ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" січня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/1243/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ"

про визнання недійсними пунктів 3.2. договорів поставки та стягнення зайво сплаченого ПДВ 14392,53 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" про визнання недійсними пунктів договорів поставки та стягнення зайво сплаченого ПДВ 14 392,53 грн.

При розгляді вказаної позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що Позивачем не надано доказів направлення іншим учасникам копії позовної заяви з додатками з описом вкладення, також не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, як передбачено ст. 164, ст. 172 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Ухвалою від 15.12.2023 позовну заяву Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області залишено без руху. Позивачу надано 10 денний строк з дня отримання даної ухвали подати через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області :

- докази сплати судового збору в розмірі 8 052,00 грн.,

- докази надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення,

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

21.12.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, та подано запитувані судом документи.

Ухвалою від 25.12.2023 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до слухання в підготовчому засіданні на 23 січня 2024 року на 10:00 год.

04 січня 2024 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання 23.01.2024 представники позивача та відповідача не з`явилися. Повідомлені судом про дату та час судового засідання належним чином.

Суд дійшов висновку щодо необхідності направлення справи №918/1243/23 до Господарського суду Дніпропетровської області, з огляду на таке.

Суд зазначає, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та Фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, а також згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн торг" (ідентифікаційний код: 41449359) є: вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49600.

Приписами статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до частини 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Предметом позову у даному спорі є вимога про визнання недійсними пунктів 3.2. Договорів поставки № 1340/182 від 16.05.2022, № 1364/1849 від 18.05.2022 (якими включено до договірної ціни податок на додану вартість, а не місце постачання), та стягнення з відповідача суми податків на додану вартість у розмірі 14 392,53 гривень.

Відтак, як вбачається із змісту позовної заяви, спір не пов`язаний з місцем виконання Договорів, оскільки предметом спору є вимога про визнання недійсними пунктів Договорів та, як наслідок, стягнення коштів, а не спір про фактичне виконання зобов`язань за Договором. Тобто, зобов`язання про порушення яких стверджує позивач не є такими, які належить, через їх особливість, виконувати тільки в певному місці. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування положень частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України та необхідність визначення підсудності за загальними правилами.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З огляду на положення Закону та предмету позовних вимог позивача - Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, справа повинна розглядатися судом, юрисдикція якого поширюється на територію місцезнаходження чи місця проживання відповідача. Оскільки місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн торг" є місто Дніпро, суд дійшов висновку, що даний спір підсудний Господарському суду Дніпропетровської області (вул. Володимира Винниченка, 1, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49027).

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із частиною 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене та на підставі статей 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Матеріали справи № 918/1243/23 за позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн торг" про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення суми податків на додану вартість у розмірі 14 392,53 грн передати за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (вул. Володимира Винниченка, 1, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49027).

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання 23.01.2024 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду у строк, визначений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бережнюк В.В.