СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Харків Справа № 922/854/23 (922/3736/23)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Гребенюк Н.В., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Виноградов В.О., ордер серія АХ №1128246 від 28.04.2023;

відповідача (апелянта): не з`явилися;

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, м.Харків (вх.№2760 Х/1),

на рішення Господарського суду Харківської області від 16.11.2023 (повний текст від 27.11.2023) у справі №922/854/23 (922/3736/23) (суддя Лавренюк Т.А.),

за позовом Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс", м.Харків,

до відповідача Головного управління ДПС у Харківській області, м.Харків,

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Комунальне підприємство "Міськелектротранссервіс" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2023 №0/11817/0416, яким до КП "Міськелектротранссервіс" застосовано штрафні санкції у сумі 944123,39грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено приписи законодавства щодо винесення відносно позивача вказаного податкового повідомлення-рішення. Позивач зазначає про наявність правових підстав для звільнення його від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних та неправильне визначення розміру штрафних санкцій. Також посилається на те, що відповідачем як під час проведення камеральної перевірки, так і під час прийняття податкового повідомлення-рішення не було враховано зміни, які вносились до податкового законодавства у зв`язку із повномасштабною військовою агресією проти України, та було залишено поза увагою положення Кодексу України з процедур банкрутства, котрі прямо забороняють нарахування штрафних санкцій після відкриття судом провадження у справі про банкрутство.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.11.2023 у справі №922/854/23(922/3736/23) позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.05.2023 №0/11817/0416, яким до КП "Міськелектротранссервіс" застосовано штрафні санкції у сумі 944123,39грн; стягнуто з відповідача на користь позивача 14161,85грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що після відкриття провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у підприємства не припиняється обов`язок сплачувати податки і збори у встановленому порядку та розмірах, визначених за результатами здійснення господарської діяльності після введення мораторію і протягом його дії. Однак, нарахування штрафних санкцій під час дії мораторію є незаконним. Судом встановлено, що спірне податкове повідомлення про застосування штрафної санкції за податковими зобов`язаннями боржника прийнято ГУ ДПС у Харківській області 15.05.2023, тобто після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів ухвалою суду від 23.03.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс". З огляду на такі обставини та позовні вимоги, суд дійшов висновку про неправомірність застосування відповідачем штрафних санкцій за порушення позивачем строку реєстрації податкових накладних у період дії мораторію під час процедури банкрутства позивача.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Головне управління ДПС у Харківській області звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 16.11.2023 у справі №922/854/23 (922/3736/23) та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, вважає висновки місцевого суду такими, що не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наступному:

- мораторій відносно позивача (боржника) було введено 23.03.2023, а тому його дія поширюється лише на відносини, які виникли цього моменту (тобто до 23.03.2023), однак не поширюється на відносини, що виникли після 23.03.2023; з огляду на викладене, апелянт вважає, що дія мораторію на спірні правовідносини щодо застосування до боржника штрафних санкцій в сумі 944123,39грн не поширюється;

- дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів; стосовно зобов`язань поточних кредиторів, то за цими зобов`язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

- оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення;

- таким чином, за твердженням скаржника, несвоєчасне виконання боржником податкових зобов`язань зумовило правомірне застосування ГУ ДПС у Харківській області штрафу на підставі п. 120.2. Податкового кодексу України; отже, спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним та винесено відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.12.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Гетьман Р.А., суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Господарського суду Харківської області від 16.11.2023 у справі №922/854/23 (922/3736/23); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; призначено розгляд апеляційної скарги у справі на 15.01.2024 о 10:00 год.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 04.01.2024 від КП "Міськелектротранссервіс", боржник заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Свою позицію обґрунтовує наступним:

- відповідачем безпідставно здійснено нарахування штрафних санкцій після відкриття провадження у справі про банкрутство за зобов`язаннями щодо яких запроваджено мораторій;

- оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням (ППР) не було визначено зобов`язань щодо сплати податків і зборів, а було застосовано саме штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, що в силу положень ч.ч. 1, 3 ст. 41 КУзПБ є неправомірним;

- аналіз відомостей акту перевірки та розрахунку штрафних санкцій до ППР свідчить, що як дата складання, так і дата фактичної реєстрації всіх податкових накладних, за несвоєчасну реєстрацію яких відповідачем застосовано штрафні санкції, припадає на 2022 рік, тобто у період до дня введення мораторію, чим спростовується доводи ГУ ДПС у Харківській області про те, що відповідні штрафні санкції є поточними кредиторськими вимогами;

- застосування штрафних санкцій до КП "Міськелектротранссервіс" за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, складених у період з 31.01.2022 по 30.09.2022 є протиправним також з тих підстав, що:

по-перше, відповідно до п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються;

по-друге, відповідачем неправильно обраховано розмір штрафних санкцій та не враховано, що Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ, який набрав чинності 08.02.2023, збільшено тривалість граничного строку реєстрації податкової накладної, залежно від дня її складення, та зменшено відсоткові розміри ставок штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого п. 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Гетьмана Р.А. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Гребенюк Н.В., суддя Шутенко І.А.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 15.01.2024 був присутній представник позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Уповноважені представники відповідача (апелянта) у судове засідання 15.01.2024 не з`явились; про дату, час та місце розгляду справи всі сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів на офіційну електронну адресу сторін в підсистемі "Електронний суд", що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа (відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження 19.12.2023 о 21:04 год).

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до ч. 2 наведеної статті суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №922/854/23 про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс", на стадії розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Артюха Ю.В.

КП "Міськелектротранссервіс" в межах провадження у справі про банкрутство звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2023 №0/11817/0416, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням відповідачем приписів податкового законодавства та норм Кодексу України з процедур банкрутства в частині винесення відносно позивача вказаного податкового повідомлення-рішення.

Так, Головним управлінням ДПС у Харківській області (відповідачем) проведено камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних КП "Міськелектротранссервіс" (позивача), за результатами якої встановлено несвоєчасна реєстрація податкових та / або розрахунків коригування накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних при виникненні податкових зобов`язань за січень, вересень 2022 року, про що складено акт від 19.04.2023 № 10588/20-40-04-16-03/37761936.

За результатами камеральної перевірки встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 Податкового кодексу України, а саме:

- податкова накладна № 296 від 31.01.2022 за період 31.01.2022 на суму 666,67грн (сума ПДВ 133,33грн), дата реєстрації 30.05.2022, кількість днів затримки реєстрації 3 дні;

- податкова накладна № 297 від 31.01.2022 за період 31.01.2022 на суму 666,67грн (сума ПДВ 133,33грн), дата реєстрації 30.05.2022, кількість днів затримки реєстрації 3 дні;

- податкова накладна № 298 від 31.01.2022 за період 31.01.2022 на суму 333,33грн (сума ПДВ 66,67грн), дата реєстрації 30.05.2022, кількість днів затримки реєстрації 3 дні;

- податкова накладна № 8 від 30.09.2022 за період 30.09.2022 на суму 15734834,31грн (сума ПДВ 3146966,9грн), дата реєстрації 14.12.2022, кількість днів затримки реєстрації 60 днів.

На підставі висновків акту перевірки від 19.04.2023 №10588/20-40-04-16-03/37761936 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.05.2023 № 0/11817/0416, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 944123,39грн за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Штрафні санкції відповідачем розраховано на підставі ст. 120-1 ПК України, а саме, за затримку реєстрації податкових накладних застосовано штраф в розмірі:

- 10% (прострочення реєстрації на 15 і менше календарних днів) за затримку реєстрації податкових накладних № 296 та № 297 від 31.01.2020, № 298 від 31.01.2022. Загальна сума ПДВ - 333,33грн, штраф в розмірі - 33,33грн;

- 30% (прострочення реєстрації від 31 до 60 календарних днів) за затримку реєстрації податкової накладної № 8 від 30.09.2022. Сума ПДВ - 3146966,9грн, штраф в розмірі - 944090,1грн.

За твердженням позивача, нарахування штрафних санкцій контролюючим органом відбулося шляхом складання податкового повідомлення-рішення після відкриття провадження у справі про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс", що є неправомірним з огляду на введений судом мораторій, під час якого заборонено нарахування штрафних санкцій відносно боржника.

Крім того, позивач стверджує, що контролюючим органом безпідставно здійснено нарахування за зобов`язаннями зі сплати нарахованих грошових сум за податковим повідомленням-рішенням, з огляду на приписи п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, відповідно до якого за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОУГО-19), штрафні санкції не застосовуються.

Отже, штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину (по 01.07.2023) не застосовуються.

Крім того, на думку позивача, Головним управлінням ДПС у Харківській області застосовано штрафні санкції без урахування особливостей, визначених ПК України на період дії воєнного стану, а саме, застосовано штрафну санкцію у розмірі 30% за прострочення у 60 календарних днів, замість 10%, як це визначено п. 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

КП "Міськелектротранссервіс" зазначає, що він провадить господарську діяльність у м.Харкові, яке з перших днів повномасштабного вторгнення Російської Федерації перебувало в зоні проведення активних бойових дій, зазнавало значних руйнувань від ворожих ракетних та артилерійських обстрілів. Вказані обставини, підтверджуються, зокрема, внесенням Харківської міської територіальної громади до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 08.07.2022, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75, який був чинним протягом усього періоду складання податкових накладних, за несвоєчасну реєстрацію яких ГУ ДПС у Харківській області було застосовано штрафні санкції.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області в межах справи №922/854/23 про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс".

Відповідачем було подано відзив, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає обґрунтованим застосування до позивача (боржника) суми штрафу, нарахованого контролюючим органом внаслідок порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що встановлено актом про результати перевірки від 19.04.2023 №10588/20-40-04-16-03/37761936, на підставі якого 15.05.2023 винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.05.2023 №0/11817/0416.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду вищенаведених вимог Господарським судом Харківської області 16.11.2023 ухвалено оскаржуване рішення у справі №922/854/23(922/3736/23), яким позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.05.2023 №0/11817/0416 про застосування щодо КП "Міськелектротранссервіс" штрафних санкцій в сумі 944123,39грн з підстав, наведених раніше.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача, заявлені в межах справи про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс" до ГУ ДПС у Харківській області про визнання податкового повідомлення-рішення від 15.05.2023 №0/11817/0416 протиправним та його скасування.

Матеріали справи свідчать про те, що відносно боржника - КП "Міськелектротранссервіс" ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Зобов`язання щодо сплати визначеної оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 15.05.2023 №0/11817/0416 суми штрафу, розрахованої за результатом проведення перевірки КП "Міськелектротранссервіс" з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за січень, вересень 2022 року.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), іншими законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів віднесено розгляд справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 ст. 7 КУзПБ передбачено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Питання щодо підвідомчості розгляду спорів за участю податкового органу стали предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №905/2030/19(905/1159/20). Так, у постанові від 21.09.2021 у вказаній справі Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що ст. 7 КУзПБ як процесуальним законом змінено юрисдикцію розгляду ряду спорів фізичних осіб - боржників щодо їх майна, які раніше розглядалися у цивільних судах, а також віднесено до господарської юрисдикції ряд інших спорів юридичних осіб, які стосуються майна боржника (юридичної чи фізичної особи), зокрема й тих, які виникають з кредиторами - контролюючими органами щодо сплати податків та зборів. Так, абз. 4 ч. 2 ст. 7 КУзПБ передбачено, що у разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи. Такі повноваження суду характерні для адміністративного судочинства, яким розглядаються спори осіб із суб`єктами владних повноважень. Отже, законодавцем наділено господарські суди у справі про банкрутство повноваженнями щодо розгляду спору між боржником та суб`єктом владних повноважень за правилами офіційного з`ясування всіх обставин справи, характерними для розгляду адміністративних спорів (щодо виявлення та витребування доказів з ініціативи суду), що не передбачено загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправним та скасування рішення органу ДПС як майновий спір боржника підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство з визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.

Як вже вказувалося раніше, спір у даній справі виник у зв`язку з оскарженням позивачем у 2023 році податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 15.05.2023 №0/11817/0416 про сплату заборгованості зі сплати суми штрафу, розрахованої за результатом проведення камеральної перевірки КП "Міськелектротранссервіс" з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за січень, вересень 2022 року в розмірі 944123,39грн.

Позовні вимоги заявлено після відкриття відносно позивача провадження ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2023 у справі №922/854/23 про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс" в процедурі розпорядження майно, яка тривала станом на момент подання позову у цій справі.

Вирішення цього спору може залежати, серед іншого, від того, на підставі яких господарських операцій (до моменту порушення справи про банкрутство чи після порушення справи про банкрутство) прийнято оспорюване рішення податкового органу, оскільки відповідно до ст. 41 КУзПБ на зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, поширюється зупинення виконання боржником зобов`язань, а вимоги щодо сплати таких податків і зборів (обов`язкових платежів) є конкурсними і підлягають задоволення лише у порядку і в черговості, визначених КУзПБ, а не шляхом надіслання податкового повідомлення-рішення.

Щодо суті самого спору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно із п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання (для цілей розділу V Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.11 ст. 39 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Контролюючими органами є - податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених п.п. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 ПК України), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи (п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України).

Статтею 20 ПК України встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зі змінами та доповненнями документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому ПК України.

Функції контролюючих органів передбачено ст. 19 прим. 1 ПК України, зокрема, п.п. 19 прим. 1.1.1 п. 19 прим. 1.1 ст. 19 прим. 1 ПК України органи, визначені п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України, виконують передбачених для державних податкових інспекцій ст. 19 прим. 3 ПК України щодо здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проведення відповідно до законодавства перевірок та звірок платників податків.

Підпунктами 20.1.4 та 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженого особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього ПК України. Контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39 2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п.133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, камеральна перевірка порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають паданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути проведена протягом 1095 днів з дня реєстрації відповідної податкової накладної (строк реєстрації якої порушено).

Згідно із п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст. 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог ст. ст. 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: до 15 календарних днів - 10% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування; від 16 до 30 календарних днів - 20% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування; від 31 до 60 календарних днів - 30% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування; від 61 до 365 календарних днів - 40% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування.

Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку плати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно із п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

Пунктом 86.8 ст. 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому ст. 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені п. 86.7 цієї статті.

Згідно із п. 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.1 ст. 42 ПК України встановлено, що податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Згідно з п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом п. 42.4 ст. 42 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абз. 1 цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Пунктом 42.5 ст. 42 ПК України встановлено, що у разі, якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію).

Частиною 1 ст. 41 КУзПБ унормовано, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

За приписами ч. 3 ст. 41 КУзПБ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Суд звертає увагу, що мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) КП "Міськелектротранссервіс", термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію) запроваджено з 23.03.2023.

Разом з тим, акт № 10588/20-40-04-16-03/37761936 за результатом проведення камеральної перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області складено 19.04.2023.

Податкове повідомлення-рішення від 15.05.2023 №0/11817/0416 про застосування санкцій у вигляді штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних складене ГУ ДПС у Харківській області на підставі акту перевірки, направлено контролюючим органом 17.05.2023 на адресу КП "Міськелектротранссервіс". А отже, нарахована сума мала бути сплачена останнім згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків.

У той же час, як вже зазначалось раніше, ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2023 відкрито провадження у справі №922/854/23 про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення (ч. 5 ст. 41 КУзПБ).

Встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що податкові зобов`язання КП "Міськелектротранссервіс" з реєстрації податкових накладних виникли у 2020 - 2022 роках, тобто до дати відкриття провадження у справі про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс".

Натомість штрафні санкції в сумі 944123,39грн за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних були застосовані ГУ ДПС у Харківській області до КП "Міськелектротранссервіс" під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів і за невиконання боржником зобов`язань, стро виконання яких настав до відкриття провадження у справі №922/854/23 про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс" на які поширюється мораторій на задоволення вимог кредиторів, що прямо суперечить приписам ч. 3 ст. 41 КУзПБ.

Вказані штрафні санкції не відносяться до переліку вимог, визначеного ч. 5 ст. 41 КзПБ, на які дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється. Також, ці штрафні санкції не можуть вважатися поточними вимогами, адже вони виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, натомість нараховані за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних вже після відкриття провадження у справі про банкрутство та під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, що є неправомірним.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає законним і обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ГУ ДПС у Харківській області всупереч забороні застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів КП "Міськелектротранссервіс", нарахувало останньому штраф за результатом проведення камеральної перевірки КП "Міськелектротранссервіс" з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за січень, вересень 2022 року та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних 30.05.2022 та 14.12.2022.

Що стосується доводів апеляційної скарги відповідача, то апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що законодавець не ототожнює поняття "виникнення" податкових зобов`язань з поняттями "стягнення податкового боргу" чи "погашення податкового боргу". При цьому, суд зауважує, що відсутність законодавчої заборони щодо проведення податковим органом перевірки боржника на будь-яких стадіях провадження у справі про банкрутство та, відповідно, фактичне проведення такої перевірки, автоматично не свідчить про обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення щодо застосування до боржника штрафних санкцій у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

При цьому, застосовані ГУ ДПС у Харківській області до КП "Міськелектротранссервіс" штрафні санкції в сумі 944123,39грн, шляхом винесення податкового повідомлення-рішення від 15.05.2023 №0/11817/0416, нараховані на підставі ст. ст. 126, 129 ПК України за порушення вимог п. 120.2 цього Кодексу, хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням та є заходом відповідальності (штрафною санкцією) за порушення податкового зобов`язання (несвоєчасна реєстрація накладних), на які поширюється дія мораторію, відтак такі вимоги не можуть вважатися поточними.

Колегія суддів при розгляді цієї справи враховує подібні за змістом висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 20.02.2019 у справі № 921/184/16-г/10, в якій суд дійшов висновку про те, що оскільки спірні вимоги нараховані на підставі ст. 126 ПК України не є основним зобов`язанням, яке виникло упродовж дії процедури розпорядження майном та є санкцією за несвоєчасне виконання зобов`язання, термін виконання якого настав до дня порушення провадження у справі про банкрутство, висновки попередніх судових інстанцій про відхилення таких вимог є правомірними.

Разом з цим, у постанові від 27.08.2010 у справі № 911/2653/17, посилаючись на приписи ст. 19 Закону про банкрутство та приписи п.п. 129.3.3 п. 129.3 ст. 129 ПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що заявлена кредитором у складі кредиторських вимог до боржника вимога щодо пені в сумі 81,33грн, нарахована кредитором з 29.10.2017 - після порушення щодо боржника ухвалою суду від 03.10.2017 справи про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, відхилена судами правомірно.

За наведених обставин та положень законодавства, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 15.05.2023 №0/11817/0416 у повному обсязі.

Враховуючи, що судом першої інстанції встановлено обставини неправомірності винесення відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення щодо застосування до боржника штрафних санкцій під час дії мораторію, які є безумовними підставами для його скасування, зазначене обумовлює відсутність необхідності надавати оцінку іншим доводам позивача про порушення контролюючим органом інших вимог податкового законодавства.

Таким чином, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в під час апеляційного перегляду справи.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ГУ ДПС у Харківській області задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 16.11.2023 у справі №922/854/23 (922/3736/23) підлягає залишенню без змін.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Господарського суду Харківської області від 16.11.2023 у справі №922/854/23 (922/3736/23) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 16.11.2023 у справі №922/854/23 (922/3736/23) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.01.2024.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко