УХВАЛА

м. Київ

17.01.2024Справа № 910/9273/23

Суддя Господарського суду міста Києва Андреїшина І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній текстиль"

про видачу дублікату наказу

у справі № 910/9273/23

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній текстиль" (юридична адреса: 02081, м. Київ, вул. Сортувальна, 2; фактична адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 8а, ідентифікаційний код 38192655)

до Міністерства оборони України в особі Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6; 03113, м. Київ, проспект Перемоги, 55/2, ідентифікаційний код 00034022)

про стягнення 1 659 993,60 грн,

за зустрічним позовом Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6; 03113, м. Київ, проспект Перемоги, 55/2, ідентифікаційний код 00034022)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній текстиль" (юридична адреса: 02081, м. Київ, вул. Сортувальна, 2; фактична адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 8а, ідентифікаційний код 38192655)

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 850 500,36 грн,

Без виклику представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній текстиль" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства оборони України в особі Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України про стягнення заборгованості за договором № 286/3/22/186 від 13.05.2022 про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) у розмірі 1 659 993,60 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.06.2023 залишив позов без руху, надав строк для усунення недоліків позову у встановлений спосіб.

28.06.2023 від позивача засобами поштового зв`язку через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшли матеріали на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 відкрито провадження у справі № 910/9273/23; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 02.08.2023.

01.08.2023 до Господарського суду міста Києва від Міністерства оборони України надійшла зустрічна позовна заява з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній текстиль" про стягнення штрафних санкцій за договором № 286/3/22/186 від 13.05.2022 у розмірі 850 500,36 грн, з яких: 225 524,36 грн пені та 626 976,00 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 у задоволені клопотання Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору відмовлено; зустрічну позовну заяву Міністерства оборони України залишено без руху; встановлено Міністерству оборони України спосіб усунення недоліків зустрічної позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 12 757,51 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 прийнято зустрічну позовну заяву Міністерства оборони України до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/9273/23.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2022 позов задоволено повністю, стягнуто з Міністерства оборони України в особі Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній текстиль" заборгованість у розмірі 1 659 993 грн 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 37 657 грн 42 коп. У задоволенні зустрічного позову Міністерства оборони України відмовлено повністю.

18.12.2023 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023, у справі № 910/9273/23 видано відповідний наказ.

15.01.2024 через відділ діловодства суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній текстиль" про видачу дублікату наказу.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/9273/23 передано до розгляду судді Андреїшиної І.О.

Розглянувши заяву позивача про видачу дублікату судового наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017р., у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

В свою чергу, Розділ V Господарського процесуального кодексу регулює процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.

Статтею 329 ГПК України унормовано, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Водночас, частиною 2 ст. 170 ГПК України визначено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Однак, в порушення наведених приписів законодавства, Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній текстиль" до заяви про видачу дубліката наказу не додано доказів направлення його копії на адресу інших учасників справи, зокрема, Міністерству оборони України в особі Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України.

Частиною 4 ст. 170 ГПК України унормовано, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

29.06.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" (далі - ЄСІТС, Закон № 3200-IX). Цей Закон набрав чинності 21.07.2023.

Статтею 42 ГПК України передбачені права та обов`язки учасників справи, зокрема ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частинами п`ятою та шостою вищевказаної норми встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За змістом розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3200-IX, зміни, що вносяться зазначеним Законом до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), вводяться в дію 18.10.2023, крім змін до підпунктів 17.3, 17.15 підпункту 17, підпункти 19.1, 19.2 підпункту 19 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, введення в дію яких відбулося одночасно з набранням Законом № 3200-IX чинності.

Згідно з новою редакцією частин п`ятої та восьмої статті 6 ГПК України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Інші особи (це, зокрема, фізичні особи, у тому числі фізичні особи - підприємці) реєструють такі кабінети в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені ГПК України у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Реєстрація в ЄСІТС не позбавляє особу права на подання документів до суду в паперовій формі, проте саме в електронній формі особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії виключно за допомогою ЄСІТС, з використанням власного електронного підпису, якщо інше не передбачено ГПК України.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені у статті 170 ГПК України.

За змістом пункту 1 частини першої вищевказаної норми будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

За наведених обставин, оскільки подана заява не містить належних доказів надіслання поданої заяви всім учасникам справи, а також у змісті якої (заяві) відсутні відомості щодо наявності/відсутності у сторін електронного кабінету, суд дійшов висновку про необхідність повернення поданої заявником заяви без розгляду.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 6 Конституції України органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

При цьому, доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 170, 234, 329 Господарського процесуального кодексу України та п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Домашній текстиль" про видачу дублікату наказу повернути без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Дата підписання ухвали 17.01.2024

Суддя І.О. Андреїшина