ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 січня 2024 року м. Рівне Справа № 918/1117/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )

про: неплатоспроможність

кредитор: ОСОБА_2

кредитор: Головне управління ДПС у Рівненській області

секретар судового засідання: С.Коваль

представники:

від боржника: В.Федорков

арбітражний керуючий: В.Сокотун

кредитор ( ОСОБА_2 ): Л.Татарчук

Обставини справи

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08 листопада 2023 року прийнято заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду, підготовче засідання призначено на 21 листопада 2023 року.

Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Сокотуна В.А., визначено дату проведення попереднього судового засідання 16 січня 2024 року.

22 листопада 2023 року здійснено оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

21 грудня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в якій просить суд визнати вимоги кредитора до боржника у даній справі, а саме: вимоги забезпеченого кредитора 4 282 837,34 грн, з яких: 1 314 049,13 грн заборгованість за договором позики, 1 466 547,56 грн заборгованість за процентами, 1 260 901,34 грн інфляційне збільшення боргу, 241 339,31 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 22 грудня 2023 року прийнято вказану заяву до розгляду у попередньому засіданні.

14 грудня 2023 року від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшла заява про визнання вимоги кредитора до боржника у даній справі, а саме: 6 969,66 грн.

Ухвалою суду від 27 грудня 2023 року прийнято вказану заяву до розгляду у попередньому засіданні.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розрізі даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 122 КУзПБ, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно з умовами статті 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було здійснено 22 листопада 2023 року, тобто, строк на пред`явлення грошових вимог закінчується 22 грудня 2023 року (включно).

Відповідно до статті 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з положеннями статті 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 913/479/18).

Відповідно до норм визначених КУзПБ, за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включені до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена статтею 133 даного Кодексу.

Отже, розглянувши письмові заяви кредиторів з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

Кредиторські вимоги ОСОБА_2

Кредиторська заява подана 21 грудня 2023 року, тобто в межах строків встановлених статтею 45 КУзПБ.

У заяві про визнання кредиторських вимог заявник просить суд визнати вимоги забезпеченого кредитора у розмірі 4 282 837,34 грн, з яких: 1 314 049,13 грн заборгованість за договором позики, 1 466 547,56 грн заборгованість за процентами, 1 260 901,34 грн інфляційне збільшення боргу, 241 339,31 грн. 3% річних.

З матеріалів справи суд встановив наступне.

Як слідує з рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року №570/3003/18, 20 грудня 2013 року позивач ( ОСОБА_2 ) та відповідач ( ОСОБА_1 ) уклали договір позики грошей (далі - договір), відповідно до пункту 1 якого позикодавець передав у користування, а позичальник прийняв у користування суму у розмірі 371000 гривень 00 копійок, що на день укладання договору становила еквівалент суми 46415,61 доларів США, з зобов`язанням повернути таку ж суму у визначені цим договором строки і порядку.

Згідно з пунктом 2 договору позичальник сплачує проценти у розмірі 10 % щомісяця від суми позики протягом строку користування позикою, тобто до 19 грудня 2014 року в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Сума позики була передана позикодавцем до підписання цього договору. Сторони своїми підписами підтвердили факт передачі грошей (п. 3 договору).

Відповідно до пункту 7 договору якщо позичальник не поверне позичену суму грошей до вказаного строку, позикодавець має право, починаючи з наступного дня після цього строку, пред`явити цей договір до стягнення, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Договір є дійсним з моменту його підписання сторонами.

20 грудня 2013 року між ОСОБА_2 (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Самсонюком Ф.П., реєстровий № 1114. Згідно з умовами вказаного договору іпотеки іпотекодавець передає в заставу іпотекодержателю житловий будинок житловою площею 85,3 кв. м., загальною площею 178,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку, кадастровий номер :07:035:0494, загальною площею 0,1228 га, що знаходиться за адресою: с.Великий Олексин, Рівненського району Рівненської області.

Зазначене майно передається в іпотеку, як забезпечення виконання зобов`язання щодо повернення грошей, переданих за договором позики від 20 грудня 2013 року, укладеного між сторонами цього договору на суму 371000 гривень, що на день укладання договору позики становила еквівалент суми 46415,61 доларів США.

Згідно з умовами пункту 8.4.6. договору іпотеки, іпотекодержатель за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки відповідно до чинного законодавства України має право погасити наявну заборгованість за основним зобов`язанням, враховуючи сплату неустойки (штрафу), розмір якої визначений в договорі позики, відшкодування збитків, завданих несвоєчасним виконанням основного зобов`язання, відшкодування витрат зі звернення стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом), визначеному на момент фактичного задоволення вимог.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року №570/3003/18 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 314 049,13 грн - суму заборгованості за договором позики, 1 466 547,56 грн - процентів за користування позикою.

Вказане рішення набрало законної сили.

Окрім того, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (30.12.2020) кредитор нарахував боржнику до 21 листопада 2023 року 1 260 901,34 грн. інфляційних втрат та 241339,31 грн 3 відсотки річних.

З урахуванням наведеного, заявник просить суд визнати кредиторські вимоги в сумі 4 282 837,34 грн як забезпеченого кредитора.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормами частини 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас нормами частини 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

З врахуванням вищенаведеного суд робить висновок, що вимоги кредитора, які складаються з: 1 314 049,13 грн заборгованості та 1 466 547,56 грн відсотків, підтверджені матеріалами справи та в розумінні статті 1 КУзПБ є вимогами, які забезпечені, а тому мають бути визнані.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявником нараховано інфляційні втрати та відсотки річних за період з 30 грудня 2020 року по 20 листопада 2023 року.

Разом з тим суд відзначає наступне.

Згідно з приписами пункту 18 Розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Станом на даний час воєнний стан триває.

Таким чином нарахування інфляційних втрат та відсотків річних у період дії в Україні воєнного стану за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем) суперечить положенням пункту 18 Розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України.

Правомірним є нарахування інфляційних втрат та відсотків річних до 23 лютого 2022 року.

За розрахунком суду, за період з 30 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року розмір інфляційного збільшення суми заборгованості складає 367 835,72 грн, а три відсотки річних складають 96 215,01 грн.

Зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою (постанова ВП ВС від 07.04.2020 р. у справі №910/4590/19).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги кредитора що складаються з: 367 835,72 грн інфляційних втрат та 96 215,01 грн трьох відсотків річних підтверджені матеріалами справи, та в розумінні статті 1 КУзПБ є вимогами, які забезпечені, а тому мають бути визнані.

Вимоги кредитора ОСОБА_2 в розмірі 893 065,62 грн інфляційних втрат та 145 124,30 грн трьох відсотків річних слід відхилити.

16 січня 2024 року арбітражним керуючим подано повідомлення про результати розгляду грошових вимог.

Як видно з повідомлення арбітражного керуючого про результати розгляду заяви про визнання грошових вимог, керуючим реструктуризацією визнано грошові вимоги забезпечені заставою в розмірі 3 176 767,52 грн.

Згідно з нормами частини 2 статті 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Суд також встановив, що заявник не поніс витрат, що пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність в розмірі, оскільки має інвалідність ІІ групи.

Кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області

Кредиторська заява подана 14 грудня 2023 року, тобто в межах строків встановлений статтею 45 КУзПБ.

У заяві про визнання кредиторських вимог заявник просить суд визнати грошові вимоги кредитора до боржника в сумі 6 969,66 грн, з яких: 4 837,57 грн заборгованість по податках, 1 497,67 грн штрафні санкції, 634,42 грн пеня.

Згідно із розрахунком ГУ ДПС у Рівненській області боргу ОСОБА_1 перед бюджетом, загальна сума боргу становить 6 969,66 грн, в тому числі 4 837,57 грн заборгованість по податкових платежах, 1 497,67 грн штрафні санкції, 634,42 грн пеня.

Згідно положеннями статті 16.1. Податкового кодексу України (далі ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно приписами пункту 14.1.39. ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з визначенням пункту 14.1.175. ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 41.1.1. пункту 41.1. ПК України, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи;

Пунктом 41.4. ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до статті 54.1. ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з положеннями статті 57.1. ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як видно з повідомлення арбітражного керуючого про результати розгляду заяви про визнання грошових вимог, керуючим реструктуризацією визнано грошові вимоги в розмірі 4 837,57 грн 2 черга, 2 132,09 грн 3 черга.

Згідно з нормами статті 133 КУзПБ, для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати вимоги кредитора Головного управління ДПС у Рівненській області в розмірі 6 969,66 грн, з яких: 4 837,57 грн заборгованість по податках 2 черга задоволення; 1 497,67 грн штрафні санкції 3 черга задоволення; 634,42 грн пеня 3 черга задоволення.

Згідно з нормами частини 2 статті 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Суд також встановив, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області не понесено витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність.

Процесуальні питання

Згідно з положеннями статті 122 КУзПБ, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Згідно з приписами статті 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Суд ураховує, що відповідно до положень статті 45 КУзПБ, жодним з кредиторів не подано письмових заперечень щодо визнання вимог інших кредиторів.

З огляду на наведені вище норми суд вважає за необхідне зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, надати суду реєстр вимог кредиторів боржника, а також призначити судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 45, 47, 122, 133 КУзПБ, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги забезпеченого кредитора ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) в розмірі:

- 1 314 049,13 грн заборгованості;

- 1 466 547,56 грн відсотків;

- 367 835,72 грн інфляційних втрат;

- 96 215,01 грн трьох відсотків річних.

2. Вимоги кредитора ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) в розмірі 893 065,62 грн інфляційних втрат та 145 124,30 грн трьох відсотків річних відхилити.

3. Визнати вимоги кредитора Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, Рівненська область, м. Рівне, вул. Відінська 12, ) в розмірі: 6 969,66 грн, з яких:

- 4 837,57 грн заборгованість по податках 2 черга задоволення;

- 1 497,67 грн штрафні санкції 3 черга задоволення;

- 634,42 грн пеня 3 черга задоволення.

4. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 30 січня 2024 року.

5. Зобов`язати керуючого реструктуризацією надати суду до 09 лютого 2024 року: реєстр вимог кредиторів боржника; докази організації та проведення зборів кредиторів.

6. Призначити судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на "27" лютого 2024 р. на 12:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, в залі судових засідань №11.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України та може бути оскаржена у десятиденний строк до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Андрій КАЧУР