УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення

за виключними обставинами

м. Київ

16.01.2024Справа № 910/2671/22

Господарський суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючий суддя: Котков О.В., судді: Спичак О.М., Нечай О.В., розглянувши заяву б/н від 05.06.2023 року «Про перегляд за виключними обставинами рішення Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2022 року» Малого підприємства "Волна"

у справі № 910/2671/23

за позовом Малого підприємства "Волна"

до Міністерства юстиції України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство "Національні інформаційні системи"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Літо-Варе"

про визнання протиправним та скасування наказу

Представники учасників справи:

від позивача (заявника) не з`явилися;

від відповідача Усенко Ю.Ю.;

від третіх осіб не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року (суддя Стасюк С.В.) у справі № 910/2671/22 у позові відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду міста Києва від 24.04.2023 року апеляційну скаргу Малого підприємства "Волна" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 910/2671/22 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року у справі № 910/2671/22 - без змін.

09.06.2023 року через відділ діловодства суду від Малого підприємства "Волна" надійшла заява б/н від 05.06.2023 року «Про перегляд за виключними обставинами рішення Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2022 року», в якій заявник просить переглянути рішення Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2022 року на підставі виключної обставини - рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2022 року у справі № 3-270/2019(6302/19), № 9-рп(ІІ)/2022, скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2022 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Підставою для перегляду рішення Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2022 року за виключними обставинами заявник визначає встановлену Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2023 року вказану заяву передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Котков О.В., судді: Спичак О.М., Нечай О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 року заяву б/н від 05.06.2023 року «Про перегляд за виключними обставинами рішення Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2022 року» Малого підприємства "Волна" прийнято до розгляду та відкрито провадження за виключними обставинами, ухвалено розгляд заяви здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, розгляд заяви призначено на 13.07.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 року оголошено перерву в судовому засіданні до 05.09.2023 року.

01.08.2023 року та 09.08.2023 року до Господарського суду міста Києва надійшла ухвала Верховного Суду від 31.07.2023 року про витребування матеріалів справи № 910/2671/22.

Судом встановлено, що необхідність витребування Верховним Судом матеріалів справи № 910/2671/22 пов`язана із надходженням до Верховного Суду касаційної скарги Малого підприємства "Волна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 року та рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року у справі № 910/2671/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 року зупинено провадження у справі № 910/2671/22 до перегляду Верховним Судом в касаційному порядку постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 року та рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року у справі № 910/2671/22, матеріали справи № 910/2671/22 надіслано до Верховного Суду для розгляду касаційної скарги Малого підприємства "Волна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 року та рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року у справі № 910/2671/22.

Ухвалою Верховного Суду від 11.10.2023 року касаційне провадження за касаційною скаргою Малого підприємства «Волна» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 року у справі № 910/2671/22 закрито.

19.10.2023 року матеріали справи були повернуті до Господарського суду міста Києва.

У зв`язку із перебуванням судді Нечая О.В. з 23.10.2023 року по 27.10.2023 року на навчанні, а судді Коткова О.В. з 30.10.2023 року по 10.11.2023 року у відпустці, питання про поновлення провадження у справі колегія суддів вирішує після виходу судді Коткова О.В. з відпустки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 року поновлено провадження у справі № 910/2671/22, розгляд заяви б/н від 05.06.2023 року «Про перегляд за виключними обставинами рішення Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2022 року» Малого підприємства "Волна" призначено на 28.11.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 року розгляд заяви б/н від 05.06.2023 року «Про перегляд за виключними обставинами рішення Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2022 року» Малого підприємства "Волна" відкладено на 16.01.2024 року.

15.01.2024 року через систему «Електронний суд» від Малого підприємства "Волна" надійшла заява б/н від 14.01.2024 року про проведення судового засідання за відсутності представника МП «Волна».

Розглянувши заяву б/н від 05.06.2023 року «Про перегляд за виключними обставинами рішення Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2022 року» Малого підприємства "Волна", суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

01.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Літо-Варе» звернулося зі скаргою до Міністерства юстиції України (вих. № 43-Р від 27.05.2021 року зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.06.2021 року за № 20430-33-21) (надалі - скарга), в якій просило провести перевірку правомірності прийнятих рішень державним реєстратором Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем з індексними номерами 56031597 та 56028415 від 30.12.2020 року та скасувати рішення про державну реєстрацію від 30.12.2020 року № 56031597, 56028415, прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем.

08.06.2021 року відбулося засідання Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, на якому розглянуто скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Літо-Варе» та вирішено задовольнити її у повному обсязі.

13.07.2021 року за результатом розгляду скарги Міністерством юстиції України (відповідачем) прийнято наказ, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Літо-Варе" від 27.05.2021 № 43-Р задоволено в повному обсязі; скасовано рішення від 30.12.2020 № № 56031597, 56028415, прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем; анулювано доступ державному реєстратору Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагару Геннадію Йосиповичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу зазначено: висновок Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 08.06.2021 року.

Вказані обставини скасування наказом Міністерства юстиції України вищезазначених рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року (суддя Стасюк С.В.) у справі № 910/2671/22 у позові відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду міста Києва від 24.04.2023 року апеляційну скаргу Малого підприємства "Волна" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/2671/22 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року у справі № 910/2671/22 - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з ч. 5 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2022 року, позивач послався на Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2022 року № 9-р(ІІ)/2022, яким було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме "скасування рішення державного реєстратора".

Як зазначив позивач, предметом позову у даній справі є наказ Міністерства юстиції України № 2483/5 від 13.07.2021 року "Про задоволення скарги", яким на підставі визнаного неконституційним припису закону були скасовані рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію права власності позивача на нерухоме майно.

У відповідності до статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Частиною 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству" від 12 травня 2022 року № 2255-ІХ стаття 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" була викладена у новій редакції, зокрема, у пункті 1 частини 7 було передбачено, що у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про скасування реєстраційної дії.

Рішенням Конституційного Суду України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству" від 12 травня 2022 року № 2255-ІХ, а саме "скасування рішення державного реєстратора".

Згідно із цим Рішенням окремий припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству" від 12 травня 2022 року № 2255-ІХ, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення цього Рішення.

Доручено Верховній Раді України протягом шести місяців з дня ухвалення цього Рішення привести нормативне регулювання, установлене пунктом 1 частини сьомої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952-IV в редакції Закону У країни "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству" від 12 травня 2022 року № 2255-ІХ, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

У мотивувальній частині Конституційний Суд України дійшов висновку, що оспорюваний припис Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та припис цього Закону в редакції Закону України від 12 травня 2022 року № 2255-ІХ за змістом є тотожними, тому предметом конституційного контролю в цій справі є окремий припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону в редакції Закону № 2255 "скасування рішення державного реєстратора".

Відповідно до частини першої статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Відповідно до змісту резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2022 року № 9-р(ІІ)/2022 окремий припис пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме "скасування рішення державного реєстратора", визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення цього Рішення.

Тобто, відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" окремий припис "скасування рішення державного реєстратора", визнаний неконституційним та втратить чинність 16.05.2023 - через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 16 листопада 2022 року № 9-р(ІІ)/2022, що прямо встановлено цим рішенням.

Суд вважає, що наявність Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2022 року № 9-р(ІІ)/2022 не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки під час розгляду спору.

На час виникнення спірних правовідносин (13.07.2021 року - дата прийняття оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України) та на час ухвалення рішення судом (рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року про відмову в позові, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 року) закон в частині повноваження Міністерства юстиції України скасовувати рішення про державну реєстрацію прав за результатами розгляду скарги був чинним та підлягав застосуванню.

У зазначеному контексті, суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.07.2019 року у справі № 804/3790/17 про те, що рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 № 11-р/2018 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки такі виникли до прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Разом з тим, з тексту імперативних приписів пункту 1 частини 3 статті 320 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

На переконання суду, в ситуації, яка є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 3 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Суд звертає увагу, що позивач у цій справі просить переглянути за виключними обставинами в порядку статті 320 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яким йому у задоволенні позову відмовлено. Таким чином, з огляду на наведений вище правовий висновок, правові підстави для задоволення заяви позивача в цьому випадку відсутні.

Згідно з ч. 4 ст. 321 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною 4 статті 325 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи встановлені вище обставини справи та підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами, суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року належить залишити без змін, а в задоволенні заяви позивача - відмовити.

Керуючись ст. 234, п. 1 ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви б/н від 05.06.2023 року «Про перегляд за виключними обставинами рішення Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2022 року» Малого підприємства "Волна" у справі № 910/2671/22 - відмовити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року у справі № 910/2671/22 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили 16 січня 2024 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 19 січня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Котков

Судді О.М. Спичак

О.В. Нечай