ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"22" січня 2024 р. Cправа №902/29/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., розглянувши без виклику сторін заяву прокурора про забезпечення позову №51-264вих24 від 16.01.2024 у справі

за позовом Першого заступника керівника Гайсинської окружної прокуратури в особі Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, м.Ладижин Гайсинського району Вінницької області

до Приватного підприємства "Екатерина.", м.Ладижин Гайсинського району Вінницької області

про стягнення 193470,68 грн безпідставно збережених коштів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Вінницької області звернувся прокурор в інтересах держави в особі Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Екатерина." 193470,68 грн безпідставно збережених коштів у зв`язку з використанням земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0261 без правових підстав.

Ухвалою суду від 09.01.2024 відкрито провадження у справі №902/29/24, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

19.01.2024 до суду звернувся прокурор із заявою №51-264вих24 від 16.01.2024 (вх. канц. суду №01-48/2/24 від 19.01.2024), в якій просить забезпечити позов у справі №902/29/24 шляхом заборони "... будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту нерухомого майна - комплексу будівель та споруд загальною площею 518,5 кв.м, що розташований за адресою: вул.Наконечного, буд.170, м.Ладижин, Гайсинський р-н, Вінницька обл., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, що знаходиться у власності ПП "Екатерина."... ."

Обґрунтовуючи заяву прокурор вказує, що існують достатні підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову є ризик настання негативних наслідків для позивача - Ладижинської міської ради у вигляді відчуження об`єкту нерухомого майна - комплексу будівель та споруд по вул.Наконечного, 170 у м.Ладижин, належного відповідачу на праві приватної власності, на користь третіх осіб, що ускладнить або унеможливить реальне виконання рішення суду.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд вважає необхідним врахувати таке.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5, 6 ст.140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №915/167/20).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо) (п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Оскільки в даній справі позовна вимога є майновою, судове рішення у разі задоволення якої вимагатиме примусового виконання, отже в цьому випадку має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року у справі №911/1551/18.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (така правова позиція висвітлена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.10.2023 у справі №922/1583/23).

При цьому суд відзначає, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №910/7716/20).

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову прокурор зазначив, що у випадку відчуження відповідачем належного йому нерухомого майна буде неможливим виконати рішення суду у цій справі про стягнення 193470,68 грн безпідставно збережених коштів. Разом з тим, заявник не навів переконливих аргументів та не подав доказів вчинення Приватним підприємством "Екатерина." дій, спрямованих на реалізацію нерухомого майна - комплексу будівель та споруд загальною площею 518,5 кв.м чи підготовку до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість такого вчинення оцінюється судом критично, оскільки не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Також відповідно до положень ч.2, 5 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно.

Разом з цим, звертаючись з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, прокурор не надав докази відсутності у відповідача грошових коштів на рахунках у банках та інших фінансових установах (припинення здійснення останнім господарської діяльності).

В зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що обраний заявником захід забезпечення позову не відповідає позовним вимогам, на забезпечення яких він заявлений, у зв`язку із чим означена заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені заяви прокурора про забезпечення позову №51-264вих24 від 16.01.2024 (вх. канц. суду №01-48/2/24 від 19.01.2024) у справі №902/29/24 відмовити.

2. Ухвала суду від 22.01.2024 у справі №902/29/24 підписана суддею та набрала законної сили 22.01.2024 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256 ГПК України.

3. Примірники ухвали суду від 22.01.2024 у справі №902/29/24 надіслати прокурору та сторонам.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. ухвали:

1 - до справи;

2, 3 - Гайсинській окружній прокуратурі - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ();

4, 5, 6 - Ладижинській міській раді Гайсинського району Вінницької області - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адреси електронної пошти (, , );

7 - Приватному підприємству "Екатерина." (вул.Наконечного, буд.170, м.Ладижин, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 24321) - рекомендованим листом