УХВАЛА

12 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 913/768/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2023

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит" (далі - ТОВ "Сателлит")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва" (далі - ТОВ "Діброва")

про стягнення 2 214 936,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Господарський суд Луганської області рішенням від 09.11.2022 позов ТОВ "Сателлит" до ТОВ "Діброва" задовольнив повністю, стягнув з ТОВ "Діброва" на користь ТОВ "Сателлит" штраф у розмірі 2 214 936,00 грн та судові витрати зі сплати удового збору у розмірі 33 224,04 грн.

2. Господарський суд Луганської області додатковим рішенням від 29.03.2023 заяву ТОВ "Сателлит" про винесення додаткового рішення від 11.11.2022 задовольнив, стягнув з ТОВ "Діброва" на користь ТОВ "Сателлит" витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 82 566,33 грн.

3. ТОВ "Діброва" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просило скасувати додаткове рішення господарського суду Луганської області від 29.03.2023 у справі №913/768/21 та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у розподілі судових витрат або прийняти рішення про зменшення їх розміру до нуля гривень.

4. Одночасно ТОВ "Діброва" звернулося із клопотанням про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що зазначений строк пропущений через те, що копію оскаржуваного судового рішення воно не отримало з підстав окупації його місцезнаходження та фактичної фізичної неможливості такого отримання.

5. Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 15.11.2023 повернув без розгляду апеляційну скаргу ТОВ "Діброва" на додаткове рішення Господарського суду Луганської області від 29.03.2023 на підставі п.1 ч.5 ст.260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

6. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована, зокрема, таким:

- апеляційна скарга від імені ТОВ "Діброва" підписана адвокатом Бардіним І.С. - особою, яка не має права її підписувати;

- з відомостей державних реєстрів вбачається, що зареєстрованим місцезнаходженням ТОВ "Діброва" є: 92500, Луганська область, Старобільський район, смт. Мілове, вул. Міловська, 68А., тобто окупована територія;

- з наданого адвокатом Бардіним І. С. ордеру про надання правничої (правової) допомоги ТОВ "Діброва" вбачається, що така правова допомога надається на підставі договору про надання правової допомоги від 06.10.2023 №06/10/2023;

- оскільки договір про надання правової допомоги від 06.10.2023 №06/10/2023 укладений між АО "Правота" та ТОВ "Діброва" місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, то такий правочин є нікчемним в силу положень ст.13 Закону "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

7. 04.12.2023 ТОВ "Діброва" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2023, в якій просить її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

8. Верховний Суд ухвалою від 20.12.2023 касаційну скаргу залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 ГПК як таку, що оформлена з порушенням вимог п.2 ч.4 ст.290 ГПК.

9. 25.12.2023 до Верховного Суду через систему Електронний суд від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги з урахуванням вимог ухвали Верховного Суду від 20.12.2023.

10. На виконання вимог п.2 ч.4 ст.290 ГПК скаржник додав квитанцію від 24.12.2023 №0.0..1, якою підтверджується сплата судового збору у розмірі 2 147,20 грн.

11. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК у касаційній скарзі ТОВ "Діброва", зокрема, зазначає таке:

- суд апеляційної інстанції неправильно застосував п.1 ч.5 ст.260 ГПК із поєднанням ст.59 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), ст.10 України "Про судоустрій і статус суддів", ст.16 ГПК, ч.1 ст.26 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ч.2 ст.13 Закону "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права;

- вказане застосування становить виключну правову проблему, оскільки стосується забезпечення права на професійну правничу допомогу особам, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, тобто можливості ними взагалі укладати договори про надання професійної правничої допомоги з адвокатом;

- право на професійну правничу допомогу гарантується; відповідні положення щодо обмеження господарської діяльності, передбачені ст.13 Закону "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на укладення договорів про надання правничої допомоги не розповсюджуються;

- очевидно що метою прийняття ст.13 Закону "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" було обмеження саме господарської діяльності, а не діяльності, пов`язаної із укладанням договорів про правову допомогу;

- право особи на отримання професійної правничої допомоги ґрунтується на актах законодавства вищої юридичної сили, а саме ст.59 Конституції України та ст.6 Конвенції, а тому ст.13 Закону "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" суперечить вказаним положенням в частині права особи на отримання професійної правничої допомоги та не могла бути застосована; застосованими мають бути норми Конституції як норми прямої дії та ст.6 Конвенції, які гарантують право на професійну правничу допомогу.

12. Відповідно до ч.3 ст.174 ГПК, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього кодексу.

13. Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то з огляду на те, що скаржниками усунуто недоліки касаційної скарги в строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання та є такою, що відповідає вимогам ст.290 ГПК, у зв`язку з чим відповідно до правил ст.294 ГПК необхідно відкрити касаційне провадження у справі.

14. Згідно з ч.5 ст.301 ГПК перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

15. Відповідно до ч.13 ст.8 ГПК розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Керуючись статтями 8, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №913/768/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва".

2. Призначити до розгляду справу №913/768/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діброва" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

3. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 02.02.2024.

4. Витребувати з Господарського суду Луганської області та/або Східного апеляційного господарського суду матеріали справи №913/768/21.

5. Звернути увагу учасників справи та їх представників, що з 18.10.2023 введено в дію Закон від 29.06.2023 №3200-ІХ щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно- телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами (надалі - в ЄСІТС), яким встановлено, що:

- адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС. Інші - реєструють свої електронні кабінети в добровільному порядку;

- касаційна скарга, відзив на касаційну скаргу та будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Особа, яка подає до суду процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення таких відомостей;

- особа, яка зареєструвала електронний кабінет, може подавати документи до суду в електронній формі виключно в ЄСІТС. Однак це не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі;

- якщо касаційна скарга подана до суду в електронній формі, то особа, яка подала скаргу, має подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі;

- учасникам справи, які мають електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення в електронній формі виключно через електронні кабінети в ЄСІТС, що не позбавляє права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;

- процесуальні наслідки звернення до суду особи без реєстрації електронного кабінету встановлені Кодексом у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду. Такі наслідки застосовуються судом також, якщо інтереси особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, представляє адвокат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець