УХВАЛА

м. Київ

18.01.2024Справа № 910/121/24

Суддя Мандичев Д.В., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства "Черкаський консервний комбінат" (Україна, 18030, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Чигиринська, будинок 13; ідентифікаційний )

до 1) ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 )

2) Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

3) Черкаської обласної військової адміністрації (Україна, 18001, Черкаська область, місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 185; ідентифікаційний )

4) ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_3; ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_4)

5) ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_4; ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_5)

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним рішення, витребування та визнання недійсним акту про примусове вилучення майна,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Державне підприємство "Черкаський консервний комбінат" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 , Черкаської обласної військової адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправним та скасування наказу № 401 від 13.12.2023 Командувача Сил логістики Збройних Сил України, визнання протиправним рішення Черкаської обласної військової адміністрації від 19.12.2023 за № 566/01/09-03, витребування з Військової частини НОМЕР_2 акту від 26.12.2023 про примусове вилучення майна та визнання його недійсним.

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Суд відзначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, позивачем не було зазначено змісту позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3, позивачем при зверненні з позовом до суду не надано належних доказів на підтвердження сплати судового збору у відповідному розмірі також позивачем не було надано доказів зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС (відповідь на запит суду № 399181 про відсутність електронного кабінету).

З огляду на вищенаведені обставини в сукупності, ухвалою від 05.01.2024 Господарського суду міста Києва вказану позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

08.01.2024 та 09.01.2024 на виконання ухвали суду від 05.01.2024 позивачем були подані заяви про усунення недоліків позовної заяви.

Ознайомившись із поданими заявами, судом встановлено, що ДП «Черкаський консервний комбінат» не усунуло всі недоліки поданої позовної заяви.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що позивачем залишено поза увагою необхідність усунення недоліків позовної заяви щодо надання доказів сплати судового збору в розмірі 8 052,00 грн.

Суд звертає увагу позивача на те, що в ухвалі суду від 05.01.2024 судом було розглянуте клопотання ДП «Черкаський консервний комбінат» про відстрочення сплати судового збору та було відмовлено в його задоволенні.

При цьому, як вбачається з представлених суду документів ДП «Черкаський консервний комбінат» повторно подав до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Статтею 8 Закону унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Згідно з частиною 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої цієї статті можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, позивач не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", тому в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, повторне клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в справі № 910/21040/17 від 23.08.2018.

Одночасно, суд відзначає, що згідно глави 5 ГПК України, суд не зобов`язаний збирати докази самостійно, а кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень на виконання такого завдання господарського судочинства, як змагальність сторін.

Приписами пункту 4 статті 174 ГПК України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

Відповідно до частини 6 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити ДП «Черкаський консервний комбінат», що згідно частини 8 статті 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву і додані до неї документи Державному підприємству "Черкаський консервний комбінат".

2. Ухвала набирає законної сили 15.01.2024 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.В. Мандичев