РІШЕННЯ

м. Київ

17.01.2024Справа № 910/11895/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Шатан Т.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу №910/11895/23 за позовом Державного підприємства «Медичні закупівлі України» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пюбе Глобал" про стягнення неустойки, за участю представників: позивача: Онищук Д.С. відповідача: Вапельник С.Д.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Медичні Закупівлі України" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пюбе Глобал" (Pube Global LLC) (відповідач) про стягнення 1 698 060, 00 грн неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про закупівлю № 09/581-11/2022 від 25.11.2022 у частині надання позивачу забезпечення повернення попередньої оплати у формі банківської гарантії, з огляду на що позивач просить суд стягнути 1 698 060, 00 грн неустойки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.01.2024, зобов`язано позивача надати суду у строк до 15.08.2023 нотаріально засвідчений переклад на польську мову ухвали Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі №910/11895/23 (2 примірники) для направлення відповідачу у порядку, встановленому Конвенцією.

04.08.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про продовження процесуального строку на 60 календарних днів, для подання до суду засвідчених перекладів на польську мову документів (на виконання пункту 4 ухвали суду від 31.07.2023 про відкриття провадження у справі).

17.10.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, скріплений електронним цифровим підписом представника відповідача - адвоката Вапельника С.Д. (діє на підставі ордеру серії АІ № 1478186).

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив про відсутність необхідності здійснення перекладу процесуальних документів у справі на польську мову, оскільки Головою правління та співзасновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю «Пюбе Глобал» з часткою в 91 % від статутного капіталу товариства є громадянка України ОСОБА_1 , яка вільно володіє державною мовою та розуміє зміст процесуальних документів. Просить призначити підготовче засідання до 16.01.2024.

З урахуванням положент ст. 181, 367, 242, 42, 46, 56-60, 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи викладені вище обставини, зокрема, подання відповідачем відзиву, у якому представник відповідача підтвердив, що останній належним чином поінформований про наявність судового провадження в Господарському суді міста Києва, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність визначення нової дати підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2023 призначено підготовче засідання на 14.11.2023.

Отже, звертаючись до суду з позовом Державне підприємство "Медичні закупівлі України" зазначає, що відповідачем всупереч пункту 3.6 Договору не було надано у строк до 09.12.2022 включно Банківської гарантії, з огляду на що, позивач відповідно до пункту 15.3.1 Договору листом від 30.12.2022 № 05/4630-12/2022 проінформував постачальника про розірвання Договору в односторонньому порядку. При цьому, враховуючи обставину порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач на підставі пунктів 8.1, 8.3.2, 8.4 Договору просить суд стягнути з відповідача 1 698 060, 00 грн штрафу (20% від вартості непоставленої продукції).

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що порушення відповідачем вимог пункту 3.6. Договору не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з не виконанням зобов`язання щодо поставки продукції, оскільки такому зобов`язанню відповідача передує інше зустрічне зобов`язання позивача як здійснення оплати, яке позивачем також було припинене шляхом розірвання Договору. Застосувати пункт 8.3.2. Договору можливо тільки при одночасному порушенню відповідачем двох умов Договору, а саме: 1) не поставка продукції у межах календарного року, тобто до 31.12.2023р., або іншої дати узгодженої сторонами в додаткових угодах до Договору; 2) ненадання замовнику за 45 календарних днів до закінчення календарного року (2023) банківської гарантії забезпечення повернення попередньої оплати з метою здійснення замовником попередньої оплати, тобто до 17.11.2023. У свою чергу, серед істотних умов договору сторони не встановили штрафну санкцію та її розмір за порушення зобов`язання з ненадання відповідачем забезпечення повернення попередньої оплати у формі Банківської гарантії.

Підготовче засідання 14.11.2023 не відбулося через оголошену повітряну тривогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 15.11.2023 визначено нову дату підготовчого засідання 22.11.2023.

15.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

20.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

За частиною 4 статті 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 22.11.2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/11895/23 до судового розгляду по суті на 07.12.2023.

У судовому засіданні 07.12.2023 судом оголошено перерву до 17.01.2024.

У судовому засіданні 17.01.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 17.01.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2022 між Державним підприємством "Медичні Закупівлі України", як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пюбе Глобал" (Pube Global LLC), як постачальником, укладено договір про закупівлю № 09/580-11/2022 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник бере на себе зобов`язання поставити замовнику фармацевтичну продукцію - Флударабін 50 мг; ДК 021:2015 код 33600000-6, визначену пунктом 1.2. договору (номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель - ID:UA-2022-10-28-011041-a), а замовник прийняти таку продукцію та оплатити її в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Предметом цього Договору є продукція, асортимент, ціна та кількість якої вказується в Специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору (далі за текстом - продукція) (пункт 1.2 Договору).

Пунктами 2.1, 2.2 Договору визначено, що поставка продукції здійснюється відповідно до Incoterms 2020. Поставка продукції здійснюється на умовах DAP - склад замовника (на території України).

Згідно з пунктом 2.4 Договору право власності на продукцію переходить від постачальника до замовника після прийняття продукції в пункті призначення та підписання видаткової накладної та/або Акта приймання продукції згідно з розділом 6 цього Договору.

Відповідно до пункту 3.1 валютою цього Договору є національна валюта України - гривня. Загальна ціна продукції складає 8 460 300,00 грн без ПДВ. Ціна за одиницю продукції вказується у Специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору.

Розрахунок здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування замовником коштів на поточний банківський рахунок постачальника (пункт 3.3 Договору).

Положеннями пункту 3.4 Договору визначено, що за загальним правилом, оплата продукції за цим Договором здійснюється на умовах попередньої оплати з урахуванням положень бюджетного законодавства та нормативно-правових актів, що регулюють питання здійснення попередньої оплати. Попередня оплата за цим Договором здійснюється замовником протягом 90 календарних днів з дня надання постачальником забезпечення повернення попередньої оплати у формі Банківської гарантії та за умов дотримання постачальником вимог, визначених пунктами 3.6-3.10 цього Договору.

Відповідно до пункту 3.6 Договору постачальник протягом 14 календарних днів з дати укладання цього договору зобов`язаний надати замовнику забезпечення повернення попередньої оплати у формі Банківської гарантії, наданої обслуговуючим банком постачальника, вказаним у пункті 16 цього Договору, при цьому сума Банківської гарантії забезпечення повернення попередньої оплати повинна дорівнювати загальній ціні продукції за цим Договором, визначеній у пункті 3.1 цього Договору. Наданий постачальником оригінал безвідкличної і безумовної Банківської гарантії забезпечення повернення попередньої оплати повинен бути виконаний у формі автентичного повідомлення системою SWIFT та/або на паперовому носії з урахуванням примірної форми згідно з Додатком 4 до Договору.

Згідно з пунктом 4.1 Договору постачальник зобов`язався здійснити поставку продукції за цим Договором у строк до 31 березня 2023 року включно. Поставка продукції здійснюється постачальником однією або окремими партіями.

У разі якщо постачальником не здійснено поставку продукції у межах відповідного календарного року та при цьому не надано замовнику за 45 календарних днів до закінчення відповідного календарного року Банківську гарантію забезпечення повернення попередньої оплати з метою здійснення замовником попередньої оплати, з постачальника крім пені та/або штрафу, зазначених у пункті 8.2 цього Договору, стягується штраф у розмірі 20 відсотків вартості непоставленої (неприйнятої) продукції (пункт 8.3.2 Договору).

Пунктом 10.1 передбачено, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності після його підписання сторонами з моменту надання згоди уповноваженим органом управління на вчинення даного значного господарського зобов`язання (у разі, якщо надання такої згоди передбачено законодавством) та діє до 30 квітня 2023 року, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, у тому числі в частині штрафних санкцій та поставки продукції - до повного виконання.

Листом №PG/12/22/1 від 30.12.2022 відповідач просив позивача надати додатковий час, для надання банківської гарантії.

Листом від 30.12.2022 № 05/4630-12/2022 проінформував постачальника про розірвання Договору в односторонньому порядку.

Отже, позивач стверджує є наслідком невиконання відповідачем вимог пункту 3.6 Договору, оскільки не було надано у строк до 09.12.2022 включно Банківської гарантії, з огляду на що, позивач відповідно до пункту 15.3.1 Договору листом від 30.12.2022 № 05/4630-12/2022 проінформував постачальника про розірвання Договору в односторонньому порядку. При цьому, враховуючи обставину порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач на підставі пунктів 8.1, 8.3.2, 8.4 Договору просить суд стягнути з відповідача 1 698 060, 00 грн штрафу (20% від вартості непоставленої продукції).

Відповідач заперечуючи, вказує, що порушення ним вимог пункту 3.6. Договору не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з не виконанням зобов`язання щодо поставки продукції, оскільки такому зобов`язанню відповідача передує інше зустрічне зобов`язання позивача як здійснення оплати, яке позивачем також було припинене шляхом розірвання Договору.

Вважає, що застосування пункту 8.3.2. Договору можливо тільки при одночасному порушенню відповідачем двох умов Договору, а саме: 1) не поставка продукції у межах календарного року, тобто до 31.12.2023р., або іншої дати узгодженої сторонами в додаткових угодах до Договору; 2) ненадання замовнику за 45 календарних днів до закінчення календарного року (2023) банківської гарантії забезпечення повернення попередньої оплати з метою здійснення замовником попередньої оплати, тобто до 17.11.2023. У свою чергу, серед істотних умов договору сторони не встановили штрафну санкцію та її розмір за порушення зобов`язання з ненадання відповідачем забезпечення повернення попередньої оплати у формі Банківської гарантії.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частин 1, 3 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що 25.11.2022 між Державним підприємством "Медичні Закупівлі України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пюбе Глобал" (Pube Global LLC) укладено Договір про закупівлю № 09/581-11/2022, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник бере на себе зобов`язання поставити замовнику фармацевтичну продукцію - Флударабін 50мг; ДК 021:2015 код 33600000-6, визначену пунктом 1.2 Договору (номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель - ID:UA-2022-10-28-011041-a), а замовник прийняти таку продукцію та оплатити її в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Загальна ціна продукції складає 8 460 300,00 грн без ПДВ. Ціна за одиницю продукції вказується у Специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору (пункт 3.1. Договору).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки та є підставою для виникнення між позивачем та відповідачем взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Сторони Договору погодили поставку товару на умовах 100% попередньої оплати. Також, сторонами у Договорі було погоджено умови здійснення попередньої оплати, зокрема:

Згідно з пунктом 3.4. Договору попередня оплата за цим Договором здійснюється замовником протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з дня надання постачальником забезпечення повернення попередньої оплати у формі банківської гарантії та за умови дотримання постачальником вимог, визначених пунктами 3.6.-3.10 Договору.

Відповідно до пункту 3.6 Договору постачальник протягом 14 календарних днів з дати укладання цього договору зобов`язаний надати замовнику забезпечення повернення попередньої оплати у формі Банківської гарантії, наданої обслуговуючим банком постачальника, вказаним у п. 16 цього Договору, при цьому сума Банківської гарантії забезпечення повернення попередньої оплати повинна дорівнювати загальній ціні продукції за цим Договором, визначеній у п. 3.1 цього Договору. Наданий постачальником оригінал безвідкличної і безумовної Банківської гарантії забезпечення повернення попередньої оплати повинен бути виконаний у формі автентичного повідомлення системою SWIFT та/або на паперовому носії з урахуванням примірної форми згідно з Додатком 4 до Договору.

Пунктом 3.7. Договору визначено, що строк дії Банківської гарантії, забезпечення повернення попередньої оплати повинен бути не менше ніж строк дії Договору та додатково 14 (чотирнадцять) календарних днів.

Укладений між сторонами Договір діє до 30.04.2023 (пункт 10.1. Договору).

Отже, у строк до 09.12.2022 включно у відповідача був наявний обов`язок надати позивачеві Банківську гарантію зі строком дії до 14.05.2023 (враховуючи строк дії гарантії протягом 14 днів з дати закінчення строку дії Договору).

Аналізуючи умови укладеного між сторонами Договору слід дійти висновку, що сторони погодили наступний порядок поставки товару: (1) протягом 14 календарних днів з дати укладання договору відповідач надає позивачеві банківську гарантію зі строком дії до 14.05.2023 (2) протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з дня надання відповідачем банківської гарантії позивач здійснює 100% попередню оплату товару (3) здійснення поставки товару у строк до 31 березня 2023 року включно.

Спір між сторонами виник у зв`язку з ненаданням відповідачем банківської гарантії, що унеможливило здійснення позивачем попередньої оплати товару (оскільки за умовами договору попередня оплата проводиться виключно після надання відповідачем банківської гарантії). Наведені обставини призвели до того, що у строк до 31 березня 2023 року не було здійснено поставку фармацевтичної продукції.

Позивач зазначає про наявність підстав для покладення на відповідача штрафу у розмірі 20% від суми непоставленої продукції на підставі пункту 8.3.2. Договору.

Відповідач заперечує про наявність підстав для сплати ним штрафу, оскільки компанія відповідача не отримала авансовий платіж по попереднім гарантіям за контрактами, і це спричинило неможливість випуску банком нових гарантій (зокрема і гарантії по спірному Договору). Листом №PG/12/22/1 від 30.12.2022 відповідач просив позивача надати додатковий час, для надання банківської гарантії.

Оцінюючи наявність підстав для покладення на відповідача штрафу суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 8.3.2 Договору у разі якщо постачальником не здійснено поставку продукції у межах відповідного календарного року та при цьому не надано замовнику за 45 календарних днів до закінчення відповідного календарного року Банківську гарантію забезпечення повернення попередньої оплати з метою здійснення замовником попередньої оплати, з постачальника крім пені та/або штрафу, зазначених у п. 8.2 цього Договору, стягується штраф у розмірі 20 відсотків вартості непоставленої (неприйнятої) продукції.

З викладеного вбачається, що підставою для застосування неустойки, визначеної пунктом 8.3.2 Договору є одночасне існування таких умов: порушення відповідачем строку поставки продукції при не наданні замовнику за 45 календарних днів до закінчення відповідного календарного року Банківської гарантії з метою здійснення замовником попередньої оплати.

Відповідно до частини 1 статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Згідно з частинами 1-4 статті 200 Господарського кодексу України гарантія (банківська гарантія) є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження банком, іншою фінансовою установою задоволення вимог управненої сторони в розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає зазначене у ньому певне зобов`язання або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Стаття 561 Цивільного кодексу України - гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Відповідно до частини 1 статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Враховуючи законодавче визначення поняття бюджетного періоду та бюджетного зобов`язання, дату розміщення оголошення (https://prozorro.gov.ua/plan/UA-P-2022-10-28-003104-c) про проведення процедури закупівлі фармацевтичної продукції, якою є 28 жовтня 2022 року, дату укладення договору 25 листопада 2022 року та правила обчислення строків, суд зазначає, що строк, про який йдеться у пункті 8.3.2. Договору стосується 2022 року.

Разом із тим, суд зазначає, що період 45 днів про який йдеться у пункті 8.3.2. Договору виходить за межі укладеного сторонами Договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частини 1 статті 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 Цивільного кодексу України.

У частинах 3-4 статті 213 Цивільного кодексу України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення (Постанова КГС ВС від 27.02.2020 у справі №910/1121/19).

Пунктом 3.6. Договору, передбачено імперативні строки надання відповідачем позивачеві банківської гарантії, а саме протягом 14 календарних днів з дати укладення Договору.

У матеріалах справи відсутня банківська гарантія, надана відповідачем протягом 14 календарних днів з дати укладення Договору.

У зв`язку з ненаданням відповідачем забезпечення повернення попередньої оплати у формі банківської гарантії протягом 14 календарних днів з дати укладення договорі позивач розірвав договір в односторонньому порядку на підставі пункту 15.3.1. Договору.

ТОВ «Пюбе Глобал» зазначає, що календарний рік, про який йдеться у пункті 8.3.2. Договору - це 2023 рік, відповідно у відповідача виник обов`язок надати банківську гарантію за 45 днів до закінчення 2023 року.

Водночас, відповідач не заперечує правомірності розірвання договору, посилаючись на те, що «у зв`язку з невиконанням Відповідачем п. 3.6. Договору, а саме не наданні Позивачу протягом 14 календарних днів забезпечення повернення попередньої оплати у формі Банківської гарантії наданої обслуговуючим банком постачальника в строк до 09.12.2022 року у Позивача виникло право на розірвання Договору. Відповідач не заперечує правомірності такої відмови від Договору, оскільки таке волевиявлення здійснено у відповідності до п.п. 15.3.1, п.15.3, розділу 15 Договору про закупівлю, ст. ст. 525, 598, 611, 615, 651 Цивільного кодексу України».

Крім того, відповідач визнає, що «умова щодо надання Відповідачем забезпечення повернення попередньої оплати у формі Банківської гарантії передувала зустрічному зобов`язанню позивача у здійсненні оплати протягом 90 календарних днів з дня отримання банківської гарантії. Тобто виконання Позивачем обов`язку щодо здійснення оплати Відповідачу поставлена в залежність від виконання обов`язку Відповідачем у наданні забезпечення повернення Банківської гарантії обслуговуючим банком постачальника в строки обумовлені Договором».

Надсилання листа №PG/12/22/1 від 30.12.2022 про додатковий час, для надання банківської гарантії свідчить, що Постачальник розумів безумовний, беззастережний обов`язок надання банківської гарантії саме до закінчення календарного року, позаяк кошти невикористані до кінця року повертаються в бюджет, що виключить можливість фінансування і виконання договору.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Зазначений принцип лежить в основі доктрини «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Згаданий принцип римського права «venire contra factum proprium» є вираженням «equitable estoppel» - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на «principles of fraud» та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище. Доктрина виступає своєрідним механізмом гарантування захисту очікувань іншої сторони правовідносин і забезпечення балансу відносин між сторонами.

Визнання відповідачем правомірності одностороннього розірвання договору з боку позивача на тій підставі, що у 2022 році відповідачем не була надана банківська гарантія, і при цьому стверджуючи про обов`язок відповідача надати банківську гарантію не пізніше ніж на 45 днів до закінчення 2023 року свідчить про його суперечливу поведінку.

Суд зазначає, що укладенням договору передбачалось здійснити поставку товару не пізніше першого кварталу 2023 року (з розрахунку надання банківської гарантії протягом 14 календарних днів з дати укладення договору + 90 днів на внесення суми попередньої оплати + кінцева дата поставки товару 31.03.2023).

У зв`язку з цим, твердження відповідача про те, що 45 (сорок п`ять) днів в розумінні пункту 8.3.2. Договору застосовується щодо четвертого кварталу 2023 року (а саме 17.11.2023) є неспроможними. Крім того, за умовами Договору передбачалось, що Договір діє до 30.04.2023.

Оцінюючи твердження відповідача щодо причин неможливості надати банківську гарантію суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється, зокрема, на основі принципів комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17, а також у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 910/2376/18.

Тому укладаючи договір із умовами щодо сплати штрафу (пункт 8.3.2.), у випадку порушення взятих на себе зобов`язань та застосування майнової відповідальності, відповідач мав оцінити погоджений сторонами порядок виконання договору та об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання відповідно з погодженими у договорі умовами.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У зв`язку з наведеними вище обставинами, суд зазначає, що оскільки ненадання банківської гарантії протягом 14 календарних днів з дати укладення договору та безумовно до закінчення календарного (бюджетного) року призвело до неможливості здійснення попередньої оплати, у відповідача виникло зобов`язання зі сплати штрафу, визначеного п. 8.3.2 Договору, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1 698 060, 00 грн, з огляду на що, суд задовольняє позовні вимоги у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до ст 251 ЦК України Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.1).

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.2).

Помилковою є позиція про те, що банківська гарантія для виконання даного Договору мала бути надана виключно у термін за 45 днів до закінчення календарного року, оскільки Договір було укладено за менший період часу до відповідних числа і місяця останнього дня року, а відкат така дія мала бути виконана у дату, що передувала останньому дню відповідних місяця та числа останнього дня року( бо унеможливлена у строк за 45 днів до закінчення календарного року) але не пізніше 14 днів з дня укладення Договору.

Строк настання якого залежить дати закінчення календарного року може бути розрахований понад 31 грудня відповідного року (тобто за календарними межами останнього дня останнього місяця року).

В сукупності, як наслідок негативна взаємодія сторін закупівлі, призвела до неможливості виконання обов`язку держави щодо виконання програми та поставки медичних препаратів у визначених потребою пацієнтів обсягах і Договором строк.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами статей 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Медичні закупівлі України» про стягнення неустойки задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пюбе Глобал" (00-867, Польща, Варшава, вулиця Яна Павла ІІ, будинок 27; ідентифікаційний код: 363197263) (Pube Global Limited liability company (Al. Jana Pawla II 27, 00-867, Warsaw, Poland; regon: 363197263) на користь Державного підприємства «Медичні закупівлі України» (01601, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 7; ідентифікаційний код: 42574629) 1 698 060 (один мільйон шістсот дев`яносто вісім тисяч шістдесят гривень), 00 коп штрафу та 25 470(двадцять п`ять тисяч чотириста сімдесят гривень) 91 коп судового збору.

Призначити судове засідання для розгляду питання про судові витрати на правничу допомогу 23.01,2024 на 14:30. Засідання відбудеться у приміщення Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 1.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.01.2024

Суддя Ігор Курдельчук