У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 січня 2024 року м. Чернігів справа № 927/41/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом керівника Корюківської окружної прокуратури (15300, м. Корюківка Чернігівської області, вул. Шевченка, 98; код 02910114 (ІНФОРМАЦІЯ_1)) в інтересах держави в особі Сосницької селищної ради (код 04412656) 16100, смт. Сосниця Корюківського району Чернігівської області, вул. Грушевського, 15 ()
Відповідачі: 1. Комунальне некомерційне підприємство «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради (код 02006515) 16100, смт. Сосниця Чернігівської області, вул. Якова Скидана, 5/3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) 2. Сосницьке районне дочірнє спеціалізоване агролісогосподарське підприємство «Сосницярайагролісгосп» (код 05435398) 16100, смт. Сосниця Корюківського району Чернігівської області, вул. Промислова, 3 (ІНФОРМАЦІЯ_3)
про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2024 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сосницької селищної ради до Комунального некомерційного підприємства «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради та Сосницького районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Сосницярайагролісгосп» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що, на його думку, укладений між відповідачами Договір № 1 Постачання товару від 02.01.2023 є таким, недійсність якого встановлена законом (п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про публічні закупівлі»), тобто є нікчемним правочином, а тому існують підстави для застосування наслідків його недійсності.

Нормативно-правовим обгрунтуванням заявлених позовних вимог прокурор визначив ст. 216 Цивільного кодексу України.

За змістом ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.01.2024 постановлено:

позовну заяву керівника Корюківської окружної прокуратури про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину залишити без руху;

зобов`язати керівника Корюківської окружної прокуратури протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду разом із заявою про усунення недоліків:

позовну заяву, оформлену з додержанням вимог, передбачених ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, із зазначенням які саме наслідки недійсності нікчемного правочину мають бути застосовані;

докази направлення відповідачам копії заяви про усунення недоліків та копії належно оформленої позовної заяви;

роз`яснити керівнику Корюківської окружної прокуратури, що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Постановляючи ухвалу від 08.01.2024 суд виходив з того, що звертаючись з даним позовом прокурор просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, однак, при цьому, прокурором не визначено які саме наслідки мають бути застосовані: або стягнення грошових коштів, що були сплачені покупцем за придбаний товар (706 013,71 грн), або повернення товару, що був предметом відповідного договору (деревина (дрова для опалення)), або відшкодування вартості такого товару (706 013,71 грн.), або одразу декілька варіантів застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Також суд звернув увагу прокурора на те, що відповідно до ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Статтями 179, 181, 190 Цивільного кодексу України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Таким чином, з урахуванням змісту вищенаведених статей, вимога щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (як повернення майна, так і відшкодування його вартості) є майновою вимогою, яка підлягає оплаті судовим збором, виходячи зі ставок, встановлених п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Ухвала суду від 08.01.2024 направлена прокурору до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 08.01.2024 22:55.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 08.01.2024 є такою, що отримана прокурором 09.01.2024.

16.01.2024, у встановлений судом процесуальний строк, з метою усунення виявлених недоліків, прокурором до Господарського суду Чернігівської області подана позовна заява, зі змісту якої вбачається, що прокурор просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом застосування двосторонньої реституції: стягнути з Сосницького районного дочірнього спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Сосницярайагролісгосп» (код 05435398) до бюджету Сосницької територіальної громади (код 04412656) 706 013,71 грн одержаних за нікчемним правочином від 02.01.2023 № 1 та зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Сосницька лікарня» Сосницької селищної ради (код 02006515) повернути Сосницькому районному дочірньому спеціалізованому агролісогосподарському підприємству «Сосницярайагролісгосп» все отримане за нікчемним правочином від 02.01.2023 № 1, а у разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано.

Зі змісту визначених прокурором позовних вимог вбачається, що вимога зобов`язати відповідача-1 вчинити дії містить в собі альтернативні вимоги: повернути отримане за спірним договором або відшкодувати його вартість; проте, прокурор не конкретизує спосіб застосування наслідків недійсності правочину.

Однак з огляду на вищенаведені приписи діючого законодавства вимога як щодо повернення майна, так і відшкодування його вартості є майновою вимогою, яка підлягає оплаті судовим збором згідно Закону України «Про судовий збір» (на дану обставину було акцентовано прокурору в ухвалі суду від 08.01.2024).

При цьому, суд враховує правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену в постанові від 28.04.2022 у справі № 910/15316/21 стосовно того, що у постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1-3 частини першої статті 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17).

Отже в даному випадку з метою визначення вартості отриманого за спірним правочином майна (з подальшим визначенням розміру судового збору) суд вважає за доречне виходити з умов Договору № 1 Постачання товару від 02.01.2023, згідно яких Постачальник (відповідач-2) зобов`язався передати у власність Замовника (відповідач-1) «паливну деревину»: код ДК 021:2015 - 03410000-7 деревина (дрова для опалення) (далі-Товар) у 2023 році, а замовник - прийняти і оплатити такий Товар.

Загальна сума Договору складає 840 000 грн 00 коп. (вісімсот сорок тисяч гривень 00 копійок) у т.ч. ПДВ 20% *- 140 000,00 грн.

Таким чином, вимога прокурора щодо зобов`язання відповідача-1 вчинити дії підлягає оплаті судовим збором в розмірі 12 600,00 грн, однак доказів такої оплати до суду подано не було.

Натомість в якості доказів сплати судового збору у встановленому розмірі позивачем до позовної заяви додано платіжну інструкцію № 2199 (внутрішній номер 292117751) від 01.09.2023 на суму 10590,20 грн, тобто судовий збір сплачений за вимогу щодо стягнення з відповідача-2 одержаних за нікчемним правочином грошових коштів (706013,71 грн*1,5%).

Отже, звертаючись з даним позовом прокурором не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

При цьому, в заяві від 11.01.2024 № 51-77-159вих-24 про усунення недоліків прокурор повідомив суд, що «Судовий збір за вказаним позовом сплачувався з урахуванням позовних вимог майнового характеру щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом застосування двосторнньої реституції.»

Однак як вже було неодноразово вказано вище, в ухвалі від 08.01.2024 суд звернув увагу прокурора, запропонувавши останньому визначитися зі змістом позовних вимог з наступною оплатою їх судовим збором, виходячи зі ставок, встановлених п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, станом на 19.01.2024 прокурор у строк, встановлений судом, всі виявлені недоліки позовної заяви не усунув.

Частинами 4, 6, 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Оскільки у встановлений судом строк прокурор всі виявлені недоліки поданої позовної заяви не усунув, вона підлягає поверненню.

Керуючись ст. 174, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути керівнику Корюківської окружної прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата набрання ухвалою законної сили - 19.01.2024.

Суддя А.С.Сидоренко