ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.01.2024м. СумиСправа № 920/651/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши Клопотання від 14.12.2023 (вх. 4922 від 14.12.2023) Комунального підприємства "ТЕПЛОГАРАНТ" про відстрочку виконання рішення по справі № 920/651/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, будинок 1, м. Київ, 04116,

, ел. пошта: )

до відповідача Комунального підприємства «ТЕПЛОГАРАНТ» (вул. Садова,

будинок 39А, м. Конотоп, Сумська область, 41600,

, ел. пошта: ),

про стягнення 51 994 040 грн 11 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув,

при секретарі судового засідання Щербак Н.М.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 31.10.2023 у справі № 920/651/23 позов задоволено повністю. Закрито провадження у справі № 920/651/23 в частині стягнення 2 361 354 грн 95 коп боргу. Стягнуто з Комунального підприємства "ТЕПЛОГАРАНТ" (вул. Садова, будинок 39А, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, будинок 1, м. Київ, 04116, код ЄДРПОУ 423995 грн 20 коп боргу та 744 490 грн 28 коп. судового збору.

05.12.2023 на виконання рішення були видано наказ у справі №920/651/23.

14.12.2023 Комунальним підприємством "ТЕПЛОГАРАНТ" надіслано до суду через систему «Електронний суд» Клопотання від 14.12.2023, б/н (вх.№4922 від 14.12.2023) про відстрочку виконання рішення, відповідно до змісту якого заявник просить суд відстрочити виконання рішення суду до 31.10.2024 включно.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 15.12.2023 прийнято до розгляду Клопотання від 14.12.2023, б/н (вх.№4922 від 14.12.2023) Комунального підприємства "ТЕПЛОГАРАНТ" про відстрочку виконання рішення по справі № 920/651/23 та призначено розгляд клопотання в судове засідання на 21.12.2023, 11:50.

21.12.2023 через систему «Електронний суд» Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» надіслано до суду клопотання-заперечення від 20.12.2023, б/н (вх.№1578), відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні клопотання (вх.№4922 від 14.12.2023) Комунального підприємством "ТЕПЛОГАРАНТ" про відстрочку виконання рішення, поміж іншого зазначаючи, що фактично відповідач вже відстрочив свій обов`язок щодо оплати отриманого газу майже на 19 місяців, а тому, надання відстрочки ще на 10 місяців призведе до порушення прав позивача на отримання своїх коштів у розумний строк та є винятково способом затягування виконання рішення суду.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 11 год. 35 хв. до 11 год. 57 хв. 21.12.2023 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 21.12.2023 не відбулось.

Ухвалою суду від 21.12.2023 призначено розгляд Клопотання від 14.12.2023 (вх.№4922 від 14.12.2023) Комунального підприємства "ТЕПЛОГАРАНТ" про відстрочку виконання рішення по справі № 920/651/23 в судове засідання на 09.01.2024, 10:30.

Розгляд справи 09.01.2024 не відбувся в зв`язку з участю судді Заєць С.В. у семінарі 09.01.2024.

Ухвалою суду від 10.01.2024 призначено розгляд Клопотання від 14.12.2023 (вх.№4922 від 14.12.2023) Комунального підприємства "ТЕПЛОГАРАНТ" про відстрочку виконання рішення по справі № 920/651/23 в судове засідання 23.01.2024, 11:00.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 23.01.2024 не прибули, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Розглядаючи заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі судом враховується таке.

Відповідно до Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковим до виконання; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ст. 129-1, п. 9 ч. 1 ст. 129).

Обов`язковість судового рішення є однією із засад (принципів) також господарського судочинства (п. 7 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Також згідно зі ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в ст. 326 ГПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення №18-рп/2012 від 13.12.2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно зі ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, зокрема, у справі "Жовнер проти України", заява № 56848/00, рішення від 29.06.2004 р., зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Заявник в обґрунтування поданої заяви про відстрочку виконання рішення суду посилається на скрутне фінансово-економічне становище.

Судом відмічається, що рішення господарського суду Сумської області від 31.10.2023 набрало законної сили, відповідно це надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р.), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Стаття 331 ГПК України не містить вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд має право надати відстрочку або розстрочку виконання рішення і суди вирішують виходячи з обставин справи. Проте, принципами цивільного законодавства є розумність, добросовісність та справедливість (ст. 2 ГПК України), та обов`язковість судових рішень, яка визначена статтею 129 Конституції України.

Судом звертається увага, що заява сторони про відстрочку виконання рішення суду може бути задоволена лише у виняткових випадках, які суд визначає з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. У будь-якому випадку закон пов`язує відстрочку виконання рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Надання відстрочки без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення.

Суд при вирішенні питання про відстрочку виконання рішення повинен враховувати можливі негативні наслідки як для боржника при виконання рішення у встановлений строк, так і враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення суду та не допускати їх настання.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 21.02.2019р. у справі № 2-54/08).

Суд вважає за необхідне зауважити, що заявник є комунальним підприємством, а відповідно до ст. 42 та абзацу 5 ст. 44 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Тобто можлива збитковість діяльності підприємства є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення виконання судового рішення. Крім того, відповідачем не надано доказів на вчинення тих чи інших дій на виконання рішення суду яке останній просить відстрочити.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, положення законодавства, зокрема, принцип обов`язковості судового рішення, суд доходить висновку, що заявником не доведено наявності обставин, які б слугували достатньою підставою для відстрочки виконання рішення суду у справі №920/651/23, а тому Клопотання від 14.12.2023 (вх. 4922 від 14.12.2023) Комунального підприємства "ТЕПЛОГАРАНТ" про відстрочку виконання рішення терміном до 31.10.2024 включно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні Клопотання Комунального підприємства "ТЕПЛОГАРАНТ" від 14.12.2023 (вх. 4922 від 14.12.2023) про відстрочку виконання судового рішення від 31.10.2023 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з негайно після підписання її суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання з урахуванням ч. 4 розділу Х ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано суддею 24.01.2024.

Суддя С.В. Заєць