ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
16.01.2024 Справа № 905/1054/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Теплобуд, м.Київ,
до відповідача: Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, м.Краматорськ, Донецької області,
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерного Товариства "Укртрансгаз", м.Київ,
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерного Товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат", м.Часів Яр, Донецької області,
про витребування з чужого незаконного володіння безпідставно набутого майна природного газу загальним обсягом 214,054 тис.куб.м, -
Представники сторін:
від заявника: Балдинюк М.Ю. (в режимі відеоконференції) головний державний виконавець, самопредставництво;
від стягувача: Тарасова А.Є. (в режимі відеоконференції) адвокат, за довіреністю;
від боржника: не з`явився;
від третіх осіб: не з`явились.
Рішенням суду від 18.04.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Теплобуд до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерного Товариства "Укртрансгаз" та Акціонерного Товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат" про витребування з чужого незаконного володіння безпідставно набутого майна природного газу загальним обсягом 214,054 тис.куб.м. задоволено; вирішено витребувати у Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Теплобуд безпідставно набуте майно - природний газ загальним обсягом 214,054 тис.куб.м (двісті чотирнадцять тисяч п`ятдесят чотири кубічних метра); вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Теплобуд судові витрати зі сплати судового збору в сумі 39 227,46грн; вирішено видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз залишено без задоволення; рішення Господарського суду Донецької області від 18.04.2023 у справі №905/1054/22 залишено без змін.

21.08.2023 на виконання рішення суду від 18.04.2023 судом видано накази.

03.01.2024 від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до суду надійшла заява №15823 вих від 26.12.2023 про зміну порядку виконання наказу №905/1054/22, виданого Господарським судом Донецької області 21.08.2023.

Ухвалою суду від 05.01.2024 вказана заява призначена до розгляду в судовому засіданні 11.01.2024 .

08.01.2024 від стягувача через Електронний суд та 09.01.2024 на електронну адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами залу судового засідання із використанням власних технічних засобів, яке задоволено ухвалою суду від 09.01.2024.

09.01.2024 від головного д15.ержавного виконавця через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про участь у судовому засіданні 11.01.2024 о 12:45год та всіх наступних судових засідань в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів, яка задоволена ухвалою суду від 11.01.2024.

10.01.2024 від боржника через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про повернення заяви про зміну способу виконання рішення заявнику без розгляду, та заперечення на заяву про зміну способу виконання рішення.

Протокольною ухвалою від 11.01.2024 судове засідання з розгляду заяви відкладено на 15.01.2024. Про дату наступного засідання учасники повідомлені телефонограмами.

В ходе засідання 15.01.2024 року суд оголосив технічну перерву, проте у зв`язку з знеструмленням будівлі суду, суд повідомив телефонограмами учасників справи про продовження засідання наступного дня 16.01.2024 року.

Представник заявника, в судове засідання з`явився, брав участь у засіданні в режимі відеоконференції, надав пояснення щодо поданої заяви та просив задовольнити її в повному обсязі.

Представник стягувача в судове засідання з`явилась, брала участь у засіданні в режимі відеоконференції, підтримала заяву державного виконавця та наполягала на її задоволенні.

Представники боржника та третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені шляхом направлення ухвали суду до електронних кабінетів учасників, та відповідно до довідок, сформованих у системі «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала суду від 05.01.2024 доставлена 06.01.2024.

Про відкладення судового засідання з розгляду заяви на 15.01.2024 та на 16.01.2024 року учасників повідомлено телефонограмами, про що є докази в матеріалах справи.

Таким чином учасники провадження у справі належним чином повідомлені про розгляд заяви.

Дослідивши надані документи та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернувся до суду із заявою №15823вих від 26.12.2023, в якій просить: 1) вирішити питання зміни порядку виконання наказу №905/1054/22, виданого Господарським судом Донецької області 21.08.2023 про витребування у Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Теплобуд» безпідставно набуте майно природний газ загальним обсягом 214,054 тис.куб.м.; 2) встановити новий порядок виконання наказу №905/1054/22, виданого Господарським судом Донецької області 21.08.2023, а саме: стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Теплобуд» грошові кошти в сумі 3 217 372,90грн; 3) залучити у якості заінтересованої особи представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Теплобуд».

Обґрунтовуючи підстави для зміни порядку державний виконавець зазначає, що наказ не може бути виконаний у встановлений судом спосіб, оскільки у ПАТ «Донецькоблгаз» природний газ не обліковується та договір зберігання (закачування, відбору) природного газу не укладено.

Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» у поданих запереченнях на заяву зазначає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне: наказ, виданий судом у справі №905/1054/22 має виконуватись органом ДВС у порядку, передбаченому статтею 60 Закону №1404-VIII, а не у порядку, визначеному для виконання рішень немайнового характеру (ст.63 цього закону); направлення вимог державного виконавця свідчить про намагання перекласти виконання свого обов`язку на боржника; державні виконавці не вживали жодних виконавчих дій; акт державного виконавця від 12.12.2023 містить лише пояснення голови правління та не пов`язаний з процедурою виконання рішення суду, у порядку передбаченому ст.60 Закону №1404-VIII; невжиття виконавцем заходів для виконання судового рішення свідчить про безпідставність та передчасність неможливості виконання рішення у встановлений спосіб; відділу фактично заявляє нову вимогу, не будучи учасником справи; стягнення грошових коштів у розмірі вартості цього майна фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України; неможливість повернення майна в натурі стягувачу не підтверджена належним чином, крім того, вартість природного газу яка фігурувала у позовній заяві у справі складала 2 615 164,92грн.

Також, Приватним акціонерним товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» подано до суду клопотання від 10.01.2024, в якому просить повернути заяву заявнику, у зв`язку з недотриманням вимог ч.2 ст.170 та ч.7 ст.42 ГПК України, в частині надання доказів направлення заяви, з додатками третім особам та відсутності повноважень у головного державного виконавця Балдинюка М.Ю. на представництво Відділу.

Відповідно до ч.2 ст.170 ГПК України, письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Заява Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подано та підписано головним державним виконавцем Балдинюком М.Ю.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 ГПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

В підтвердження повноважень на представництво Відділу головний державним виконавцем надано копії положення про відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, затвердженого наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.10.2022 №121/7, посадової інструкцію державного виконавця, затверджену начальником Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.09.2023; наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №5036/04 від 29.12.2022 «Про призначення Балдинюка М.Ю.»; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 24 від 22.11.2023.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 24 від 22.11.2023 Балдинюк Максим Юрійович, уповноважений вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати того (діє виключно в судах без окремого доручення керівника за правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права: відмови, зміни, відкликання, визнання позову, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладання мирової угоди).

Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №5036/04 від 29.12.2022 «Про призначення Балдинюка М.Ю.» Балдинюка Максима Юрійовича з 02.01.2023 призначено на посаду головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З п.1 ч.2 розділу IV Положення про відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, затвердженого наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.10.2022 №121/7, начальник відділу, його заступник головні та старші державні виконавці відділу мають право брати участь у справах, діяти в судах від імені відділу з усіма правами, що надані процесуальним законодавством України стороні, третій особі, в тому числі з правом оскарження судових рішень та сплати судових витрат, окрім права подання позовної заяви, визнання позову, відмови від позову, його відкликання та зміни, відкликання та відмови від апеляційних та касаційний скарг, досягнення примирення та укладення мирової угоди.

Згідно з посадовою інструкцією, затвердженою начальником Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.09.2023 основними посадовими обов`язками головного державного виконавця є, зокрема, вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; самопредставництво в судах України структурних підрозділів Східного міжрегіонального управління з питань, що відносяться до компетенції відділу.

Боржник у поданому клопотанні зазначає, що самопредставництво не передбачає у діях особи, яка представляє інтереси юридичної особи або суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва обмежень, що також узгоджується з позицією Верховного суду від 11.12.2023 у справі №200/658/21-а, у зв`язку з чим заява подана особою право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

В ухвалі від 08 червня 2022 року у справі №303/4297/20 Велика Палата проаналізувала судові рішення, ухвалені касаційними судами різних юрисдикцій, окремо, щодо вирішення питання обсягу наданих документів на підтвердження повноважень самопредставництва юридичної особи/суб`єкта владних повноважень, і виснувала, що починаючи з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Заявником надано повний перелік документів необхідних для встановлення повноважень на подання відповідної заяви до суду.

З наданих документів вбачається, що посадовою інструкцією та положенням про відділ головному державному виконавцю надано право здійснювати самопредставництво в судах України структурних підрозділів Східного міжрегіонального управління з питань, що відносяться до компетенції відділу, зокрема брати участь у справах, діяти в судах України від імені відділу з усіма правами, що наданні процесуальним законодавством стороні, третій особі, в тому числі з правом оскарження судових рішень та сплати судових витрат, окрім права подання позовної заяви, визнання позову, відмови від позову, його відкликання та зміни, відкликання та відмови від апеляційних та касаційний скарг, досягнення примирення та укладення мирової угоди. Тобто в зазначених документах чітко визначено обов`язок представляти інтереси заявника в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а також обмеження відповідних повноважень.

Виходячи із зазначеного заявник обмежений у праві подання позовної заяви, визнання позову, відмови від позову, його відкликання та зміни, відкликання та відмови від апеляційних та касаційний скарг, досягнення примирення та укладення мирової угоди, при цьому будь-які обмеження щодо права на подання інших заяв до суду, в тому числі заяви про зміну та способу порядку виконання рішень відсутні.

Посилання боржника на постанову Верховного суду від 11.12.2023 у справі №200/658/21-а є безпідставним, враховуючи, що в межах даної справи в підтвердження повноважень представництва надано лише витяг з ЄДР та інформація щодо представництва в наданій копії витягу з ЄДРПОУ, відсутня, проте в межах справи №905/1054/22 надано повний комплект документів, з яких можливо встановити обсяг повноважень заявника на представництво інтересів Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

До того ж, заява підписана головним державним виконавцем, який є підписантом заяви та особою, в виконавчому провадженні якої знаходиться наказ по цієї справі. За змістом ч.1 ст. 331 ГПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вимоги процесуального кодексу кореспондуються з вимогами ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за якими дискрецією виконавця є право на звернення до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. В свою чергу державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

За таких обставин, суд вважає, що повноваження заявника підтверджені належним чином та підстав для повернення заяви без розгляду немає.

Також, у поданому клопотанні боржник зазначає, що матеріали заяви не містять доказів в підтвердження її направлення третім особам у справі.

Суд зауважує, що норми процесуального законодавства не передбачають порядку повернення заяви поданої на стадії виконання судового рішення після її прийняття.

При цьому, відповідно до п.37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Заява Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №15823вих від 26.12.2023 надійшла до суду 03.01.2024 та була внесена до автоматизованих системи «Діловодство спеціалізованого суду» у вигляді електронного документа та згідно з відомостями із вказаної системи заява Відділу, з додатками була автоматично надіслана всім учасникам провадження у справі до електронний кабінетів 05.01.2024, в тому числі АТ "Укртрансгаз" та АТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат", які є третіми особами у справі, у зв`язку з чим вказані треті особи обізнані про наявність вказаної заяви та можуть ознайомитись з її змістом у своїх електронних кабінетах, внаслідок чого права третіх осіб ніяким чином не порушуються відсутністю доказів направлення такої заяви на поштову адресу.До того ж, посилаючись на будь які порушення сторона повинна довести, яким чином вони впливають на її права, чого не обґрунтував в своєму клопотанні відповідач.

Таким чином, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» від 10.01.2024 про повернення заяви про зміну способу виконання рішення заявнику без розгляду відмовити.

Відповідно до ч.ч.1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч.3 ст.33 розділу IV Закону України "Про виконавче провадження", яка регулює загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому господарський суд оцінює докази, що підтверджують зазначені у заяві обставини щодо неможливості чи утруднення виконання рішення. В силу статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок подання відповідних доказів покладається на заявника.

Статтями 326, 327 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення господарського суду виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження.

З наданих документів вбачається, що в межах виконавчого провадження №73121334, відкритого постановою від 23.10.2023, державний виконавець неодноразово звертався до боржника за вимогами №10351 від 31.10.2023, №10998 від 15.11.2023, №11533 від 21.11.2023, в яких вимагав: виконати вимоги наказу №905/1054/22, виданого Господарським судом Донецької області 21.08.2023; повідомити державного виконавця, які саме було вчинено дії задля виконання наказу; надати інформацію про місцезнаходження безпідставно набутого майна, а саме природного газу загальним обсягом 214,054тис.куб.м (двісті чотирнадцять тисяч п`ятдесят чотири кубічних метра) витребуване відповідно до наказу.

Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» надало на вказані вимоги відповіді від 14.11.2023 №05.1/1-1965, від 20.11.2023 №05.1/1-2017, від 27.11.2023 №05.1/1-2068, в яких зазначило, що боржник, як оператор ГРМ не може проводити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу та не має ліцензії на зберігання природного газу (зберігання (закачування, відбору) з використанням одного або декількох газосховищ на користь третіх осіб, а також не виступає оператором газосховищ; примусове виконання наказу №905/1054/22 має виконуватись органом ДВС у порядку, передбаченому статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, а не у порядку визначеному для виконання рішень немайнового характеру. Також, АТ «Донецькоблгаз» повідомило, що орган ДВС має право прибути до товариства за адресою місцезнаходження для вчинення необхідних виконавчих дій.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернувся до начальника Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з дорученням №12652 від 30.11.2023, в якому доручив державним виконавцям 12.12.2023 о 10:00 годині, за адресою: 84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, 1 вчинити дії, щодо виявлення та передачі стягувачу витребуваного майна, на виконання вимог наказу №905/1054/22, виданого Господарським судом Донецької області 21.08.2023, а саме: безпідставно набутого майна природний газ загальним обсягом 214,054тис.куб.м.

З акту державного виконавця від 12.12.2023 вбачається, що керівник правління ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Батій В.В. повідомив про відсутність газу та неможливість його фізичної передачі через відсутність обладнання, документи в підтвердження наявності безпідставно набутого газу керівником не надано.

Відповідно до листа Акціонерного товариства «Укртрансгаз» №1001ВИХ-29-9735 від 19.12.2023 «Про розгляд адвокатського запиту» згідно з обліком про рух природного газу в газосховищах АТ «Укртрансгаз» станом на дату надходження адвокатського запиту природний газ ПАТ «Донецькоблгаз» не обліковується та договір зберігання (закачування, відбору) природного газу не укладено.

Боржник у поданих запереченнях зазначає, що невжиття виконавцем заходів для виконання судового рішення свідчить про безпідставність та передчасність неможливості виконання рішення у встановлений спосіб, направлення вимог державного виконавця щодо добровільного виконання наказу свідчить, на його думку, про намагання перекласти виконання свого обов`язку примусового виконання наказу до боржника, а долучений акт державного виконавця від 12.12.2023 містить лише пояснення голови правління та не пов`язаний з процедурою виконання рішення суду, у порядку передбаченому ст.60 Закону №1404-VIII.

Суд зазначає, що відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Рішення суду, яке набрало законної сили, має виконуватись у добровільному порядку, оскільки його обов`язковість встановлена законом, при цьому у разі якщо боржник не виконує рішення у добровільному порядку вживаються заходи його виконання в примусовому порядку. Боржник як особа, на яку покладено обов`язок щодо виконання рішення, не може посилатись на те, що рішення не виконується ним, оскільки державним виконавцем не вживаються заходи до його виконання. Така поведінка свідчить про ухилення боржника від виконання рішення.

Положеннями ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень, серед іншого, є вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Як встановлено судом державний виконавець звертався до боржника з вимогами добровільного виконання рішення та надання інформації щодо місцезнаходження природного газу, згідно з актом держаного виконавця від 12.12.2023 майна необхідного для передачі стягувачу виявлено не було, його відсутність підтверджено уповноваженим представником відповідача, крім того зі змісту листа АТ «Укртрансгаз» вбачається, що природний газ за боржником не обліковується та відповідні договори на зберігання такого майна не укладалися.

В поданих відповідях боржником, з посиланням на норми чинного законодавства, неодноразово зауважувалось, що він є оператором ГРМ який не може проводити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу, не має ліцензії на зберігання природного газу та не виступає оператором газосховищ, крім того зі змісту акту державного виконавця складеного за місцезнаходженням боржника вбачається, що голова правління підтверджує відсутність витребуваного газу та зазначає про фізичну неможливість його передання через відсутність обладнання, тобто фактично боржником підтверджено факт відсутності майна, витребуваного на виконання рішення суду. Тож, посилання на невжиття заходів щодо витребування та передання стягувачу майна, яке за твердженням боржника відсутнє свідчить про суперечливу поведінку боржника, та неможливість виконання рішення суду у встановлений спосіб.

Головне, в ході розгляду заяви виконавця, боржник не спростував належними та допустимими доказами неможливість виконання наказу суду у спосіб, встановлений рішенням в межах цієї справи, тобто не надав суду доказів в підтвердження існування майна, визначеного родовими ознаками, в обсязі, встановленому в рішенні суду.

Суд зауважує, що змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті, при цьому зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

Оскільки природний газ не є індивідуально визначеним майном, коли захист порушеного права власника майна має здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном, а є майном, яке визначено родовим ознаками, суд може змінити спосіб виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на грошові кошти боржника, не змінюючи при цьому суті самого рішення.

Відповідно до положень ч.2 ст.1213 Цивільного кодексу України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

При цьому, розмір відшкодування вартості майна визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто береться до уваги ринкова вартість майна на момент подання позову, яка далі може бути переглянута на момент прийняття судом рішення. Такий підхід є справедливим захистом порушеного права власника майна, який тривалий час позбавлений його через неправомірні дії відповідача.

Така конструкція норм матеріального права кореспондується з нормами процесуального права, а саме ст. 331 ГПК України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено механізми відновлення встановленого судом порушеного права стягувача без додаткових тривалих судових процедур. Саме тому, право виконавця клопотати про зміну способу та прядку виконання судового рішення закріплено в розділі IV Закону України "Про виконавче провадження" «Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження», як універсальне для всіх виконавчих дій з виконання рішень різного характеру. Отже, суд не приймає доводи боржника про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення, яке підлягає виконанню в порядку ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» щодо майна, визначеного родовими ознаками.

Рішення суду, яким задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Теплобуд про витребування з чужого незаконного володіння безпідставно набутого майна природного газу загальним обсягом 214,054 тис.куб.м. ухвалено 18.04.2023, тобто ринкова вартість газу може бути взята станом на зазначену дату.

В ринковій економіці ціна визначається на основі встановлення рівноваги між попитом та пропозицією. Для пропозиції така ціна звичайно відповідає вартості граничного обсягу пропозиції. Ціна природного газу на відкритому оптовому ринку формується на основі котирувальних цін ТОВ «УЕБ». Дані Української енергетичної біржі є джерелом ринкових цін на природний газ.

Середньозважена ціна природного газу місячного ресурсу розраховується накопичувальним підсумком шляхом ділення загальної вартості укладених на Біржі угод щодо купівлі-продажу відповідного місячного ресурсу на умовах поставки в ВТТ ГТС України на суму обсягів купівлі-продажу такого місячного ресурсу за відповідними укладеними угодами протягом усього періоду його продажу до вказаної дати включно.

За результатами електронних біржових торгів на Українській енергетичній біржі середньозважена ціна природного газу місячного ресурсу (по всіх умовах оплати) станом на 18.04.2023 складає 15 030,66грн/тис.куб.м.

В ході розгляду заяви, боржник не спростував та не навів інших цін та підходів для їх встановлення станом на час розгляду справи, у зв`язку з чим, та враховуючи логічність та обґрунтованість вимог державного виконавця, суд приймає до уваги ринкову вартість природного газу станом на 18.04.2023 за показниками ТОВ «Української Енергетичної Біржі».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №15823вих від 26.12.2023 задовольнити, стягнути з відповідача 3 217 372,90 грн .

Керуючись ст.ст.234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1.Заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №15823вих від 26.12.2023 задовольнити.

2.Встановити новий спосіб виконання наказу №905/1054/22, виданого Господарським судом Донецької області 21.08.2023.

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Теплобуд» (01015, м.Київ, вул.Лейпцизька, 3а; ) грошові кошти в сумі 3 217 372,90грн.

4.Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.

Ухвалу (вступну та резолютивну частини) прийнято, складено та підписано у нарадчій кімнаті. Повний текст ухвали складений та підписаний 22.01.2024.

Суддя П.В. Демідова

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5011/.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua