ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" січня 2024 р. Справа № 911/152/24

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., перевіривши заяву Акціонерного товариства «Першого Українського Міжнародного Банку» (ідентифікаційний код 14282829) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Щербини Олександра Станіславовича (номер картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованості у розмірі 83 249,61 грн, що виникла внаслідок порушення умов договору № про надання кредиту від 14.04.2023.

встановив:

До Господарського суду Київської області з використанням засобів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистеми «Електронний суд» надійшла заява Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ»/заявник) до Фізичної особи-підприємця Щербини Олександра Станіславовича (далі ФОП Щербина О.С./боржник) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника заборгованості за договором № про надання кредиту від 14.04.2023.

Дослідивши матеріали наведеної заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, зважаючи на таке.

Приписами пункту 16 частини 1 статті 20, частин 1, 3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

З аналізу вказаних норм слідує, що процедура наказного провадження з формальними і чіткими межами дослідження матеріалів заяви застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, якими є юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

З поданої Акціонерним товариством «Першим Українським Міжнародним Банком» заяви вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлено та спрямовано до Фізичної особи-підприємця Щербини Олександра Станіславовича (номер картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідно до приписів статей 58, 59 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Водночас частиною 9 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Як слідує з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність Фізичної особи-підприємця Щербини Олександра Станіславовича (номер картки платника податків НОМЕР_1 ) припинено 29.09.2023 за власним рішенням, номер запису: 002216183.

З огляду на вказане, заявлена Акціонерним товариством «Першим Українським Міжнародним Банком» вимога про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Щербини Олександра Станіславовича, діяльність якого припинена, не відповідає приписам пункту 16 частини 1 статті 20, частин 1, 3 статті 147 ГПК України.

Поряд з тим, суд вважає за необхідне зауважити, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця, а тому процедура наказного провадження, яке має чіткі, формальні межі, що не дозволяють врахувати наведені вище обставини, застосовується виключно до суб`єктів господарювання, а припинення господарської діяльності фізичною особою унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

Водночас слід зауважити, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою права і обов`язки останньої за укладеним договором не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, а тому, визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати законодавчі приписи у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Східного апеляційного господарського суду №922/888/19 від 21.05.2019 та Західного апеляційного господарського суду № 907/464/21 від 02.11.2021.

Згідно приписам пункту 4 частини 1 статті 152, пункту 6 частини 1 статті 175 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Підсумовуючи зазначене, оскільки діяльність боржника, як суб`єкта господарювання припинено станом на момент звернення заявника з вимогою про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за поданою Акціонерним товариством «Першим Українським Міжнародним Банком» заявою до Фізичної особи-підприємця Щербини Олександра Станіславовича про стягнення 83 249,61 гривень заборгованості з підстав пункту 4 частини 1 статті 152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що згідно частини 2 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини 1 статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 20, 147, 152, 234, 235 ГПК України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за поданою Акціонерним товариством «Першим Українським Міжнародним Банком» заявою до Фізичної особи-підприємця Щербини Олександра Станіславовича про стягнення 83 249, 61 гривень заборгованості з підстав пункту 4 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до частини 2 статті 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду у строки та порядку, передбачені частиною 1 статті 256 ГПК України

Суддя В.А. Ярема