ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2024 р. Справа№ 910/3709/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Богданевич Ю.В.

від відповідача - Науменко Я.М.

розглянувши апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління

на рішення Господарського суду м. Києва від 26.06.2023 р. (повний текст складено 03.07.2023 р.)

у справі № 910/3709/23 (суддя - Марченко О.В.)

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Київського квартирно-експлуатаційного управління

про визнання договору укладеним

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління про визнання укладеним з 13.10.2022 р. договору про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, буд. 48 літера А, в наданій позивачем редакції.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що договором № 3625 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 13.10.2022 р., укладеним між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" та Київським квартирно-експлуатаційним управлінням, було передбачено обов`язок відповідача укласти договір про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Однак сторонами не було досягнуто згоди щодо укладення вказаного договору, обов`язковість якого передбачена чинним законодавством та умовами відповідного договору.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.06.2023 р. у справі № 910/3709/23 позов Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" задоволено частково; визнано укладеним з дня набрання чинності рішенням суду договір між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" та Київським квартирно-експлуатаційним управлінням про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, буд. 48 літера А; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обґрунтованості визначеної ціни договору в наданій позивачем редакції. Також скаржник зазначає, що чинне законодавство не дозволяє бюджетній організації здійснювати попередню оплату на відшкодування експлуатаційних витрат та земельного податку.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/3709/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на рішення Господарського суду м. Києва від 26.06.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/3709/23.

До суду 09.08.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/3709/23.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3815/23 від 25.09.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді Корсака В.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3709/23.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/3709/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київського квартирно-експлуатаційного управління та призначено справу до розгляду на 24.10.2023 р

У судовому засіданні представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, після чого було оголошено перерву до 21.11.2023 р.

У судовому засіданні 21.11.2023 р. оголошено перерву до 12.12.2023 р., в якому оголошено перерву до 16.01.2024 р.

У судовому засіданні 16.01.2024 р. представники сторін надали додаткові усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

13.10.2022 р. між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець), Київським квартирно-експлуатаційним управлінням (далі - орендар) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (далі - балансоутримувач) було укладено договір оренди № 3625 (далі - договір оренди).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 1080,2 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, 48 А.

Згідно з п. 2.1 договору оренди орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі майна підписується між оредарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору.

13.10.2022 р. між Київським квартирно-експлуатаційним управлінням та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» було підписано акт приймання-передачі майна, а саме: нежилих приміщень загальною площею 1080,2 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, 48 А.

Як передбачено п. 6.5 договору оренди, протягом п`яти робочих днів з дати укладення цього договору балансоутримувач зобов`язаний надати орендарю для підписання два примірники договору про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання примірників договору про компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою підписати та повернути балансоутримувачу примірник договору або подати балансоутримувачу обґрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню орендарем за договором. Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання від балансоутримувача відповіді на свої зауваження, яка містить документальні підтвердження витрат, що підлягають відшкодуванню орендарем, підписати і повернути балансоутримувачу примірник договору.

Договір оренди укладено на строк, визначений у пункті 11. Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами. Строк оренди за цим договором починається за дати підписання акта приймання-передачі майна і закінчується датою припинення цього договору (п. 11.1 договору оренди)

Згідно з розпискою від 12.10.2022 р. представник відповідача Борисенко Ю.М. особисто під підпис отримав у Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" на погодження та підписання проекти договору оренди та договору про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою з додатками за адресою: вул. Щербаківського Данила, буд. 48, літера А.

14.11.2022 р. Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" направило на адресу Київського квартирно-експлуатаційного управління лист № 062/15/1/05-2129, яким надіслано відповідачу проект договору про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою з додатками за адресою: вул. Щербаківського Данила, буд. 48, літера А.

Однак, вказаний лист відповідачем залишений без відповіді та реагування, підписаний примірник договору про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою відповідач не підписав, будь-які зауваження або заперечення щодо укладення спірного договору не направив.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, думку позивача, відповідач у відповідності до вимог чинного законодавства та умов попередньо укладеного договору оренди зобов`язаний укласти договір про відшкодування витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як передбачено ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Згідно зі ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі, якщо це передбачене угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Пунктом 6.5 договору оренди сторони погодили, що протягом 5 робочих днів з дати укладення цього договору позивач зобов`язаний надати відповідачу для підписання два примірники договору про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання примірників договору про компенсацію витрат балансоутримувача та за користування земельною ділянкою підписати і повернути позивачу примірник договору, або подати позивачу обґрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем за договором. Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання від позивача відповіді на свої зауваження, яка містить документальні підтвердження витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем, підписати і повернути позивачу примірник договору.

Однак відповідач у визначений п. 6.5 договору оренди термін не надав позивачу ні підписаний примірник договору, ні обґрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обов`язок відповідача укласти з позивачем договір про компенсацію витрат з утримання орендованого майна та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою передбачено умовами укладеного договору оренди.

Однак, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки аналіз п. 6.5 договору оренди свідчить про те, що хоча такий обов`язок і визначений умовами укладеного договору, проте він не може застосовуватися в обов`язковому порядку до правовідносин між сторонами, коли балансоутримувач орендованого майна не несе фактичних витрат по утриманню такого майна чи фактично не здійснює сплату земельного податку.

Колегія суддів вважає, що обов`язок укласти такий договір у відповідача виникає у разі, якщо позивач фактично несе витрати, пов`язані із утриманням майна та сплатою земельного податку, та після документального підтвердження таких витрат. Окрім того, у разі укладання договору на відшкодування витрат останній повинен містити всі істотні умови договору, не повинен порушувати права та обов`язки сторін, повинен бути справедливим для обох сторін, та можливим належним чином його виконувати.

Розмір витрат балансоутримувача на обслуговування і утримання об`єкта оренди безумовно залежить від складу робіт і послуг, які надаються балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів за обслуговування та ремонт будівлі, та інші послуги балансоутримувача, і з огляду на викладене правова природа відшкодування (компенсації) витрат балансоутримувача полягає в економічному відшкодуванні (компенсації) елементів понесених витрат, пов`язаних з послугами з надання майна в оренду, у відповідних його складових, а не сплати таких платежів авансовим платежем.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ч. ч. 1 - 3 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Укладення договору є певним процесом, який може бути охарактеризований його початком, перебігом, завершенням, власною динамікою та певними етапами. Поведінка кожної зі сторін майбутнього договору впливає на визначення його змісту та умов, відповідно, вона може бути оцінена судом у разі, якщо відносини сторін будуть розвиватися з будь-якими розбіжностями, що призведе до виникнення між ними юридичного спору.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Таким чином, укладення договору, в силу викладених вище положень статті законодавства, є процесом досягнення згоди з усіх істотних умов договору.

Наведене свідчить про необхідність надання правової оцінки істотним умовам договору на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням орендованих приміщень, у запропонованій позивачем редакції.

Так, згідно з ч. 5 ст. 180 ГК України ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Державні регульовані ціни запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку (частина 1 статті 191 Господарського кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Як передбачено п. 3.1 договору про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою, в редакції позивача, плата за об`єкт компенсації витрат балансоутримувача та компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою визначена на підставі статей 286, 287 Податкового кодексу України, рішення Київської міської ради від 18.10.2018 р. № 1910/5974 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 р. № 242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві", від 13.02.2020 р. № 129/8299 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 06.12.2018 р. № 253/6304 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 21.04.2015 р. № 415/1280 "Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва" і становить:

- компенсація витрат балансоутримувача без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2022 року складає: 2873,33 грн на місяць;

- компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою без ПДВ, за базовий місяць розрахунку вересень 2022 року складає: 0,50 грн на місяць.

Вбачається, що предметом договору на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням орендованих приміщень, є фактичні витрати, понесені балансоутримувачем. У зв`язку із чим, визначаючи ціну договору у редакції, наданій позивачем, на балансоутримувача покладений обов`язок доведення належними доказами суми фактичних витрат, понесених в рамках виконання договору.

Разом з цим, позивачем у проекті запропонованого до укладення договору наперед визначено фіксований щомісячний платіж.

Підставою для нарахування таких витрат є посилання позивача на Методику розрахунку, затверджену рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 р. № 415/1280, зі змінами, внесеними рішенням Київської міської ради від 08.02.2018 р. № 21/4085 та від 06.12.2018 р. № 253/6304.

Позивачем також долучені податкові копії податкових декларації за 2022-2023 роки та загальноприйнятий для всіх нежитлових приміщень наказ Комунального підприємства "Київжитлоспеексплуатація" від 25.06.2011 р. № 109 про встановлення розміру накладних витрат на утримання нежилих будинків і приміщень та додаток до нього - розрахунок розміру накладних витрат на утримання нежилих будинків приміщень, що закріплені за КП "Київжитлоспецексплуагація" на праві повного господарського відання з 01.01.2011 р. (для розрахунку експлуатаційних витрат), який складається з:

- орендованої площі нежилих будинків і приміщень, на яку нараховується орендна плата в межах витрат на утримання;

- накладні витрати, пов`язані з утриманням нежилих будинків і приміщень, всього на місяць в т.ч.: витрати на виготовлення технічної документації по нежитлових будинках, земельних ділянках та визначення їх експертної оцінки; амортизація інших основних засобів; витрати, пов`язані з поточним ремонтом, заміною замків та дверних полотен в приміщеннях, що будуть надаватися в оренду; оплата праці працівників, зайнятих на обслуговуванні нежитлового фонду; обов`язкові платежі на фонд оплати праці; охорона приміщень; утримання адмінбудинку, всього (з них: технічне обслуговування та ремонт інженерних конструкцій та комунікацій будинку; комунальні послуги: послуги телефонного зв`язку; охорона адмінбудинку); податки, збори, обов`язкові платежі; інші витрати, всього (з них: автопослуги; обслуговування ксерокопіювальної техніки; матеріали, знос МШП та необоротних активів; інформаційні послуги; послуги банку; інші); інші операційні витрати (послуги нотаріуса, держмито, оплата лікарняних).

Разом з цим, вказаний розрахунок є загальним, та повинен визначатися для кожного об`єкту окремо та розмежовуватися у калькуляції, яка повинна бути додатком до договору на відшкодування вартості експлуатаційних витрат.

При цьому, наведені витрати у даному розрахунку не підтверджуються жодними документами, ні договорами, ні актами наданих послуг/виконаних робіт, ні платіжними інструкціями/дорученнями, ні будь-якими іншими доказами, які б свідчили про те, що позивач дійсно несе дані витрати.

Відтак, позивачем жодними належними, допустимими та достовірними доказами не доведено суду обґрунтованості зазначення у п. 3.1 договору про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою саме наведених у ньому сум та порядку їх обрахунку.

Крім цього, рішення Київської міської ради від 21.04.2015 р. № 415/1280 "Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва", крім додатку № 3 (Методика розрахунку орендної плати) втратило чинність згідно з рішенням Київської міської ради від 23.07.2020 р. № 50/9129, а сама Методика розрахунку орендної плати, затверджена рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 р. № 415/1280 "Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва", станом на дату прийняття рішення судом першої інстанції втратила чинність згідно з рішенням Київської міської ради від 20.04.2023 р. № 6320/6361.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимога позивача про визнання укладеним з 13.10.2022 р. договору про компенсацію витрат балансоутримувача та компенсацію витрат балансоутримувача, в наданій позивачем редакції, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду справи місцевим судом було встановлено фактичні обставини справи на основі неповного дослідження поданих доказів, висновки суду не відповідають цим обставинам і їм надана неправильна юридична оцінка з помилковим застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим рішення Господарського суду м. Києва від 26.06.2023 р. у справі № 910/3709/23 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація".

Відповідно до статті 129 ГПК України та беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 26.06.2023 р. у справі № 910/3709/23 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

3. У задоволенні позову Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" відмовити повністю.

4. Стягнути з Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, код 03366500) на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління (03186, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 30, код 22991617) 4026 (чотири тисячі двадцять шість),00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарського суду м. Києва видати наказ.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.01.2024 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко