ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2024 р. Справа№ 910/17385/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представника відповідача Кулик С.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 11.12.2023 (повний текст складено 18.12.2023, суддя Павленко Є.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс"

про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Приватному акціонерному товариству "Центренерго",

у справі № 910/17385/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс"

до Державного підприємства "Держвуглепостач",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державне підприємство "Мирноградвугілля",

про стягнення 254583996,12 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави заяви.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/17385/19 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 222330943,65 грн вартості вугілля, 22612161,84 грн вартості витрат на доставку вугілля, 8151950,12 грн пені, 1488940,51 грн три проценти річних, а також 672350,00 грн судового збору.

26.01.2021 Господарський суд міста Києва видав відповідний наказ про примусове виконання.

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" звернулось із заявою в порядку ст. 336 ГПК України про звернення стягнення на грошові кошти ПАТ "Центренерго", яке має заборгованість перед відповідачем, на загальну суму 249110985,52 грн, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/16418/19.

Заява мотивована тим, що відповідач не має можливості виконати виконавчий документ - наказ Господарського суду м. Києва №910/17385/19 від 26.01.2021 та погасити заборгованість перед стягувачем ТОВ "Шахтарськтранс", оскільки у боржника відсутні кошти на рахунках та інше майно, на яке можна звернути стягнення, з метою виконання виконавчого документу. В провадженні щодо відповідача як боржника перебуває близько 180 виконавчих проваджень. В рамках зведеного виконавчого провадження НОМЕР_1 державним виконавцем вжиті всі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи щодо примусового виконання рішення суду, однак це не призвело до задоволення вимог стягувача.

Позивач довідався, що за рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/16418/19 від 16.03.2021, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021, було стягнуто з ПАТ "Центренерго" на користь Державного підприємства "Держвуглепостач" грошові кошти в загальній сумі 249110985,52 грн.

Відповідач підтвердив, що ПАТ "Центренерго" не виконало рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/16418/19 від 16.03.2021, відповідну заборгованість не погасило.

Отже, судовим рішенням у справі №910/16418/19, яке набрало законної сили підтверджено заборгованість ПАТ "Центренерго" перед ДП "Держвуглепостач", яке є боржником перед ТОВ "Шахтарськтранс" у виконавчому провадженні НОМЕР_3, що відкрите 10.11.2022.

За доводами позивача, факт відсутності у боржника ДП "Держвуглепостач" грошових коштів на рахунках в банках та майна, на яке можна звернути стягнення, наявність обтяжень та велика кількість відкритих виконавчих проваджень є підставою для винесення судом ухвали про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, тобто ПАТ "Центренерго", що має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 у справі № 910/17385/19 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Публічному акціонерному товариству "Центренерго".

Судове рішення обґрунтоване тим, що приписами статей 45, 46 Закону України "Про виконавче провадження" встановлена черговість задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, а представником відповідача в судовому засіданні було повідомлено про близько 180-ти незакінчених виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості, половина з яких стосуються вимог щодо стягнення заборгованості перед працівниками боржника по заробітній платі.

У зв`язку з наведеними обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку, що звернення стягнення на грошові кошти ПАТ "Центренерго" на користь позивача у даній справі на підставі статті 336 ГПК України може мати наслідком порушення вищевказаних приписів Закону України "Про виконавче провадження" щодо черговості задоволення вимог кредиторів у зведеному виконавчому провадженні, зокрема, погашення заборгованості перед працівниками боржника по заробітній платі.

Крім того, суд першої інстанції, самостійно встановивши обставини включення ПАТ "Центренерго" до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, дійшов висновку, що на останнього не поширюються гарантії виконання державою судового рішення згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а задоволення заяви позивача призведе до порушення пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", яким прямо заборонено звернення стягнення на майно боржника - ПАТ "Центренерго", стосовно якого триває процедура приватизації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2023, ухвалити нове рішення, яким заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Публічному акціонерному товариству "Центренерго" у розмірі 249110985,52 грн, задовольнити.

В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваного судового рішення позивач посилається на його безпідставність та необґрунтованість. Вважає, що ухвала винесена без належного дослідження доказів, а висновки суду є помилковими і не відповідають обставинам справи.

На переконання скаржника, суд першої інстанції помилково застосував статті 45, 46 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки такі норми Закону врегульовують порядок розподілу вже стягнутих державним виконавцем грошових коштів в межах виконавчого провадження, в той час як в даному випадку має бути взята до уваги лише наявність безспірної заборгованості, що підтверджується судовим рішенням, а наявність відкритого виконавчого провадження не є обов`язковою для звернення стягнення на кошти особи, яка має заборгованість перед боржником.

Також, за доводами скаржника, помилковим є висновок суду першої інстанції щодо не поширення на ПАТ "Центренерго" державних гарантій, встановлені частиною 2 статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", оскільки відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, а його виконання є невід`ємним складником права кожного на судовий захист, як то встановлено у рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012.

Позиції учасників справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.01.2024 погодився з доводами апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржене судове рішення скасувати.

Дії суду під час апеляційного розгляду справи.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2023 для розгляду справи №910/17385/19 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Сотніков С.В., судді: Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2023 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи № 910/17385/19 призначено на 16.01.2024.

ПАТ "Центренерго" не направило в судове засідання представника, надіслало клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, з огляду на значну неукомплектованість штату юридичного департаменту працівниками, які б могли належним чином здійснювати представництво інтересів ПАТ "Центренерго" в судах, період відпусток певної кількості працівників юридичного департаменту ПАТ "Центренерго", а також у зв`язку із участю 16.01.2024 уповноважених представників ПАТ "Центренерго" у розгляді судових справ, які слухаються по суті та вже відкладались (справа № 640/12571/22, розглядається у Київському окружному адміністративному суді; справа № 910/13267/23, розглядається Господарським судом міста Києва), окрім того, ураховуючи доводи, викладені у заяві ПАТ "Центренерго" від 05.01.2024.

Колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки наведені доводи неможливості направлення представника в судове засідання не можуть бути визнані поважними, позаяк викликані лише суб`єктивними обставинами заявника і не підтверджені будь-якими доказами, а неявка представників не перешкоджає апеляційному розгляду справи з огляду на належне повідомлення всіх учасників справи про дату, час і місце розгляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020, яке набрало законної сили 26 січня 2021 року, був виданий наказ від 04.11.2021 про стягнення з Державного підприємства "Держвуглепостач" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" 222 330 943 (двісті двадцять два мільйони триста тридцять тисяч дев`ятсот сорок три) грн 65 коп. вартості вугілля, 22612161 (двадцять два мільйона шістсот дванадцять тисяч сто шістдесят одну) грн 84 коп. вартості витрат на доставку вугілля, 8151950 (вісім мільйонів сто п`ятдесят одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят) грн 12 коп. пені, 1488940 (один мільйон чотириста вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок) грн 51 коп. трьох процентів річних, а також 672350 (шістсот сімдесят дві тисячі триста п`ятдесят) грн судового збору.

Державним виконавцем державного відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук О.А. були винесені:

постанова від 08.02.2021 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 № 910/17385/19.

постанова від 16.02.2021 про приєднання виконавчого провадження № НОМЕР_2 до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_4 щодо Державного підприємства "Держвуглепостач";

постанова від 20.09.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про повернення виконавчого документу стягувачу;

постанова від 10.11.2022 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.01.2021.

Підставою для повернення виконавчого документу стягувачу за постановою від 20.09.2022 стали обставини відсутності коштів на рахунках боржника, відсутність іншого майна, на яке можливе звернути стягнення, не виявлено, а єдиний транспортний засіб, що належить боржнику перебуває в розшуку органами поліції.

Станом на 17.11.2023 щодо Державного підприємства "Держвуглепостач" як боржника відкрито 180 виконавчих проваджень, що підтверджується Інформацією з Єдиного реєстру боржників.

Отже, станом на даний час залишається не виконаним рішення від 24.12.2020 у даній справі № 910/17385/19, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 222330943,65 грн вартості вугілля, 22612161,84 грн вартості витрат на доставку вугілля, 8151950,12 грн пені, 1488940,51 грн три проценти річних, а також 672350,00 грн судового збору, а всього 255256346,12 грн.

В той же час, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/16418/19, яке набрало законної сили 06.10.2021 та залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021, було задоволено позов Державного підприємства "Держвуглепостач" до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про стягнення заборгованості.

На виконання вказаного рішення був виданий наказ Господарського суду міста Києва від 04.11.2021 № 910/16418/19 про стягнення з ПАТ "Центренерго" на користь ДП "Держвуглепостач" заборгованості у розмірі 231905419 (двісті тридцять один мільйон дев`ятсот п`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн 57 коп., пені у розмірі 11669858 (одинадцять мільйонів шістсот шістдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн 71 коп., 3% річних у розмірі 2134765 (два мільйони сто тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят п`ять) грн 65 коп., інфляційних втрат в розмірі 2728658 (два мільйони сімсот двадцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн 51 коп. та судового збору у розмірі 672282 (шістсот сімдесят дві тисячі двісті вісімдесят дві) грн 77 коп., а всього 249110985,21 грн.

У листі від 10.10.2022 на адвокатський запит адвоката Пишного М.М. відповідач повідомив про невиконання Публічним акціонерним товариством "Центренерго" рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/16418/19, у зв`язку з чим в бухгалтерському обліку підприємства рахується дебіторська заборгованість в сумі 249110985,52 грн за поставку вугілля, вартість якого була стягнута на користь підприємства за вказаним рішенням суду.

З постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 у справі № 911/94/23 вбачається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі № 910/13278/20 був визнаний факт неналежного виконання умов договору поставки вугілля № 111/31 від 11.07.2019 щодо вчасної поставки товару, у зв`язку з чим було стягнуто з Державного підприємства "Держвуглепостач" на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" 517096079,50 грн пені.

28.10.2021 Публічне акціонерне товариство "Центренерго" звернулось до Державного підприємства "Держвуглепостач" із заявою № 08/3435 про зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 487038948,60 грн, які включають в себе:

- зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Центренерго" перед Державним підприємством "Держвуглепостач" по виконанню грошового зобов`язання у розмірі 487038948,60 грн: 249110985,21 грн - заборгованість згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/16418/19; 128693282,50 грн - заборгованість за договором поставки вугілля № 111/23 від 12.06.2019; 90857562,84 грн - заборгованість за договором поставки вугілля № 111/31 від 11.07.2019; 18377118,05 грн - за заборгованість за договором поставки вугілля № 111/33 від 17.06.2019;

- зобов`язання Державного підприємства "Держвуглепостач" перед Публічним акціонерним товариством "Центренерго" по виконанню грошового зобов`язання у розмірі 487038948,60 грн згідно з рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/13278/20 від 08.04.2021 про стягнення з Державного підприємства Держвуглепостач" на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" 517096079,50 грн пені за договором поставки вугілля № 111/31 від 11.07.2019 та 735700,00 грн витрати по сплаті судового збору (залишок заборгованості Державного підприємства "Держвуглепостач" перед Публічним акціонерним товариством "Центренерго" становить 30792830,90 грн).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 у справі № 911/94/23 повністю скасовано рішення Господарського суду Київської області від 10.05.2023 та прийнято нове рішення, яким повністю задоволено позов Державного підприємства "Держвуглепостач" та визнано недійсним односторонній правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" та Державним підприємством "Держвуглепостач" на суму 487038948,60 грн, вчинений Публічним акціонерним товариством "Центренерго" за заявою № 08/3435 від 28.10.2021.

Таким чином, погашення заборгованості, що підтверджена рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/16418/19, шляхом зарахування однорідних вимог не відбулось, докази сплати боргу сумі 249110985,21 грн Публічне акціонерне товариство "Центренерго" не надало, а матеріали справи не містять.

За таких обставин належить дійти висновку, що Публічне акціонерне товариство "Центренерго" має заборгованість перед Державним підприємством "Держвуглепостач" в сумі 249110985,21 грн, яка підтверджена рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/16418/19.

Одночасно відповідач (Державне підприємство "Держвуглепостач") у даній справі має заборгованість перед позивачем в сумі 255256346,12 грн, яку не має можливості погасити в порядку примусового виконання рішення суду за відсутності грошових та інших майнових активів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили.

У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми (ч. 8, 9 ст. 336 ГПК України).

Щодо застосування зазначених вище норм Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 сформовано правовий висновок за яким, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

Отже, подана в порядку статті 336 ГПК України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

Системний аналіз приписів частини першої статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на грошові кошти передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду.

З огляду на положення вказаних норм, під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до частини першої статті 336 ГПК України, предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду, або факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач чи виконавець просить звернути стягнення.

Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у даній категорії справ щодо застосування положень статті 336 ГПК України висловлена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17, постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18, від 13.10.2020 у справі №913/526/17.

Як було встановлено вище, ПАТ "Центренерго" має заборгованість перед боржником (Державним підприємством "Держвуглепостач") за наказом від 26.01.2021 у даній справі, яка підтверджена рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/16418/19, яке набрало законної сили.

Строк для пред`явлення наказу від 04.11.2021 № 910/16418/19 до примусового виконання встановлений до 06.10.2024, тобто Товариством з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" (стягувачем) не пропущений строк звернення із заявою в порядку ст. 336 ГПК України.

Рішення судів у даній справі та у справі № 910/16418/19 не виконані.

Щодо примусового виконання рішення у даній справі відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість заяви позивача, що подана в порядку статті 336 ГПК України з метою фактичного виконання рішення суду.

Погоджуючись із доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про помилковість застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин статей 45, 46 Закону України "Про виконавче провадження", якими встановлена черговість задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, оскільки зазначені норми застосовуються виконавцем на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум за виконавчим провадженням. Тобто, суд першої інстанції припустився неправильного застосування норм матеріального права.

При цьому, посилання суду першої інстанції на те, що задоволення заяви стягувача у даній справі може мати наслідком порушення вищевказаних приписів Закону України "Про виконавче провадження" щодо черговості задоволення вимог кредиторів у зведеному виконавчому провадженні, зокрема, погашення заборгованості перед працівниками боржника по заробітній платі, ґрунтується лише на припущеннях, оскільки не підтверджене будь-якими доказами.

Наявність же виконавчих проваджень щодо боржника не може впливати на оцінку судом наявності або відсутності підстав для подання стягувачем у даній справі заяви про звернення стягнення на грошові кошти іншої особи. Так, для оцінки підставності поданої згідно статті 336 ГПК України заяви суду належить з`ясувати станом на дату звернення обставини наявності заборгованості боржника перед стягувачем за виконавчим документом, наявність заборгованості перед боржником у третьої особи, яка нею не оспорюється або підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили, закінчення строку звернення із заявою відповідно до ч. 2 ст. 336 ГПК України. Інші підстави, зокрема, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" не можуть братись до уваги та слугувати підставами для відмови стягувачу або виконавцю у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти.

Слід також зазначити, що інші стягувачі у виконавчих провадженнях щодо стягнення з боржника, які виконуються в межах зведеного виконавчого провадження, не позбавлені права самостійно звернутись із відповідною заявою в порядку статті 336 ГПК України.

Також, помилковими є посилання суду першої інстанції на обставини включення ПАТ "Центренерго" до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, та на пряму заборону у зв`язку з цим на звернення стягнення на майно боржника - ПАТ "Центренерго" відповідно до пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів зазначає, що пунктом 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачений обов`язок виконавця зупинити вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації. Отже, вказана законодавча норма не містить будь-якої заборони на звернення стягнення на майно відповідного товариства, зокрема, і шляхом звернення грошових сум в порядку ст. 336 ГПК України.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції припустився неправильного застосування норм матеріального права, оскільки керувався законом, який не підлягав застосуванню до спірних правовідносин. Таке порушення призвело до помилкового висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви стягувача (позивача) у даній справі щодо звернення стягнення на грошові кошти особи, яка має заборгованість перед боржником.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу місцевого господарського суду у цій справі належить скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс".

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю відповідної вимоги, питання про розподіл судових витрат при апеляційному розгляді справи не вирішується.

Керуючись ст. 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2023 у справі № 910/17385/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, задовольнити.

5. На підставі даної постанови для задоволення вимог стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс" у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/17385/19 та наказу Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 № 910/17385/19 звернути стягнення на грошові кошти в сумі 249110985 (двісті сорок дев`ять мільйонів сто десять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн 21 коп., що належать Приватному акціонерному товариству "Центренерго", яке має заборгованість перед Державним підприємством "Держвуглепостач", підтверджену рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/16418/19.

Стягувач за даною постановою: Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахтарськтранс".

Боржник: Приватне акціонерне товариство "Центренерго".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.01.2024.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко