ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Пантелюк Ольги Миколаївни (відповідач) про стягнення 512 520, 45 грн, з яких 96 364, 36 грн заборгованості за кредитом та 416 156, 09 грн заборгованості за процентами.
Позивачем у позові вказано попередній (орієнтовний) розрахунок, з якої вбачається, що позивач поніс, зокрема, витрати на правову допомогу у розмірі 9 500, 00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/14389/23 позовну задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Пантелюк Ольги Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 24 627, 36 грн заборгованості за тілом кредиту, 416 156, 09 грн заборгованості за процентами та 6 611, 75 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено

19.12.2023 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» надійшла заява б/н від 18.12.2023 «Про ухвалення додаткового рішення у справі» відповідно до якої заявник просить здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 17.01.2024.

В засіданні з`явилась відповідачка пояснила, що не володіє правовою освітою, належно представляти себе в суді не може, оплатити правничу допомогу не може, не знає до кого може звернутись за правничою допомогою, будь яких клопотань заявити не змогла. також пояснила, що у звязку із смерю невістки утримує разом із сином двох онуків, змінила місце роботи, її доходи не дозволяють нести надмірні витрати надмірні.

В засідання позивач не з`явився, клопотав про розгляд справи без його участі.

Розглянувши подану позивачем заяву з урахуванням документів, що підтверджують надання правничої допомоги, наявних у матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

До позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» було додано належним чином засвідчені копії договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.11.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та Адвокатським об`єднанням «Правовий Баланс», акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Р--09/23 від 07.09.2023, рахунку-фактури № Р-00000064 від 07.09.2023, платіжної інструкції № 799 від 08.09.2023, довіреності від 25.11.2022 на представництво адвокатом Глуховецьким Олександром Степановичем інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та свідоцтва серія ТР № 000217 від 31.08.2017 про право Глуховецького Олександра Степановича на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до пункту 1.1 договору від 25.11.2022 Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з Розділом 4 договору оплата за даним договором здійснюється на підставі отриманих Клієнтом рахунків.

За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується Сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість (ціна) - гонорар (винагорода).

Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, а сума гонорару (винагороди) - узгодженою, якщо Акт про надання правової допомоги підписаний обома Сторонами.

Згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Р--09/23 від 07.09.2023 представником Адвокатського об`єднання «Правовий Баланс» адвокатом Глуховецьким Олександром Степановичем надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» правову допомогу згідно з договором про надання правової допомоги від 25.11.2022, а саме - за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП Пантелюк О.М. на загальну вартість 9 500, 00 грн.

Вказана сума була сплачена позивачем на користь Адвокатського об`єднання «Правовий Баланс» згідно з платіжною інструкцією № 799 від 08.09.2023.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Згідно з частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 9 500, 00 грн є такими, що пов`язані з розглядом справи, відповідають критеріям, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу УКраїни, а також належать до витрат, компенсація яких передбачена чинними нормами законодавства України.

За змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Клопотання про зменшення розміру вказаних витрат від відповідача до суду не надходило.

У судовому засіданні відповідачка пояснила, що не володіє правовою освітою, належно представляти себе в суді не може, оплатити правничу допомогу не може, тому будь-яких клопотань заявити не може. Проте будь-яке додаткове грошове зобов`язання понад вже нараховані і стягнуті санкції у 20-ти кратному розмірі за неповернення кредиту матиме для неї згубний вплив.

Крім того, пояснила, що у зв`язку із смерю невістки утримує разом із сином та бере участь у вихованні двох онуків, змінила для цього місце роботи, її доходи не дозволяють нести надмірні витрати на правничу допомогу позивача.

Водночас суд бере до уваги що у справі наявна заява відповідача по суті справи "Додаткові пояснення", подані 28.11.2023 представником Пантелюк Ольги Миколаївни адвокатом Усенко Антоном Володимировичем, який діяв на підставі Ордера про надання правничої допомоги Серії АР №1150741 від 26.11.2022.

Вказане спростовує відомості повідомлені суду та свідчить, що відповідка здатна організувати правовий захист.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19, від 26.01.2023 у справі №910/20309/21).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), відшкодовуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (аналогічний правовий висновок викладено в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та у додатковій постанові КГС ВС від 19.09.2023 у справі № 910/6870/21 ).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження факту наданих адвокатом послуг та понесених позивачем витрат, заслухавши пояснення відповідачки, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, керуючись приписами частини 4 статті 126, пунктом 3 частини 4 та частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу однієї гривні співмірно витрачених зусиль на складання шаблонної позовної заяви і проведення математичних розрахунків та з урахуванням надімрного грошового навантаження, що складатиме одну третину від стягнутої суми неповернутої частини кредиту.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 244 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву б/н від 18.12.2023 «Про ухвалення додаткового рішення» Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Пантелюк Ольги Миколаївни (код НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (код 41084239 адреса: 01133, місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) 1 (одну) грвню витрат на професійну правничу допомогу.

3. Решту витрат залишити за позивачем.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.01.2024

Суддя Ігор Курдельчук