ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"23" січня 2024 р. Справа № 902/975/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Юрчук М.І.

судді Тимошенко О.М.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Коваль Вероніки Валеріївни (від 19 січня 2024 року) про відвід головуючого суддді Василишина А.Р. від розгляду апеляційних скарг ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14 жовтня 2022 року в справі №902/975/21

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14 жовтня 2022 року в справі № 902/975/21

за позовом ОСОБА_4

до відповідача 1 ОСОБА_3

до відповідача 2 ОСОБА_2

до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг"

до відповідача 4 Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до відповідача 5 Приватного акціонерного товариства "Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування із чужого незаконного володіння простих бездокументарних іменних акцій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Василишина А.Р., суддів Тимошенка О.М. та Юрчука М.І. перебувають апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14 жовтня 2022 року в справі № 902/975/21 за позовом ОСОБА_4 (надалі - Позивач) до ОСОБА_3 (надалі - Відповідач 1), ОСОБА_2 (надала - Відповідач 2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" (надалі - Відповідач 3), Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (надалі - Відповідач 4), Приватного акціонерного товариства "Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599" (надалі - Відповідач 5) про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування із чужого незаконного володіння простих бездокументарних іменних акцій та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 січня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 (вх.№5650/23 від 18 грудня 2023 року) про відвід колегії суддів по справі №902/975/21 задоволено в частині відводу головуючого судді Філіпової Т.Л.. Заяву представника ОСОБА_1 (вх.№5650/23 від 18 грудня 2023 року) про відвід колегії суддів в частині відводу суддів Юрчука М. І. та Тимошенка О.М. у справі №902/975/21 визнано необґрунтованою. Заяву ОСОБА_2 (вх.№115/24 від 09 січня 2024 року) про відвід судді Філіпової Т.Л. у справі №902/975/21 визнано необґрунтованою.

Справу №902/975/21 у порядку, встановленому частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, передано для вирішення питання про відвід судді Юрчука М. І. та судді Тимошенка О.М. за заявою вх.№5650/23 від 18 грудня 2023 року та для вирішення питання про відвід судді Філіпової Т.Л. за заявою вх.№115/24 від 09 січня 2024 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 січня 2024 року по справі №902/975/21 відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Новака А.І. (вх.№5650/23 від 18 грудня 2023 року) про відвід колегії судів в частині відводу суддів Юрчука М.І. та Тимошенка О.М. від розгляду апеляційних скарг ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14 жовтня 2022 року по справі №902/975/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 січня 2024 року по справі №902/975/21 відомовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 (вх.№115/24 від 09 січня 2024 року) про відвід судді Філіпової Т. Л. від розгляду апеляційних скарг ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14 жовтня 2022 року у справі №902/975/21.

У зв`язку із задоволенням заяви представника ОСОБА_1 (вх.№5650/23 від 18 грудня 2023 року) про відвід колегії суддів по справі №902/975/21 в частині відводу головуючого судді Філіпової Т.Л. проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №902/975/21 від 16 січня 2024 року між суддями визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Василишин А. Р.., суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17 січня 2024 року прийнято справу №902/975/21 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М.. Розгляд апеляційних скарг призначено на 26 січня 2024 року об 10:00 год..

23 січня 2024 року (за один день до судового засідання) на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого судді Василишин А.Р. від розгляду справи №902/975/21.

Заява мотивована тим, що заява судді Олексюк Г.Є. про самовідвід у справі №902/1076/21 розглядалася як вже відведеною суддею Філіповою Т.Л.. так і нині головуючим суддею Василишиним А.Р., з огляду на що заявник вважає, що й інший головуючий суддя, як і суддя Філіпова Т.Л. погодився з наявністю підстав для самовідводу судді Олексюк Г.Є., з огляду на те, що ухвалення суддею Олексюк Г.Є. рішення у іншій подібній справі №902/975/21 може вплинути на об`єктивність і неупередженість суду у справі, що розглядається. При цьому, як вказує заявник, суддя Василишин А.Р.. так само, як і суддя Філіпова Т.Л. брав участь у прийнятті постанови від 8 червня 2022 року по справі №902/1076/21. Таким чином, суддя Василишин А.Р. перебуває у тій самій ідентичній ситуації, шо і суддя Філіпова Т.Л., оскільки за доводами заявника ним так само не подано заяву про самовідвід. На думку ОСОБА_1 вказана обставина вже є достатньою для того, щоб вважати, що розгляд справи №902/975/21 суддею Василишиним А.Р. так само не створить достатніх гарантій для усунення підстав /навіть потенційної можливості побоюватися, що суддя, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім при розгляді справи, у зв`язку з чим він так само підлягає відводу від розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Колегія суддів апеляційного суду, оцінивши доводи поданої заяви, дійшла висновку, що заявлений пердстанвиком ОСОБА_1 відвід головуючому судді Василишину А.Р. від розгляду справи №902/975/21 є необґрунтованим, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим Законом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява представника ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Василишин А.Р. від розгляду справи №902/975/21 подано 23 січня 2024 року, при цьому відповідно до частин 1, 2 статті 39 Господасрького процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу; такому судді не може бути заявлений відвід.

Колегія суддів, дослідивши заяву представника ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Василишина А.Р. від розгляду справи №902/975/21, прийша висновку про її необгрунтованість з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункти 50, 52).

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Кожен суддя колегії об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, якщо суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною третьою статті 38 Господарського процесуального кодексу України визначений порядок подання учасником справи заяви про відвід, а саме: відвід повинен бути вмотивованим.

Колегія суддів проаналізувавши такі доводи заявника зазначає наступне.

Заява представника ОСОБА_1 мотивована тим, що заява судді Олексюк Г.Є. про самовідвід у справі №902/1076/21 розглядалася як вже відведеною суддею Філіповою Т.Л. так і нині головуючим суддею Василишиним А.Р., а відтак, на переконання заявника, він так само, як і суддя Філіпова Т.Л. погодився з наявністю підстав для самовідводу судді Олексюк Г.Є., з огляду на те, що ухвалення суддею Олексюк Г.Є. рішення у іншій подібній справі №902/975/21 може вплинути на об`єктивність і неупередженість суду у справі, що розглядається. При цьому, як вказує заявник, суддя Василишин А.Р.. так само, як і суддя Філіпова Т.Л. брав участь у прийнятті постанови від 8 червня 2022 року по справі №902/1076/21. Таким чином, на переконання заявника, суддя Василишин А.Р. перебуває у тій самій ідентичній ситуації, шо і суддя Філіпова Т.Л., оскільки ним так само не подано заяву про самовідвід.

Колегія суддів з приводу зазначених представником Позивача підстав, заявленого відводу зауважує, що частиною 4 статті 35 ГПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу та не свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності суддів, оскільки кожна справа вирішується судом виключно на підставі наявних у матеріалах справи доказів, які не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Розглянувши заяву щодо доводів заявника в частині задоволення самовідводу судді Олексюк Г.Є., за участі судді Василишина А.Р. (котрий є головуючим суддею в даній справі), колегія суду зауважує таке.

У відповідності до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім. При ухваленні рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання рішення чи ухвали. Судді не мають права розголошувати міркування, що були висловлені у нарадчій кімнаті. Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

В даному випадку, питання щодо розгляду заяви про самовідвід судді Олексюк Г.Є від розгляду справи №902/975/21 вирішувалося колегіально більшістю голосів суддів. При цьому, суддя Василишин А.Р. був проти задоволення такої заяви, однак результат розгляду заяви про самовідвід вирішувався більшістю голосів колегії суду (тобто, голосів двох суддів є достатнім для прийняття відповідного рішення). В той же час, частина 3 статі 34 Господарського процесуального кодексу України надає можливість судді, який не згодний з рішенням, письмово викласти свою окрему думку. Дана можливість є правом, а не обов`язком відповідного судді (з огляду на що, не може рішення прийняте більшістю, а не всім складом суду, супроводжуватися викладеною письмовою думкою). Разом з тим, в силу дії частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, судді не мають права розголошувати самі міркування, що були висловлені у нарадчій кімнаті. В той же час, відповідна позиція неодноразово висвітлювалася судом, при головуванні судді Василишина А.Р. (щодо відсутності підстав відводу (самовідводу) з питань участі та прийняття судддею рішення в іншій справі (що також висловлено в даній ухвалі).

Водночас, апеляційний господарський суд вважає доводи заявника щодо того, що судді Філіпова Т.Л., Олексюк Г.Є. в справі №902/975/21 ніби-то вважали себе такими, що не зможуть ухвалити законного і обгрунтованого рішення, такими що грубо перекручують мотивацію, котру суд висловив в ухвалах, якими вирішено дані питання, адже: апеляційний господарський суд не вказував у цих документах про наявність у суддів упередженості та тим більше не зазначав про неможливість судом прийняти законне і обгрунтоване рішення.

Що ж стосується заяви про відвід головуючого судді Василишина А.Р. в частині її обгрунтування щодо задоволення заяви в частні відводу головуючої судді Філіпової Т.Л. від участі в розгляду даної спарви, то колегія суду вважає її необгрунтованою з огляду на таке.

Справа № 902/1076/21 стосується зовсім інших правовідносин та має інший склад учасників. В даній справі, зокрема, досліджувалися обставини щодо підставності витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 9792474 штуки простих іменних акцій бездокументарної форми існування емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", з номінальною вартістю цінного паперу 2,60 грн, які знаходяться на рахунку в цінних паперах, відкритому на ім`я ОСОБА_2 , відкритому в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк"; зобов`язання Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" провести безумовну облікову операцію списання 9792474 штук простих іменних акцій бездокументарної форми існування емітента - Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" з номінальною вартістю цінного паперу 2,60 грн, з рахунку в цінних паперах, відкритому на ім`я ОСОБА_2 в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк", та зарахувати їх на рахунок в цінних паперах, відкритий на ім`я ОСОБА_4 у депозитарній установі - Товаристві з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг".

В той же час, колегія суддів констатує і те, що справа (№ 902/1076/21 (за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про витребування із чужого незаконного володіння простих бездокументарних іменних акцій та зобов`язання вчинити дії) є справою із зовсім іншим предметом доказування та обставинами справи, а ніж справа №902/975/21.

При цьому незгода з винесеним в даній справі рішенням, може бути виражена шляхом подання касаційної скарги на таке судове рішення, як і вчинено у відповідній справі. Проте навіть її скасування не свідчить про те (в силу дії частини 4 статті 35 ГПК України), що суддя не може брати участь в будь-яких інших справах, адже за такого справи apriori не могли б розглядатися судом з огляду на те, що процес прийняття рішень і скасувань є постійним (пов`язаний з різними обставинами), з огляду на що не існує жодного судді в першій чи апеляційній інстанціях, котрому за роки праці не скасовували та не змінювали судове рішення.

Разом з тим з огляду на все вищевказане апеляційний господарський суд констатує заявнику про те, що саме з огляду на це Законодавець ввів процесуальну норму (частина 4 статті 35 ГПК України), що передбачає неможливість відводу судді у разі з незгодою сторони з певним процесуальним рішенням (адже в іншому випадку, кожна сторона, що незадоволена певним судовим рішенням, заявляла б постійні відводи суддям, не даючи провести судовий розгляд справи).

Дане ж в свою чергу вказує і на необгрунтованість даного доводу поданого заявником відводу головуючому судді Василишину А.Р..

При цьому колегія суду звертає увагу заявника на те, що вказані ухвали прийняті саме з огляду на виникнення у справі №902/975/21 інших обставин, що теоретично могли викликати у сторін сумнів у прийнятті судом такого рішення.

Окрім того, оцінюючи дані доводи Заявника суд апеляційної інстанції констатує їх певні повторність (в виразах та обгрунтуваннях) в порівнянні з попередньо поданими заявами по даній справі на котрі сторона вже отримувала обгрунтовану відповідь, проте з певних причин, повністю ігноруює це.

Все вищеописане вказує на безпідставність доводів заявника і щодо відводу головуючого судді Василишина А.Р..

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, передбачено, що суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

В силу дії статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення від 24 травня 1989 року у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, а заявник таких доказів не наводить.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

З огляду на викладене вище колегія суддів вважає, що обставин, які б свідчили про упередженість судді Василишина А.Р. стосовно заявника, зацікавленість їх в певному рішенні в цій справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі, заявник не довів, а суд не встановив.

Колегія суду звертає увагу заявника на те, що участь судді у розгляді іншої справи, навіть подібної за складом учасників, предметом і підставами не може слугувати підставою для відводу такого судді, оскільки це суперечить конституційним гарантіям незалежності судової влади та не відповідає нормам частини 4 статті 35 ГПК України, адже рішення або думка судді не можуть бути підставами для відводу судді і бути використані для усунення судді від здійснення правосуддя.

Підсумовуючи усе описане вище, колегія суду зауважує, що подання та задоволення заяв інших суддів у інших справах (розгляд котрих здійснювався за участю головуючого судді в даній справі як членом-колегії суддів) не можуть свідчити про упередженість та необ`єктивність головуючого судді в даній справі, в тому числі зважаючи на його участь як члена-колегії суддів при вирішенні таких питань, з огляду на прийняття таких рішень колегіально в призмі таємниці нарадчої кімнати та нерозголошення міркувань, що були висловлені в нарадчій кімнаті.

Зважаючи на усе вищеописане, апеляційним господарським судом не встанновлено підстав наведених в статті 35 ГПК України для задоволення заяви для відводу головуючого судді Північно-західного апеляційного господарського суду, а тому суд приходить до висновку про необгрунтованість заявленого відводу.

У зв`язку з цим, згідно зі статтею 39 Господарського процесуального кодексу України, справа №902/975/21 підлягає передачі для визначення автоматизованою системою відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України судді, який має вирішити питання про відвід, заявлений представником ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 35, 38, 39, 42, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву представника ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Північно-західного апеляційного господарського суду Василишина А.Р. від розгляду справи №902/975/21 - необгрунтованою.

2. Передати матеріали справи №902/975/21 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.