ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" січня 2024 р. м ХарківСправа № 922/197/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НДІ КОНДИЦІОНЕР", місто Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕРРА-ОК", місто Харків,
простягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "НДІ КОНДИЦІОНЕР", звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕРРА-ОК", про стягнення заборгованості за договором оренди та надання послуг з комплексного обслуговування приміщень № КД 1100/21 від 24 грудня 2020 року у загальному розмірі 123 724,80 грн., з них: 33 408,00 грн. основний борг, 90 316,80 грн. штраф.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

На 2 (другому) аркуші позову зазначено, що за період з 01.01.2021 по 30.09.2023 року відповідачу за договором нараховано до сплати 72 192,00 грн., сплачено в цілому за період 38 784,00 грн., у зв`язку із цим залишок до сплати складає 33 408,00 грн. На підтвердження цього надано Журнал-ордер по рахунку 36, що є одним із різновидів бухгалтерського документа. Водночас, позивачем не представлено належний розрахунок суми основного боргу з якого суд може встановити за який період (з визначенням конкретного місяця в періоді) виникла заборгованості, конкретно які місяці були оплачені в повному обсязі та за якими існує заборгованість. До суду представлена лише суцільна інформація за період з 01.01.2021 по 30.09.2023 року. Належним розрахунком, який може бути представлений до суду є документ, що містить: 1) місяць, за який виникла заборгованість; 2) кінцева дата оплати; 3) часткові оплати за цей місяць (якщо були).

Тобто, позивач надає до суду суцільну інформацію заборгованості (основного боргу) за договірними взаємовідносинами із відповідачем, без конкретизації періоду (конкретних місяців з-по), що є предметом позову. При цьому, наданий до суду журнал-ордер по рахунку 36 не є обґрунтованим розрахунком сум, що стягуються у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Відносно розрахунку штрафних санкцій, суд зазначає, що відповідачем не визначено початковий та кінцевий період (конкретні дати). Позивач лише обмежився зазначенням загальної кількості днів (294 днів) без визначення конкретного періоду, тобто дати з-по.

Означене вище не відповідає п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, що в майбутньому унеможливить перевірки сум, що заявлені до стягнення.

За таких обставин, подана позивачем позовна заява не відповідає імперативним вимогам статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо подана позовна заява не відповідає приписами статті 162 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду (частина 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України). Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

З метою усунення вище вказаних недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати до суду: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, а саме:

1) відносно основного боргу визначити конкретний період (а не весь період взаємовідносин сторін з 01.01.2021 по 30.09.2023 року) заборгованості, яка заявлена до стягнення (місяці, за якими обліковується заборгованість відповідача (з врахуванням проведених відповідачем оплат та їх дат));

2) відносно штрафу - визначити початковий та кінцевий періоди нарахування штрафу (дати нарахування, а саме з якої і по яку дати та за кожним періодом прострочення).

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статі 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 161, 162, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НДІ КОНДИЦІОНЕР" без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум, а саме:

1) по основному боргу визначити конкретний період (а не весь період взаємовідносин сторін з 01.01.2021 по 30.09.2023 року) заборгованості, яка заявлена до стягнення (місяці, за якими обліковується заборгованість відповідача (з врахуванням проведених відповідачем оплат та їх дат));

2) по штрафу - визначити початковий та кінцевий періоди нарахування штрафу (дати нарахування, а саме з якої і по яку дати та за кожним періодом прострочення).

Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 24 січня 2024 року.

Суддя Н.В. Калініченко