Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу
простягнення 125 211 грн 98 коп.
Представники:не викликались
26.09.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Укртранснафта" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оілгаз Трейдинг" про стягнення 125 211 грн 98 коп.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 у справі № 910/15152/23, позов задоволено повністю, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оілгаз Трейдинг" на користь Акціонерного товариства "Укртранснафта" стягнуто 40 571 грн 99 коп. пені, 70 839 грн 99 коп. штрафу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн 00 коп.

27.12.2023, на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2023, видано наказ.

17.01.2023 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Укртранснафта" надійшла заява про виправлення описки в судовому рішення та помилки у виконавчому документі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 відмовлено в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укртранснафта" про виправлення описки в судовому рішення та помилки у виконавчому документі.

Судом встановлено, що з тексту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій (пені та штрафу) за порушення строків поставки товару за видатковими накладними № 11 від 19.04.2023 та № 12 від 19.04.2023, а саме: прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 54 371 грн 99 коп. та штраф у розмірі 70 839 грн 99 коп., проте при вирішення спору по суті та прийняття рішення від 06.12.2023 у справі судом фактично розглянуто та задоволено вимоги в частині пені в розмірі 40 571 грн 99 коп., нарахованої за порушення строків поставки товару за видатковою накладною № 11 від 19.04.2023, та не розглянуто вимоги про стягнення пені в розмірі 13 800 грн 00 коп., нарахованої за порушення строків поставки товару за видатковою накладною № 12 від 19.04.2023.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 у справі № 910/15152/23, яке набрало законної сили 27.12.2023, встановлено факт порушення відповідачем строку поставки товару за договором № 23-02/12-23 від 27.01.2023.

Крім іншого, у зв`язку з порушенням відповідачем строку поставки товару за видатковою накладною № 11 від 19.04.2023 на 56 днів позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідач пені в розмірі 13 800 грн 00 коп., нарахованої за період прострочення з 07.03.2023 по 23.04.2023.

Суд, розглянувши заявлені вимоги дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до частини 2 статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з пунктом 7.1. договору при недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару, визначеної в заявці покупця, за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом усього строку порушення зобов`язання. Якщо прострочення виконання зобов`язань перевищує 30 днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару.

Дії відповідача є порушенням умов контракту, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України та умов пункту 7.1. договору.

Відповідачем не надано суду контррозрахунку заявлених до стягнення позовних вимог або заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Тобто визначаючи розмір заборгованості за договором, зокрема, в частині процентів річних та інфляційних втрат суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Судом перевірено розрахунки позивача, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту порушення відповідачем зобов`язань за договором № 23-02/12-23 від 27.01.2023 щодо строку поставки товару за видатковою накладною № 11 від 19.04.2023, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені 13 800 грн 00 коп., нарахованої за період прострочення з 07.03.2023 по 23.04.2023, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оілгаз Трейдинг" (03039, місто Київ, вулиця Голосіївська, будинок 7, офіс 270, ідентифікаційний код 44861554) на користь Акціонерного товариства "Укртранснафта" (01010, місто Київ, вулиця Острозьких Князів, будинок 32/2, ідентифікаційний код 31570412) пеню в розмірі 13 800 (тринадцять тисяч вісімсот) грн 00 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Суддя Н.Плотницька