ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024м. ДніпроСправа № 904/4610/23

за позовом Комунального підприємства Дніпровської обласної ради "Аульський водовід", смт. Аули, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотаромська водопостачальна компанія", селище Шевченко, Дніпропетровська область

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 543 789,38 грн., 3% річних у розмірі 1430 грн., пені у розмірі 476,75 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Комунальне підприємство Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотаромська водопостачальна компанія" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 543 789,38 грн., 3% річних у розмірі 1 430 грн., пені у розмірі 476,75 грн.

Ухвалою суду від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/4610/23 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Комунальним підприємством Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" (надалі виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новотаромська водопостачальна компанія" (надалі - споживач) було укладено договір на виробництво та надання послуг з централізованого водопостачання № 26 від 27.12.2016 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що виробник зобов`язується надати споживачу послуги з централізованого водопостачання (надалі - послуги). Показники якості води повинні відповідати вимогам Державних санітарних норм та правил "Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною" ДСанПіНу 2.2.4-171-10, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12.05.2010 № 400, до межі розподілу балансової належності мереж між виробником та споживачем, які є невід`ємною частиною договору, а споживач зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити дані послуги за встановленими цінами та кількістю у строки і на умовах,передбачених дійсним договором.

Згідно з п. 4.1 договору, ціна/тариф послуги встановлюється відповідно до норм чинного законодавства України. На момент укладання договору тариф на послуги складає 2,436 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 4.2 договору, у разі зміни цін/тарифів на послуги з централізованого водопостачання згідно цього договору, зміни цін/тарифів набувають чинності з дня офіційного опублікування.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, за період з травня 2023 року по липень 2023 року надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання на загальну суму 543 789,38 грн. Що підтверджується: актом прийому - передачі від 31.05.2023, актом прийому - передачі від 31.05.2023, актом № 7069/10902 (за травень 2023 року); актом прийому - передачі від 30.06.2023, актом прийому - передачі від 30.06.2023, актом № 7069/12921 (за червень 2023 року); актом прийому - передачі від 31.07.2023, актом прийому - передачі від 31.07.2023, актом № 7069/15349 (за липень 2023 року).

Позивач вказав, що виставив споживачу відповідні рахунки на оплату наданих послуг: №7069/10902 від 31.05.2023 на суму 164 850,34 грн., № 7069/12921 від 30.06.2023 на суму 194 541,65 грн., № 7069/15348 від 31.07.2023 на суму 184 397,39 грн.

Відповідно до п. 5.2 договору, кінцевий розрахунок за фактично спожиту питну воду повинен бути здійснений споживачем у повному розмірі до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виробника.

Позивач наполягає на тому, що, з урахуванням зазначених положень договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором з оплати послуг настав 29.06.2023.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив надані послуги у встановлені строки.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотаромська водопостачальна компанія" утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" з оплати наданих послуг у розмірі 543 789,38 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань, позивачем було нараховано до сплати 3% річних у розмірі 1430 грн. та пеню у розмірі 476,75 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу за договором на виробництво та надання послуг з централізованого водопостачання № 26 від 27.12.2016 у розмірі 543 789,38 грн., 3% річних у розмірі 1 430 грн., пені у розмірі 476,75 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи були надані позивачем послуги, на яку суму; в які строки і якому розмірі надані послуги мали бути оплачені), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було оплачено відповідачем отримані послуги), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Комунальним підприємством Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" (надалі виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Новотаромська водопостачальна компанія" (надалі - споживач) було укладено договір на виробництво та надання послуг з централізованого водопостачання № 26 від 27.12.2016 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 10.2 договору, термін дії договору з 03.11.2016 до 03.11.2026. Якщо за місяць до закінчення дії договору жодна зі сторін не виявила наміру розірвати його дію, договір вважається пролонгованим на тих же умовах на такий же термін.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що виробник зобов`язується надати споживачу послуги з централізованого водопостачання (надалі - послуги). Показники якості води повинні відповідати вимогам Державних санітарних норм та правил "Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною" ДСанПіНу 2.2.4-171-10, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 12.05.2010 № 400, до межі розподілу балансової належності мереж між виробником та споживачем, які є невід`ємною частиною договору, а споживач зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити дані послуги за встановленими цінами та кількістю у строки і на умовах,передбачених дійсним договором.

Згідно з п. 4.1 договору, ціна/тариф послуги встановлюється відповідно до норм чинного законодавства України. На момент укладання договору тариф на послуги складає 2,436 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 4.2 договору, у разі зміни цін/тарифів на послуги з централізованого водопостачання згідно цього договору, зміни цін/тарифів набувають чинності з дня офіційного опублікування.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, за період з травня 2023 року по липень 2023 року надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання на загальну суму 543 789,38 грн. Що підтверджується: актом прийому - передачі від 31.05.2023, актом прийому - передачі від 31.05.2023, актом № 7069/10902 (за травень 2023 року); актом прийому - передачі від 30.06.2023, актом прийому - передачі від 30.06.2023, актом № 7069/12921 (за червень 2023 року); актом прийому - передачі від 31.07.2023, актом прийому - передачі від 31.07.2023, актом № 7069/15349 (за липень 2023 року).

Виробник виставив споживачу відповідні рахунки на оплату наданих послуг: № 7069/10902 від 31.05.2023 на суму 164 850,34 грн., № 7069/12921 від 30.06.2023 на суму 194 541,65 грн., №7069/15348 від 31.07.2023 на суму 184 397,39 грн.

Відповідно до п. 5.2 договору, кінцевий розрахунок за фактично спожиту питну воду повинен бути здійснений споживачем у повному розмірі до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виробника.

З урахуванням зазначених положень договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором з оплати послуг:

- за рахунком № 7069/10902 від 31.05.2023 на суму 164 850,34 грн. настав 12.06.2023;

- за рахунком № 7069/12921 від 30.06.2023 на суму 194 541,65 грн. настав 10.07.2023;

- за рахунком № 7069/15348 від 31.07.2023 на суму 184 397,39 грн. настав 10.08.2023.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив надані послуги у встановлені строки.

За таких обставин, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотаромська водопостачальна компанія" утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" з оплати наданих послуг у розмірі 543 789,38 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 543789,38 грн. є обґрунтованими.

Пунктом 7.5 договору встановлено, що у разі несвоєчасної оплати за спожиту питну воду в терміни, вказані в даному договору, споживач сплачує виробнику пеню у розмірі не більше 1% за кожний день прострочення від суми заборгованості.

На підставі пункту 7.5 договору, позивач нарахував пеню в розмірі 1% за кожний день прострочення від загальної суми заборгованості 543 789,38 грн. за період з 30.06.2023 по 01.08.2023 у розмірі 476,75 грн.

Розрахунок пені, наданий позивачем, не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Так, Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) 11.03.2020 оголосила пандемію коронавірусу. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року.

Сімнадцятого березня дві тисячі двадцятого року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (№ 530-1Х) на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Послуги з централізованого водопостачання є житлово-комунальними послугами та регулюються нормами Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

За таких, обставин нарахування позивачем пені до 30.07.2023 включно - у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30 днів з дня його відміни суперечить нормам Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Крім того, як було встановлено судом вище, зобов`язання відповідача з оплати послуг за кожний розрахунковий місяць має різний строк виконання, а отже, і періоди прострочення відповідача для нарахування пені за кожним розрахунковим місяцем не є тотожними.

Разом з цим, позивач здійснює нарахування пені на загальну суму заборгованості 543 789,38 грн. разом за період з 30.06.2023 по 01.08.2023. Тобто, в тому числі, і на заборгованість, яка станом на дату нарахування пені ще не існувала.

Також, відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення будь-яких зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час прострочення.

Згідно з частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між кредитором і боржником щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення зобов`язань за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Позивачем при здійсненні розрахунку пені застосовано неправильну формулу нарахування та допущено численні арифметичні помилки.

За розрахунком суду, сума пені, нарахована у розмірі 1% від суми заборгованості, значно перевищує суму пені, нарахованої у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості.

За таких обставин, у даному випадку розмір пені за порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання має обчислюватися саме на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

За розрахунком суду, пеня на суму боргу 359 391,99 грн. (травень - червень 2023) у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 31.07.2023 по 01.08.2023 становить 866,48 грн., тобто суму в більшому розмірі, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Тому, вимоги позивача про стягнення пені слід задовольнити в заявленому розмірі - 476,75 грн.

А отже, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 476,75 грн. є обґрунтованими.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 1 430 грн. за загальний період з 30.06.2023 по 01.08.2023.

Розрахунок 3% річних, наданий позивачем, не відповідає чинному законодавству України.

Як було встановлено судом вище, зобов`язання відповідача з оплати послуг за кожний розрахунковий місяць має різний строк виконання, а отже, і періоди прострочення відповідача для нарахування пені за кожним розрахунковим місяцем не є тотожними.

Разом з цим, позивач здійснює нарахування 3% річних на загальну суму заборгованості 543789,38 грн. разом за період з 30.06.2023 по 01.08.2023. Тобто, в тому числі, і на заборгованість, яка станом на дату нарахування 3% річних ще не існувала.

Також позивачем при здійсненні розрахунку 3% річних було допущено арифметичні помилки.

За розрахунком суду:

- 3% річних на суму боргу 164 850,34 грн. (травень 2023) за період з 30.06.2023 по 01.08.2023 становлять 447,13 грн.;

- 3% річних на суму боргу 194 541,65 грн. (червень 2023) за період з 11.07.2023 по 01.08.2023 становлять 351,77 грн.

Всього: 798,90 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних є обґрунтованими у розмірі 798,90 грн.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором постачання № 26 від 27.12.2016 (том 1, а.с. 7 - 9), актами приймання - передачі (том 1, а.с. 10 - 12, 14 - 16, 18 - 20), рахунками на оплату (том 1, а.с. 13, 17, 21).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 543 789,38 грн., 3% річних у розмірі 798,90 грн., пені у розмірі 476,75 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 631,10 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотаромська водопостачальна компанія" (місцезнаходження: 52053, Дніпропетровська область, селище Шевченко, вул. Комсомольська, буд. 3, кв. 1; ідентифікаційний код: 35381356) на користь Комунального підприємства Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" (місцезнаходження: 52300, Дніпропетровська область, смт. Аули, Комплекс будівель та споруд № 2; ідентифікаційний код: 34621490) суму основної заборгованості у розмірі 543 789,38 грн., 3% річних у розмірі 798,90 грн., пеню у розмірі 476,75 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 175,97 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 631,10 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 19.01.2024.

Суддя М.О. Ніколенко