ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.2024р. Справа №905/1555/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (; адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) в особі представника адвоката Верхацького Ігоря Володимировича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КС №6888/10 від 05.09.2018)

до відповідача: Управління освіти Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області (; адреса: 84522, Донецька обл., Бахмутський р-н, м. Сіверськ (пн), вул. Центральна, 8)

про стягнення 63080,18 грн.

Суддя Величко Н.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 29.11.2023 про стягнення з Управління освіти Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області основного боргу в сумі 42688,80 грн., пені в сумі 5169,44 грн., 3% річних в сумі 2238,52 грн., інфляційних втрат в сумі 12983,42 грн., а також судового збору в сумі 2147,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» в частині оплати за поставлений природний газ у листопаді 2021 року (в період 01.11.2021-19.11.2021), у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у спірній сумі, на яку позивачем нараховано пеню, відсотки річних та інфляційні втрати.

На підтвердження вимог надано суду: адвокатський запит № 119/4.2.1-42236-2023 від 23.10.2023 та відповідь на нього від ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» № ТОВВИХ-23-15245 від 26.10.2023 з додатками щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS00016НН2Т006 за період з 03.11.2021 по 19.11.2021, інформацію щодо закріплення споживача з ЕІС-кодом 56ХS00016НН2Т006 в Реєстрі споживачів постачальника, паперову копію Інформації щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» (Форма № 10) з розшифровкою КЕП, типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії», рахунок на оплату № 35527 на суму 42688,80 грн., акт приймання-передачі природного газу № 22788, коригуючий акт № 28499 до акту приймання-передачі природного газу № 22788 від 30.11.2021, список згрупованих відправлень № 11.11.2021-1-юріки та фіскальний чек АТ Укрпошта від 13.11.2021, вимогу № 119/4.3-16600-2022 від 06.10.2022 про сплату заборгованості за спожитий газ непобутовим споживачем постачальнику «останньої надії», список згрупованих відправлень « 06.10.2022 ПОТЄЄВ», опис у цінний лист та фіскальний чек АТ Укрпошта від 06.10.2022, розрахунок позовних вимог, правовстановлюючі документи підписанта.

Відповідач не подав відзив на позовну заяву.

ХІД СПРАВИ:

Матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи 905/1555/23, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2023 передано на розгляд судді Величко Н.В.

Ухвалою суду від 07.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/1555/23; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін; визначено сторонам строки для вчинення дій процесуального характеру.

Вказана ухвала направлена позивачу і відповідачу в електронний кабінет ЄСІТС та доставлена до електронного кабінету отримувачів 07.12.23 о 20:38 відповідно, що підтверджується довідками Господарського суду Донецької області про доставку електронного листа.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ч.2, ч.5, ч.8 ст. 252 ГПК України)

Частиною 1 статті 251 ГПК України встановлено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

З урахуванням приписів ст.ст. 116, 120, 242 ГПК України п`ятнадцятиденний строк на подачу відповідачем відзиву на позовну заяву у цій справі тривав до 25.12.2023 включно.

Станом на 24.01.2024 відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Оскільки відповідачем не подано відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та не зазначено й не обґрунтовано поважних причин пропуску цього строку, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 року №880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

За змістом п.п.19, 26, 37 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу": постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу; оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 809 від 9 грудня 2020 року № 1236".

Пунктом 2 Постанови КМУ № 1102 визначено зобов`язання Акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

В значенні Бюджетного кодексу України Управління освіти Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області є бюджетною установою.

Як зазначає позивач, а відповідач не оспорює, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 29.10.2021 по 19.11.2021 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Згідно з ч.1, 3 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Згідно з ч.1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до п.1 розд.VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015, договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених п. 3 розд. VI. з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на Інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501, його роздрукована копія міститься в матеріалах справи.

У даному випадку, включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем - Управлінням освіти Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області, з 01.11.2021 по 19.11.021 до портфеля постачальника "останньої надії" підтверджується матеріалами справи, а саме: листом Оператора ГТС від 26.10.2023 № ТОВВИХ-23-15245, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» (Форма № 10) з розшифровкою КЕП, відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХS00016НН2Т006 (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Згідно з п.2.1. Типового договору за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до п.3.1., 3.2., 3.3. договору постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Підстави для здійснення постачальником постачання природного газу споживачу визначені положеннями Правил постачання. Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

У пункті 4.1 цього договору встановлено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається Постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для Сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті.

За умовами п. 4.3 договору постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Згідно п. 4.4 договору споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Згідно з п.п.1 п. 5.1 та п.п.1 п. 5.2 договору споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Відповідно до п.11.1 договір набирає чинності з дня, визначеного Інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в Інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до Інформаційної платформи оператора ГТС.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 30.09.2015 №809 в редакції Постанови КМ №1102.

Цією ж Постановою КМ №1102 на період постачання з 01.10.2021 по 30.11.2021 встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 грн за 1 м.куб з урахуванням податку на додану вартість (далі - ПДВ).

Протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за м.куб, отже, у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн за 1 м.куб.

З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price.

За відомостями Оператора ГРМ в Інформаційній платформі Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS00016НН2Т006 за період з 01.11.2021 по 19.11.2021 відібрано 2541,00 куб.м. природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сформував рахунок на оплату № 35527 (розрахунковий період 1-30 листопада 2021 року) за 2,54100 тис.куб.м. природного газу на загальну суму (враховуючи послугу транспортування природного газу) 42688,80 грн. з ПДВ, акт № 22788 приймання-передачі природного газу постачальником «останньої надії» у листопаді 2021 року в обсязі 2,54100 тим.куб.м. на загальну суму 42688,80 грн. з ПДВ та коригуючий акт № 28499 до акту приймання-передачі природного газу № 22788 від 30.11.2021.

У якості доказу надсилання цих документів на адресу відповідача позивач надав до матеріалів справи Список «№ 11.11.2021-1-юріки» згрупованих відправлень рекомендованих листів від 13.11.2021 та фіскальний чек АТ Укрпошта від 13.11.2021.

Проте суд не приймає Список «№ 11.11.2021-1-юріки» згрупованих відправлень рекомендованих листів від 13.11.2021 та фіскальний чек АТ Укрпошта від 13.11.2021 як належний доказ надсилання відповідачу рахунку на оплату № 35527, акта № 22788 приймання-передачі природного газу постачальником «останньої надії» у листопаді 2021 року та коригуючого акта № 28499 до акту приймання-передачі природного газу № 22788 від 30.11.2021, оскільки з цих доказів неможливо встановити які саме документи позивач надсилав відповідачу 13.11.2021.

З матеріалів справи відомо, що позивач надсилав 06.10.2022 відповідачу вимогу № 119/4.3-16600-2022 від 06.10.2022 про сплату заборгованості за спожитий газ непобутовим споживачем постачальнику «останньої надії» на загальну суму 42688,80 грн. у строк до 19.10.2022, що підтверджується списком «06.10.2022 ПОТЄЄВ» згрупованих відправлень категорії «рекомендований лист», фіскальним чеком АТ Укрпошта та описом вкладення у цінний лист від 06.10.2022.

Доказів реагування на цю вимогу з боку відповідача матеріали справи не містять, рівно як не містять і доказів повної чи часткової оплати спожитого у листопаді 2021 року природного газу.

Виходячи з умов пункту 4.4. Договору, відповідач мав розрахуватись за спожитий природний газ у листопаді 2021 року в строк по 31.12.2021 (оплату прострочено з 01.01.2022).

Таким чином у відповідача перед позивачем сформувалась заборгованість на суму 42688,80 грн. за спожитий у листопаді 2021 року (з 01.11.2021 по 19.11.2021) природний газ у обсязі 2541,00 куб.м.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором в частині повної оплати поставленого газу позивачем нараховані пеня у сумі 5169,44 грн. (період з 01.01.22 по 30.06.22), 3% річних у сумі 2238,52 грн. (період з 01.01.22 по 30.09.23), інфляційні втрати 12983,42 грн. (період січень 2022-вересень 2023 року).

Неоплата відповідачем вказаних вище сум боргу, пені, 3 % річних та інфляційних втрат стала підставою для звернення позивача з позовом у даній справі.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами публічний Типовий договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України.

За відсутності в матеріалах справи доказів розірвання, визнання недійсним повністю чи частково такого договору у судовому порядку, суд виходить з принципу правомірності цього правочину, як то визначено ст. 204 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме невиконання відповідачем зобов`язання за Типовим договором про постачання природного газу постачальником "останньої надії" в частині повної оплати поставленого за таким договором природного газу та ненадання ним доказів, які б спростовували дане порушення, господарський суд виснував про наявність підстав для задоволення позову у частині стягнення з відповідача 42688,80 грн. заборгованості за поставлений у листопаді 2021 року природний газ.

При цьому суд враховує, що за визначенням, наведеним у пункті 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу. Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС). Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку Позивач та Відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС. Відповідно до п. 11 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, споживач самостійно контролює власне споживання.

Згідно зі сталою правовою позицією Верховного Суду, за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер (постанови Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №915/641/19, від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18).

Як відомо зі змісту договору, підставою для перерахування оплати за товар є рахунок постачальника, однак враховуючи положення ст.692 ЦК України та пункти 3.1, 4.3, 4.4 договору, така умова договору не змінює строк виконання грошового зобов`язання, який обраховується від дати передачі товару, а не від дати отримання рахунку.

Як встановлено судом, відповідач мав розрахуватись за спожитий природний газ у листопаді 2021 року в строк по 31.12.2021 (оплату прострочено з 01.01.2022).

При цьому факт споживання Управлінням освіти Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області у спірному періоді природного газу в обсязі 2541,00 куб.м. з ресурсу позивача як постачальника «останньої надії» підтверджується відомостями Оператора ГТС, вартість цього газу відповідачем не оспорюється.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань від простроченої суми не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, в тому числі, від знецінення грошової одиниці за час такого користування.

Відповідно до пункту 4.5. Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» в разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Судом перевірено розрахунки позивача щодо нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат та встановлено, що їх розмір за заявлені періоди є правомірним, обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи; розрахунок позивача - арифметично вірний.

Отже, з огляду на доведеність факту порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем, заявлені ним позовні вимоги про стягнення пені у сумі 5169,44 грн., 3% річних 2238,52 грн. та інфляційних втрат 12983,42 грн. є обґрунтованими і також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. За правилами статей 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вирогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок позивачем виконаний, оскільки ним доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, а відповідач не довів суду протилежного, що зумовлює задоволення позовних вимог.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України «Про судовий збір».

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що станом на 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в позовній заяві заявлена позовна вимога майнового характеру в загальному розмірі 63080,18 грн. Позовна заява подана до суду в електронній формі.

З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства судовий збір за таким позовом становить 2147,20 грн.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № від 28.11.2023.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що позов задоволено повністю, відтак судовий збір у розмірі 2147,20 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Управління освіти Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області (; адреса: 84522, Донецька обл., Бахмутський р-н, м. Сіверськ (пн), вул. Центральна, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (; адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) основного боргу в сумі 42688,80 грн., пені в сумі 5169,44 грн., 3% річних в сумі 2238,52 грн., інфляційних втрат в сумі 12983,42 грн, що разом становить 63080,18 грн., крім того 2147,20 грн. відшкодування сплаченого судового збору за розгляд справи.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 24.01.2024

Суддя Н.В. Величко