РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024Справа № 910/14951/23

За позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгове підприємство "Титан"

про стягнення 7 775,28 грн.

Суддя Борисенко І. І.

без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" (далі - КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгове підприємство "Титан" (далі - ТОВ ВТП "Титан", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 7 775,28 грн. за договором про надання послуг № 2742 Х від 15.07.2021.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на несплату відповідачем за вказаним договором вартості наданих експлуатаційних послуг у будинку за адресою: вул. Шота Руставелі, № 21 у місті Києві, у якому розміщене нежитлове приміщення площею 90,2 кв.м., власником якого є відповідач, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість.

У позові КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 7 775,28 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк, надав відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що договір про надання послуг № 2742 Х від 15.07.2021, на який посилається позивач, ТОВ ВТП "Титан" не отримувало та не укладало, тобто, відсутнє волевиявлення з боку відповідача на його підписання. Також вказав, що надання експлуатаційних послуг здійснювалось працівниками ТОВ ВТП "Титан", яким виплачувалась відповідна заробітна плата за рахунок коштів товариства, про що позивача неодноразово повідомлялось. Крім того, наголосив, що проведення ремонтних робіт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики, поточний ремонт систем гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання здійснюється спеціалізованими підприємствами, з якими ТОВ ВТП "Титан" уклало відповідні договори (надані відповідачем до відзиву). Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, відзив на позовну заяву а також додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112, багатоквартирний житловий будинок № 21 по вул. Шота Руставелі в м. Києві, як об`єкт комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесено до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

У подальшому, на підставі розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 № 509 "Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації" житловий будинок № 21 по вул. Шота Руставелі у м. Києві передано на баланс та закріплено на праві оперативного управління Комунального підприємства Печерського району м. Києва "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва".

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 "Про удосконалення структури житлово-комунальним господарством міста Києва було створено КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва", на балансове утримання якого передані будинки, підпорядковані КП УЖГ "Печерськжитло", зокрема багатоквартирний житловий будинок № 21 по вул. Шота Руставелі у м. Києві.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ ВТП "Титан" є власником нежитлового приміщення загальною площею 90,2 м. кв., що розташоване в будинку № 21 по вул. Шота Руставелі у м. Києві на підставі договору купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) від 18.01.1997 № 000205/12.

14.07.2015 у газеті "Хрещатик" № 99 (4695) був опублікований проект договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території як договір приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України.

У подальшому, аналогічний проект договору № 2742 Х від 15.07.2021 для укладення його відповідачем, був направлений 03.08.2021 позивачем на адресу ТОВ ВТП "Титан" листом № 432-3309 від 29.07.2021. Вказаний лист відповідач залишив без відповіді, проект договору не підписав та один примірник позивачу не повернув.

Звертаючись до суду з позовом, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" зазначає, що відповідно до актів наданих послуг від 31.07.2021, від 30.08.2021, від 30.09.2021, від 31.10.2021, від 30.11.2021, від 31.12.2021, від 31.01.2022, від 28.02.2021, від 31.03.2022, від 30.04.2022, від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.07.2022, від 30.08.2022, від 30.09.2022, від 31.10.2022, від 30.11.2022, від 31.12.2022, від 31.01.2023, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.04.2023, від 31.05.2023, від 30.06.2023, від 31.07.2023, від 30.06.2023 надало відповідачу експлуатаційні послуги у будинку, у якому знаходиться належне відповідачу нежитлове приміщення площею 90,2 м. кв., за адресою: вул. Шота Руставелі, № 21 у м. Києві, на загальну суму 7 775,28 грн.

Позивач, неодноразово листами від 20.06.2023, від 13.07.2023 звертався до відповідача оплатити вказану заборгованість, у відповідь на які відповідач листом від 13.06.2023 повідомив позивача, що надання експлуатаційних послуг здійснювалось працівниками ТОВ ВТП "Титан", яким виплачувалась відповідна заробітна плата за рахунок коштів товариства. У цьому ж листі відповідач просив не нараховувати експлуатаційні витрати у зв`язку із військовим станом в країні.

Так, відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202, ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов 'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулює Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Частиною 2 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у справі № 338/180/17 від 05.06.2018 зазначила, що договір не можна вважати неукладеним після його повного чи часткового виконання сторонами.

Як вже встановив суд, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території був опублікований у випуску газети "Хрещатик" від 14.07.2015 № 99 (4695) як договір приєднання відповідно до ст.634 Цивільного кодексу України.

Крім того, як вже встановив суд, 03.08.2021 проект договору № 2742 Х від 15.07.2021 був направлений позивачем на адресу відповідача (лист № 432-3309 від 29.07.2021), проте, останнім не підписаний.

Суду доведено, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва", на балансове утримання якого передані будинки, підпорядковані КП УЖГ "Печерськжитло", зокрема багатоквартирний житловий будинок № 21 по вул. Шота Руставелі у м. Києві.

Тобто, Позивач є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територіях і з липня 2021 по липень 2023 надав послуги відповідачу відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із чинним законодавством України, на загальну суму 7 775,28 грн.

У свою чергу, відповідачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б спростовували факт споживання експлуатаційних послуг у будинку за адресою: вул. Шота Руставелі, № 21 у місті Києві у вказаний період. При цьому, у своєму листі № 133 від 13.06.2023 відповідач просив позивача не здійснювати нарахування плати за експлуатаційні послуги.

Відповідно до ст. 73, 74, 76-79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вирогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд не приймає доводи відповідача, що ремонтні роботи приміщень, прилеглої території, технічне обслуговування, прибирання прибудинкової території, тощо, за вказаною адресою, здійснювалось силами працівників відповідача, оскільки відповідач не надав належних доказів на підтвердження цих обставин.

А надані відповідачем до відзиву договори на постачання теплової енергії, на постачання теплової енергії у гарячій воді, про постачання електричної енергії споживачу, надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі, а також первинні документи про сплату послуг за цими договорами, суд не приймає як належні та допустимі докази, оскільки ці правочини не стосуються спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем щодо оплати експлуатаційних послуг, та не підтверджують факту надання експлуатаційних послуг у будинку за адресою: вул. Шота Руставелі, № 21, що є предметом договору № 2742 Х від 15.07.2021.

Отже, оцінивши надані сторонами докази, судом встановлено, що сторони вчинили дії, направлені на виконання договору № 2742 Х від 15.07.2021, чим фактично уклали договір. А надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів та заявлених вимог про надання експлуатаційних послуг у липні 2021 - липні 2023 є належними та вірогідними доказами, що підтверджують надання цих послуг на суму 7 775,28 грн. Доводи відповідача таких висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач не надав доказів належного виконання свого зобов`язання з оплати заборгованості за надані з липня 2021 по липень 2023 експлуатаційні послуги, суд вважає, що вимоги КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" про стягнення заборгованості у сумі 7 775,28 грн. за договором про надання послуг № 2742 Х від 15.07.2021 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгове підприємство "Титан" про стягнення заборгованості у сумі 7 775,28 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгове підприємство "Титан" (01023, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 15, 20, 21, ідентифікаційний код 19026278) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" (01021, місто Київ, провулок Івана Мар`яненка, будинок 7, ідентифікаційний код 35692211) заборгованість у сумі 7 775 (сім тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн. 28 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 22 січня 2024 року.

Суддя Борисенко І. І.