ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" січня 2024 р. Справа№ 873/596/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Акціонерного товариства "Ідея Банк" та додані до неї матеріали про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.09.2023 у третейській справі №75/23

за позовом Акціонерного товариства "Ідея Банк"

до Фізичної особи-підприємця Велько Вадима Андрійовича

про стягнення боргу за кредитним договором,

без участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (далі - Третейський суд) від 15.09.2023 у третейській справі №75/23 позов Акціонерного товариства "Ідея Банк" (далі - Банк) до Фізичної особи-підприємця Велько Вадима Андрійовича (далі - Підприємець) про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з Підприємця на користь Банку заборгованість за кредитним договором №КБ01.00610.007850622 від 07.04.2021 у сумі 208444,83 грн, з яких: 83 347,93 грн - сума основного боргу, 55 558,69 грн - сума простроченого боргу, 16,25 грн - сума прострочених процентів, 2,28 грн - сума строкових процентів, 21 999,90 грн - плата за обслуговування кредиту, 47 519,78 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту, а також третейський збір у сумі 2 484,45 грн.

24.11.2023 Банк звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу судового наказу на примусове виконання рішення Третейського суду від 15.09.2023 у третейській справі №75/23.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2023 вищевказану заяву передано на розгляд судді Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 заяву Банку про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду від 15.09.2023 у третейській справі №75/23 прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 13.12.2023.

07.12.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Третейського суду надійшли документи на виконання вимог вказаної ухвали та матеріали третейської справи №75/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 відкладено розгляд справи №873/596/23 за заявою Банку та додані до неї матеріали про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду від 15.09.2023 у третейській справі №75/23 на 17.01.2024.

Сторони явку своїх уповноважених представників у судове засідання 17.01.2024 не забезпечили, хоча Банк про дату, час і місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку копії ухвал суду від 04.12.2023 та від 13.12.2023 до електронного кабінету останнього.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Cудом встановлено, що копії ухвал суду від 04.12.2023 та від 13.12.2023 були направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження (місце проживання) Підприємця, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вказану самим відповідачем у кредитному договорі №КБ01.00610.007850622 від 07.04.2021: АДРЕСА_1.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Підприємцю в зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 22.03.2023 у справі №905/1397/21.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20, від 22.03.2023 у справі №905/1397/21, від 30.08.2023 у справі №910/10477/22).

Будь-яких інших адрес або про зміну місця свого перебування Підприємець суду не повідомляв, а також не подавав клопотань про надсилання кореспонденції на адресу його представника.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що ані статтею 56 Закону України "Про третейські суди", ані статтею 355 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) не передбачено такої підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду як неповідомлення належним чином боржника про дату, час та місце розгляду відповідної заяви.

Колегія суддів апеляційного суду враховує наявність у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №752/11896/17 правової позиції про те, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" не є доказом належного інформування сторони про час і місце розгляду справи. Проте, така правова позиція не може бути застосована при розгляді цієї справи, оскільки у вказаній справі мали місце інші фактичні обставини, відмінні від обставин у цій справі.

Враховуючи викладене, оскільки копії ухвал Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 та від 13.12.2023 були надіслані рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу, яку ж сам відповідач зазначив у кредитному договорі та відповідає адресі, зазначеній Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 354 ГПК України неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Розглянувши додані до заяви документи, а також матеріали третейської справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення заяви, господарський суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами статті 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з частиною 3 статті 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Статтею 355 ГПК України, яка кореспондується з нормами частини 6 статті 56 Закону України "Про третейські суди", передбачено вичерпний перелік підстав відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а саме, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу наказу господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статті 355 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів третейської справи, Банк звернувся до Третейського суду з позовом до Підприємця про стягнення заборгованості за кредитним договором №КБ01.00610.007850622 від 07.04.2021.

Так, 07.04.2021 між Банком (далі за договором - Кредитор) та Підприємцем (далі за договором - Позичальник) було укладено кредитний договір №КБ01.00610.007850622.

Пунктом 8.1. вказаного договору викладено третейське застереження, згідно з яким всі вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв`язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Позичальник підписанням цього договору засвідчує, що він ознайомлений з регламентом вищевказаного третейського суду.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про третейські суди" якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід`ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому.

15.09.2023 Третейським судом у складі третейського судді Оберемка Р.А., обраного для розгляду третейської справи №75/23 у порядку, встановленому статтею 14 Закону України "Про третейські суди", Регламенту даного третейського суду та вищенаведених умов укладеного сторонами договору, прийнято рішення, яким позов задоволено повністю; стягнуто з Підприємця на користь Банку заборгованість за кредитним договором №КБ01.00610.007850622 від 07.04.2021 у сумі 208444,83 грн, з яких: 83 347,93 грн - сума основного боргу, 55 558,69 грн - сума простроченого боргу, 16,25 грн - сума прострочених процентів, 2,28 грн - сума строкових процентів, 21 999,90 грн - плата за обслуговування кредитом, 47 519,78 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту, а також третейський збір у сумі 2 484,45 грн.

При цьому, в резолютивній частині рішення Третейського суду від 15.09.2023 у третейській справі №75/23 строк його виконання не встановлений, тому відповідно до статті 55 Закону України "Про третейські суди" рішення підлягає негайному виконанню.

З наявних у справі документів вбачається, що рішення Третейського суду від 15.09.2023 у третейській справі №75/23 не було скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею наказу не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

За вказаних обставин, враховуючи, що відповідачем вказане рішення добровільно не виконано, доказів протилежного матеріали справи не містять, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Банку та видати наказ на примусове виконання рішення Третейського суду від 15.09.2023 у третейській справі №75/23.

Судовий збір за розгляд заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у зв`язку з її задоволенням, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на Підприємця.

Керуючись статтями 129, 234, 352-356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Ідея Банк" та додані до неї матеріали про видачу судового наказу про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.09.2023 у третейській справі №75/23 задовольнити.

2. Видати наказ про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.09.2023 у третейській справі №75/23 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Велька Вадима Андрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 03.10.2002 Чигиринським РВ УМВС в Черкаській області) на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" (79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Валова, будинок 11; ідентифікаційний код 19390819) заборгованості за кредитним договором №КБ01.00610.007850622 від 07.04.2021, яка складається з основного боргу у розмірі 83 347 (вісімдесят три тисячі триста сорок сім) грн 93 коп., простроченого боргу у розмірі 55 558 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 69 коп., прострочених процентів у розмірі 16 (шістнадцять) грн 25 коп., строкових процентів у розмірі 2 (дві) грн 28 коп., плати за обслуговування кредитом у розмірі 21 999 (двадцять одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 90 коп. та простроченої плати за обслуговування кредиту у розмірі 47 519 (сорок сім тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн 78 коп.

3. Видати наказ про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.09.2023 у третейській справі №75/23 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Велька Вадима Андрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 03.10.2002 Чигиринським РВ УМВС в Черкаській області) на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" (79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Валова, будинок 11; ідентифікаційний код 19390819) 2 484 (дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн 45 коп. третейського збору та 1 342 (одну тисячу триста сорок дві) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу.

4. Третейську справу №75/23 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Ухвала, у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції (частин 5, 6 статті 356 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі частини 3 статті 356 та частини 2 статті 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений статтею 256 ГПК України (протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення).

Повний текст ухвали складено: 23.01.2024.

Суддя А.О. Мальченко