, надає йому можливість впливати на діяльність господарської організації.

Відповідно під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За змістом частин першої та другої статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарською діяльністю у Господарському кодексі України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

Громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності, є учасниками відносин у сфері господарювання, а відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю належать до господарських відносин (стаття 2, частина шоста статті 3 Господарського кодексу України).

Зазначені вище норми Господарського кодексу України кореспондуються із приписами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань визначається Законом України «Про громадські об`єднання».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Частинами 2, 3 ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» передбачено, що громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Частиною 5 ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» визначено, що громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

За змістом ст. 3 Закону громадські об`єднання утворюються і діють, зокрема, на принципі самоврядності, яка передбачає право членів (учасників) громадського об`єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об`єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 8 Закону членами (учасниками) громадської організації, крім молодіжної та дитячої, можуть бути особи, визначені частиною першою статті 7 цього Закону, які досягли 14 років. Вік членів молодіжної, дитячої організації визначається її статутом у межах, встановлених законом. Членами (учасниками) громадської спілки, крім молодіжної та дитячої, можуть бути юридичні особи приватного права, у тому числі громадські об`єднання зі статусом юридичної особи, фізичні особи, які досягли 18 років та не визнані судом недієздатними. Вік членів молодіжної, дитячої спілки визначається її статутом у межах, встановлених законом.

За змістом наведених вище норм корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 509/577/18, від 01.10.2019 у справі № 910/7554/18, від 17.12.2019 № 904/4887/18.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є засновником (учасником) Федерації велосипедного спорту України, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань. (т.1 а.с.233-237)

Заперечуючи проти позову, Відповідач - 1 зазначав, що ОСОБА_1 не займав посаду Генерального секретаря ФВСУ та не був членом Президії ФВСУ станом на 14.10.2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11.09.2020 року по справі №757/9647/20-ц позов ОСОБА_1 до громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» про визнання наказу протиправним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заборгованості із заробітної плати задоволено частково. Визнано наказ від 20 вересня 2019 року № 20/09/19 про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального секретаря ГО «Федерація велосипедного спорту України» протиправним та поновлено ОСОБА_1 на вказаній посаді. Стягнуто з ГО «Федерація велосипедного спорту України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 вересня 2019 року по 20 лютого 2020 року (за 106 робочих днів прогулу) 119 732,30 грн. Стягнуто з ГО «Федерація велосипедного спорту України» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з 01 липня 2019 року по 20 вересня 2019 року - 66 643,25 грн. (т.1 а.с.18-20)

Постановою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ГО «Федерація велосипедного спорту України» - Денисюк Н. О. на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року задоволено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року скасовано й ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27.07.2022 року постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року скасовано, рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року залишено в силі. (т.1 а.с.21-23)

Наказом президента Федерації велосипедного спорту України ОСОБА_14 №5 від 15.09.2022 року поновлено ОСОБА_1 на посаді Генерального секретаря Федерації велосипедного спорту України з 11.09.2020 р. (т.1 а.с.24)

Наказом президента Федерації велосипедного спорту України ОСОБА_14 №7 від 16.09.2022 року затверджено склад Президії. (т.1 а.с.25)

Суд звертає увагу, що наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді Генерального секретаря Федерації велосипедного спорту України були видані ОСОБА_14 як президентом Федерації велосипедного спорту України. Так, 20.07.2018 на засіданні позачергової Конференції Федерації велосипедного спорту України було прийняте рішення, оформлене протоколом № 7 від 20.07.2018 року, про обрання на посаду Президента Федерації ОСОБА_14 на терміном на 4 роки, обрання на посаду Першого віце-президента Федерації ОСОБА_10 (т.1 а.с.211-215)

20.08.2019 на засіданні позачергової Конференції громадської організації "Федерації велосипедного спорту України" було прийнято рішення, оформлене протоколом № 3, про визнання роботи ОСОБА_14 , як Президента Федерації, незадовільною та про припинення повноважень Президента ОСОБА_14 з 20.08.2019 відповідно до частини 3 статті 99 Цивільного кодексу України. (т.1 а.с.216-219)

Судом встановлено, що у січні 2020 року ОСОБА_14 звернувся до суду з позовом до Федерації велосипедного спорту України про визнання неправомірними та скасування рішень позачергової Конференції Федерації велосипедного спорту України від 20 серпня 2019 року, оформлене протоколом № 3, якими визнано роботу ОСОБА_14 , як Президента Федерації, незадовільною та припинено повноваження Президента ОСОБА_14 з 20.08.2019 відповідно до частини 3 статті 99 Цивільного кодексу України.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року по справі №757/230/20-ц позов ОСОБА_14 було задоволено, визнано неправомірним та скасовано рішення позачергової Конференції Федерації велосипедного спорту України від 20 серпня 2019 року, оформлене протоколом № 3. (т.1 а.с.225-228)

Постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року апеляційні скарги Федерації велосипедного спорту України, в особі представника - адвоката Денисюк Н. О., та громадської організації "Чернівецька федерація велосипедного спорту" залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року залишено без змін. (т.1 а.с.229-232)

Постановою Верховного Суду від 25 січня 2023 року касаційну скаргу представника Федерації велосипедного спорту України Денесюк Н.О. задоволено частково, рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_14 до Федерації велосипедного спорту України про визнання неправомірними та скасування рішень позачергової Конференції Федерації велосипедного спорту України закрито, повідомлено ОСОБА_14 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду та роз`яснено право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. (т.1 а.с.238-241)

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.02.2023 справу № 757/230/20 за позовом ОСОБА_14 до Федерації велосипедного спорту України про визнання неправомірними та скасування рішень позачергової Конференції Федерації велосипедного спорту України передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва. (т.1 а.с.242)

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 року по справі №757/230/20-ц, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 року, у позові відмовлено повністю. (т.1 а.с.243-248)

Враховуючи вищенаведені судові провадження за позовом ОСОБА_14 до Федерації велосипедного спорту України про визнання неправомірними та скасування рішень позачергової Конференції Федерації велосипедного спорту України, якими визнано роботу ОСОБА_14 , як Президента Федерації, незадовільною та припинено повноваження Президента ОСОБА_14. з 20.08.2019 відповідно до частини 3 статті 99 Цивільного кодексу України, Суд зазначає, що на момент видачі останнім наказів №5 від 15.09.2022 року, №7 від 16.09.2022 року ОСОБА_14 був уповноваженою особою діяти від імені Федерації велосипедного спорту України, оскільки рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року по справі №757/230/20-ц, залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року, набрало законної сили. В той же час, станом на момент розгляду даної справи ОСОБА_14 не є президентом Федерації велосипедного спорту України у зв`язку з набранням законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 року по справі №757/230/20-ц, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 року.

Відповідно до ст. 57 Господарського кодексу України установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного капіталу та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про громадські об`єднання» статут громадського об`єднання має містити відомості про: 1) найменування громадського об`єднання та за наявності - скорочене найменування; 2) мету (цілі) та напрями його діяльності; 3) порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників); 4) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі - керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи); 5) періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об`єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв`язку; 6) порядок звітування керівних органів громадського об`єднання перед його членами (учасниками); 7) порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг; 8) джерела надходження і порядок використання коштів та іншого майна громадського об`єднання; 9) порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання (у разі їх створення громадським об`єднанням, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи); 10) порядок внесення змін до статуту; 11) порядок прийняття рішення щодо саморозпуску або реорганізації громадського об`єднання, а також щодо використання його коштів та іншого майна, що залишилися після саморозпуску, - для громадського об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи. У статуті громадського об`єднання можуть бути передбачені додаткові положення щодо утворення, діяльності і саморозпуску чи реорганізації громадського об`єднання, що не суперечать закону.

З наведеного слідує, що повноваження керівних органів, а також порядок їх формування та зміни складу у громадській організації закріплюються саме її статутом.

Законом України «Про громадські об`єднання» порядок скликання та проведення загальних зборів громадської організації не визначений, водночас, враховуючи, що статут Відповідача -1 є його установчим документом, що містить правила, що регулюють права та обов`язки членів товариства, визначає порядок управління та здійснення діяльності громадської організації, суд при вирішенні спору, в тому числі при наданні оцінки питанню правомірності скликання та проведення конференції, на якій було прийнято спірні рішення, керується загальними нормами Цивільного кодексу України щодо юридичних осіб та положеннями статуту Федерації велосипедного спорту України.

За змістом ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ст. 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. Назвою виконавчого органу товариства відповідно до установчих документів або закону може бути «правління», «дирекція» тощо.

Статутом Федерації велосипедного спорту України, затвердженим рішенням засідання чергової конференції Федерації, оформленого протоколом №10 від 17.12.2020 року, визначено, що Федерація є всеукраїнською громадською організацією спортивної спрямованості, яка об`єднує спортсменів, тренерів, суддів, інших фахівців в досягненні мети і завдань, передбачених цим Статутом. (т.2 а.с.146-168)

Згідно із пунктом 1.3 Статуту Федерація є всеукраїнською громадською організацією зі статусом юридичної особи, діяльність якої поширюється на територію всієї України. федерація створена та здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про громадські об?єднання», «Про фізичну культуру і спорт», Податкового кодексу, інших законів та нормативно-правових актів України, а також цього Статуту, внутрішніх, локальних документів, що приймаються Федерацією в межах її статутних повноважень і є обов?язковими для всіх членів.

Рішення керівних органів Федерації, видані в межах їх компетенції, обов?язкові для виконання всіма членами Федерації (п.1.6 Статуту)

У п.5.1 Статуту визначено, що органами управління Федерації є: Конференція; Президія; Президент;. Перший віце-президент; Дирекція; Ревізійна комісія.

Вищим керівним статутним органом Федерації є Конференція Федерації, яка скликається не рідше, ніж 1 (один) раз на рік. (п.5.2.1 Статуту)

Згідно з п.5.2.2.1 Статуту про місце, дату та час проведення, проект порядку денного Конференції, Президії Федерації інформує членів (розміщує на веб-сайті Федерації) не пізніше, ніж за 30 (тридцять) днів до початку Конференції. Зміни в порядок денний можуть вноситись лише письмово і не пізніше початку Конференції.

У п.5.2.3 Статуту визначено, що Конференція вважається правомочною, якщо на ній присутні більше половини обраних делегатів. Делегатом на Конференції може виступити дієздатна фізична особа, яка досягла 18 років та має повноваження, підтверджені належним чином. Повноваження, порядок обрання та норма представництва делегатів визначається та затверджується Президією Федерації. Президент Федерації є делегатом на Конференції за посадою.

Згідно з п.5.2.5 Статуту Конференція припиняє, в тому числі достроково, повноваження Президента, Першого віще-президента, членів Президії, членів Ревізійної комісії Федерації; розглядає і вирішує будь-які інші питання діяльності Федерації.

Рішення Конференції приймаються шляхом голосування. Кожен з присутніх делегатів на Конференції має право одного голосу. (п.5.2.7 Статуту)

Відповідно до п.5.2.8 Статуту рішення приймаються простою більшістю голосів присутніх делегатів. Рішення з питань припинення Федерації, обрання і припинення повноважень Президента, першого віце-президента Федерації, відчуження майна Федерації на суму, що становить п?ятдесят і більше відсотків майна Федерації, зміни Статуту приймаються 3/4 голосів присутніх делегатів. У разі рівності голосів вирішальним є голос Президента Федерації.

Рішенням засідання Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, оформленим протоколом №16 від 15.11.2022 року, на якому були присутні 12 делегатів з правом голосу: ОСОБА_15 - Харківська область, ОСОБА_2 - Одеська область, ОСОБА_25 - Херсонська область, ОСОБА_23 - місто Київ, ОСОБА_24 - Київська область, ОСОБА_3 - Сумська область, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - Рівненська область, ОСОБА_6 - Чернівецька область, ОСОБА_16 , ОСОБА_8 - Запорізька область, ОСОБА_9 - Миколаївська область, а також були присутні особи без права голосу: ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , вирішено:

1. звільнити з посади Президента ФВСУ ОСОБА_14 з 15 листопада 2022 р.;

2. обрати Президентом ФВСУ ОСОБА_10 з 16 листопада 2022 р. на громадських засадах;

3. обрати Першим Віце-президентом на підставі його особистої згоди, Якубовського В.В. з 16 листопада 2022 р. на громадських засадах;

4. звільнити діючий керівний склад та затвердити новий керівний склад ФВСУ: президент - ОСОБА_10 , перший Віце-президент ОСОБА_20. ;

5. здійснити державну реєстрацію прийнятих змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до вимог чинного законодавства України та уповноважити на подання та підписання документів для проведення державної реєстрації змін новообраного Президента ФВСУ ОСОБА_10 . (т.1 а.с.30-34, т.2 а.с.76-89)

Суд зазначає, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України. Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Однак, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

- відсутність протоколу загальних зборів.

Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку також порушує його права, зокрема право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що при проведенні та скликанні засідання Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України порушено норми чинного законодавства України, оскільки інформація про місце, час та дату проведення, проект порядку денного конференції, яка відбулась 15.11.2022, не була розмішена на вебсайті Федерації не пізніше ніж за 30 днів до її початку, що позбавило Позивача можливості взяти участь.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №924/641/17 викладено правовий висновок, відповідно до якого порядок скликання та проведення загальних зборів учасників юридичної особи визначений законодавством України, за положеннями якого учасники (акціонери, члени) юридичної особи мають бути до початку загальних зборів повідомлені про дату, місце, час проведення та порядок денний таких зборів. Такий порядок скликання загальних зборів вищого органу управління юридичної особи не залежить від її організаційно-правової форми, є загальноприйнятим та таким, що гарантує забезпечення права учасника (акціонера, члена) юридичної особи на участь в управлінні нею.

Рішенням засідання Президії Федерації велосипедного спорту України, оформленим протоколом №15 від 14.10.2022 року (за опитуванням), вирішено провести звітно - виборчу Конференцію ФВСУ 15.11.2022 року та опублікувати відповідне оголошення на вебсайті ФВСУ. (т.1 а.с.42)

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Судом, на офіційному вебсайті Федерації велосипедного спорту України за посиланням https://velosport.org.ua/novyny/informacziya-shhodo-konferencziyi-2022-roku.html 15.10.2022 року було розміщено оголошення про проведення 15.11.2022 звітно-виборчої Конференції ФВСУ із зазначенням порядку денного, тобто не пізніше, ніж за 30 (тридцять) днів до початку Конференції відповідно до вимог п.5.2.2.1 Статуту. (т.1 а.с.205)

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про дотримання Відповідачем - 1 своєчасного та належного повідомлення учасників Федерації велосипедного спорту України про скликання та проведення Конференції, а тому Позивач міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні.

Що стосується доводів Позивача в частині невідповідності прийнятого рішення засідання Президії Федерації велосипедного спорту України, оформленого протоколом №15 від 14.10.2022 року, нормам чинного законодавства України, Суд зазначає, що предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Так, оскарження рішення засідання Президії Федерації велосипедного спорту України, оформленого протоколом №15 від 14.10.2022 року, не є предметом розгляду у даній справі. Крім того, Суд звертає увагу, що станом на момент розгляду даної справи рішення засідання Президії Федерації велосипедного спорту України, оформлене протоколом №15 від 14.10.2022 року, є чинним та не визнано недійсним у визначеному чинним законодавством України порядку, а тому приймається Судом до уваги в якості належного та достовірного доказу.

Що стосується доводів Позивача в частині того, що у Конференції брали участь неуповноважені делегати від тих областей України та міста Києва, де відсутні зареєстровані відокремлені підрозділи ФВСУ, а також не були складені списки членів Федерації відповідних адміністративно - територіальних одиниць та/або територіальних осередків, які мали право брати участь у зборах по обранню делегатів на Конференцію, яка була призначена на 15.11.2022, Суд зазначає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання зі статусом юридичної особи може мати відокремлені підрозділи, які утворюються за рішенням відповідного керівного органу громадського об`єднання згідно із статутом, у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Відокремлені підрозділи громадського об`єднання не є юридичними особами, крім випадків, передбачених цим Законом. Відокремлені підрозділи громадського об`єднання утворюються та здійснюють свою діяльність на основі статуту громадського об`єднання.

Відповідно до п.5.11.1 Статуту Федерація може мати відокремлені підрозділи, з якими Федерація взаємодіє на договірних засадах.

Відокремлені підрозділи створюються на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць (області України, АРК, міста Київ та Севастополь), за місцем навчання, роботи, інтересів громадян і об`єднує тих членів Федерації, які вирішують реалізовувати свої права та обов?язки через відповідний відокремлений підрозділ у встановленому законодавством порядку. (п.5.11.2 Статуту)

Згідно з п.5.11.5 Статуту для набуття прав юридичної особи відокремлені підрозділи повинні зареєструватися в установленому законом порядку.

Відокремлені підрозділи, що не є юридичними особами, здійснюють свою діяльність у встановленому законом порядку. (п.5.11.6 Статуту)

Судом встановлено, що на засіданні Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбулась 15.11.2022 року, були присутні 12 делегатів з правом голосу: ОСОБА_15 - Харківська область, ОСОБА_2 - Одеська область, ОСОБА_25 - Херсонська область, ОСОБА_23 - місто Київ, ОСОБА_24 - Київська область, ОСОБА_3 - Сумська область, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - Рівненська область, ОСОБА_6 - Чернівецька область, ОСОБА_16 , ОСОБА_8 - Запорізька область, ОСОБА_9 - Миколаївська область.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням засідання членів Громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» у Хмельницькій області, оформленого протоколом №1 від 04.11.2022 року, обрано ОСОБА_4 делегатом від Хмельницької області для участі у Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбудеться 15.11.2022 року. (т.5 а.с.79-82)

Рішенням засідання членів Громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» у Сумській області, оформленого протоколом №1 від 10.11.2022 року, обрано Яценка Сергія делегатом від Сумської області для участі у Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбудеться 15.11.2022 року. (т.5 а.с.83-85)

Рішенням засідання членів Громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» у Чернівецькій області, оформленого протоколом №1 від 07.11.2022 року, обрано ОСОБА_6 делегатом від Чернівецької області для участі у Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбудеться 15.11.2022 року. (т.5 а.с.86-88)

Рішенням засідання членів Громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» у Одеській області, оформленого протоколом №1 від 25.10.2022 року, обрано ОСОБА_2 делегатом від Одеської області для участі у Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбудеться 15.11.2022 року. (т.5 а.с.89-91)

Рішенням засідання членів Громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» у Харківській області, оформленого протоколом №1 від 11.11.2022 року, обрано ОСОБА_15. делегатом від Харківської області для участі у Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбудеться 15.11.2022 року. (т.5 а.с.92-94)

Рішенням засідання членів Громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» у Миколаївській області, оформленого протоколом №2 від 09.11.2022 року, обрано ОСОБА_9. делегатом від Миколаївської області для участі у Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбудеться 15.11.2022 року. (т.5 а.с.95-99)

Рішенням засідання членів Громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» у Херсонській області, оформленого протоколом №1 від 08.11.2022 року, обрано ОСОБА_25 делегатом від Херсонської області для участі у Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбудеться 15.11.2022 року. (т.5 а.с.100-102)

Рішенням засідання членів Громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» у Київській області, оформленого протоколом №1 від 10.11.2022 року, обрано ОСОБА_24 делегатом від Київської області для участі у Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбудеться 15.11.2022 року. (т.5 а.с.103-105)

Рішенням засідання членів Громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» у м. Київ, оформленого протоколом №1 від 08.11.2022 року, обрано ОСОБА_23 делегатом від м. Києва для участі у Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбудеться 15.11.2022 року. (т.5 а.с.106-108)

Рішенням засідання членів Громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» у Волинській області, оформленого протоколом №1 від 07.11.2022 року, обрано ОСОБА_18 делегатом від Волинської області для участі у Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбудеться 15.11.2022 року. (т.6 а.с.12-14)

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги рішення засідань членів Громадської організації «Федерація велосипедного спорту України» у відповідних областях та у м. Києві, які станом на момент розгляду даної справи, є чинними, ніким не оспорені та не визнані недійсними у передбаченому чинним законодавством України порядку, Суд приходить до висновку, що обрані делегати для участі у Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, яка відбулась 15.11.2022 року, мали необхідний обсяг повноважень бути присутніми на Конференції Федерації 15.11.2022 року та приймати відповідні рішення шляхом голосування.

Що стосується доводів Позивача в частині відсутності відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про відокремлені підрозділи ФВСУ, Суд не приймає їх до уваги, оскільки п.5.11.5 Статуту Федерації велосипедного спорту України передбачено, що для набуття прав юридичної особи відокремлені підрозділи повинні зареєструватися в установленому законом порядку, однак частиною 2 ст. 13 Закону України «Про громадські об`єднання» визначено, що відокремлені підрозділи громадського об`єднання не є юридичними особами, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення Конференції приймаються шляхом голосування. Кожен з присутніх делегатів на Конференції має право одного голосу. (п.5.2.7 Статуту)

Відповідно до п.5.2.8 Статуту рішення приймаються простою більшістю голосів присутніх делегатів. Рішення з питань припинення Федерації, обрання і припинення повноважень Президента, першого віце-президента Федерації, відчуження майна Федерації на суму, що становить п?ятдесят і більше відсотків майна Федерації, зміни Статуту приймаються 3/4 голосів присутніх делегатів. У разі рівності голосів вирішальним є голос Президента Федерації.

Суд звертає увагу, що відповідно до Статуту Федерації велосипедного спорту України, затвердженого рішенням засідання чергової конференції Федерації, оформленого протоколом №10 від 17.12.2020 року, кворум для участі та голосування на Конференції не передбачений. Так, Суд звертає увагу, що рішення на засіданні Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, оформлені протоколом №16 від 15.11.2022 року, були прийняті простою більшістю голосів присутніх делегатів. Крім того, Суд зазначає, що порядок денний, який був визначений в оголошенні про проведення 15.11.2022 звітно-виборчої Конференції ФВСУ відповідає порядку денному, який був розглянутий на спірному засіданні, оскільки питання, що були попередньо визначені, охолоплюють питання, які були розглянуті на засіданні 15.11.2022.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що рішення засідання Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, оформлені протоколом №16 від 15.11.2022 року, прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України, простою більшістю голосів присутніх делегатів відповідно до п.5.2.8 Статуту, та з питань включених до порядку денного, а тому Суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсними рішень засідання Конференції Федерації велосипедного спорту України, оформлених протоколом №16 від 15.11.2022 року.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправної та скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведеної стосовно Громадської організації Федерація велосипедного спорту України від 18.04.2023 №9020930 «Зміна відомостей про органи управління юридичної особи. Зміна відомостей про членів керівних органів громадського формування. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи», проведену державним реєстратором - головним спеціалістом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольською Владиславою Віталіївною, Суд зазначає.

Згідно із ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

У частині п`ятій статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" міститься перелік судових рішень, на підставі яких проводиться державна реєстрація змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства. Цей перелік є чітко визначеним і є вичерпним. Частиною другою статті 25 зазначеного Закону передбачено перелік судових рішень, на підставі яких проводиться державна реєстрація змін до відомостей, які не стосуються розміру статутного капіталу, розміру часток у статутному капіталі чи складу учасників товариства (пункт 149 постанови Верховного Суду від 08.08.2022 у справі №911/2780/20, пункт 42 постанови Верховного Суду від 01.08.2022 у справі №907/166/21).

Якщо розмір статутного капіталу товариства, склад учасників не змінювалися, то визнання судовим рішенням недійсним рішення загальних збрів та статуту, а також скасування реєстраційного запису поновило би права позивача. Таке судове рішення підлягає виконанню відповідно до статті 25 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (пункт 49 постанови Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 912/2620/21).

Ефективність позовної вимоги про визнання рішень зборів недійсними має оцінюватися, виходячи з обставин справи, залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії) (пункт 98 постанов Великої Палати Верховного Суду від 2 листопада 2021 року у справі № 917/1338/18).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що для проведення реєстраційної дії було подано протокол №16, в якому не визначено норму представництва делегатів, державному реєстратору було подано четверту версію протоколу, який за своїм змістом відрізняється від попередніх, у протоколі є посилання на рішення ВС від січня 2023, а протокол датований 15.11.2022. Крім того, довіреність від 12.04.2023 видана ОСОБА_10., проте станом на дату видачі довіреності відомостей про нього не внесено до ЄДР, а вчиняти дії від імені Федерації велосипедного спорту України могли ОСОБА_14, ОСОБА_21 , а тому державний реєстратор мав відмовити у вчиненні реєстраційної дії.

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч.4 ст. 17 Закону для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, в якій також може зазначатися прохання про реєстрацію такої особи платником податку на додану вартість та/або про обрання спрощеної системи оподаткування, та/або про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій;

2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи, 25.11.2022 року, 16.01.2023 року Федерацією велосипедного спорту України було подано заяви про проведення в Єдиному державному реєстрі реєстраційної дії, проте рішеннями №1909 від 19.12.2022 року, №79 від 06.02.2023 року відмовлено у державній реєстрації змін до відомостей Громадської організації Федерації велосипедного спорту України. (т.2 а.с.70-118, 184-252)

17.04.2023 року Відповідачем - 1 втретє подано заяву про проведення в Єдиному державному реєстрі реєстраційної дії. Вказана заява від імені Федерації велосипедного спорту України була подана ОСОБА_11., який діяв на підставі довіреності б/н від 12.04.2023 року, виданою ОСОБА_10., з правом представляти інтереси довірителя перед суб`єктами державної реєстрації юридичних осіб, заповняти й подавати державному реєстратору заяву про державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу. (т.3 а.с.1-22)

Рішенням Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.04.2023 року №1044 проведено державну реєстрацію змін до відомостей Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (т.1 а.с.38, т.3 а.с.23-24)

Згідно зі ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 238 Цивільний кодекс України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (ст. 229 Цивільного кодексу України).

Статтею 244 Цивільного кодексу України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. (ст. 246 ЦК України)

Як вбачається з рішення засідання Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України, оформленого протоколом №16 від 15.11.2022 року, уповноважено ОСОБА_10. на подання та підписання документів для проведення державної реєстрації змін з правом передоручення третім особам.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що Ярошенко О.П. був уповноваженим представником ОСОБА_10., як керівника Федерації велосипедного спорту України, на подання відповідної заяви про проведення в Єдиному державному реєстрі реєстраційної дії щодо Відповідача - 1.

За таких підстав, Суд зазначає, що оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором за наявності підстав для проведення реєстрації дії відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Судом розглянуті та відхилені доводи Позивача щодо подачі державному реєстратору четвертої версії протоколу, який за своїм змістом відрізняється від попередніх, оскільки відмінність в описовій частині протоколу жодним чином не вплинула на порядок голосування делегатів та прийняті рішення під час проведення Конференції Громадської організації Федерація велосипедного спорту України 15.11.2022 року. Крім того, Суд звертає увагу, що вимога Позивача в частині визнання протиправної та скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведеної стосовно Громадської організації Федерація велосипедного спорту України від 18.04.2023 №9020930 «Зміна відомостей про органи управління юридичної особи. Зміна відомостей про членів керівних органів громадського формування. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи», проведена державним реєстратором - головним спеціалістом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольською Владиславою Віталіївною, є похідною вимогою від визнання недійсними рішень засідання Конференції Федерації велосипедного спорту України, оформлених протоколом №16 від 15.11.2022 року, в задоволенні якої Судом відмовлено.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Федерації велосипедного спорту України та головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольської Владислави Віталіївни про визнання недійсним рішення конференції та скасування реєстраційної дії є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Федерації велосипедного спорту України та головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольської Владислави Віталіївни про визнання недійсним рішення конференції та скасування реєстраційної дії - відмовити у повному обсязі.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 19 січня 2024 року.

Суддя О.В. Чинчин