УХВАЛА

м. Київ

25.01.2024Справа № 910/10397/23

За позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (відповідач 1),

Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (відповідач 2),

про стягнення 2 448 936,44 грн, -

Суддя О.В. Мандриченко

Представники: не викликалися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 2 448 936,44 грн безпідставно отриманих коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем 1 з позивача було стягнуто виконавчий збір у розмірі 3 388 133,40 грн (на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 03.08.2020 у виконавчому провадженні № 62707214, відкритого з примусового виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області № 363/3965/15-ц), тоді як за остаточним рішенням суду (постанова Верховного Суду від 23.02.2022 у справі № 363/3965/15) виконавчий збір складає 939 196,96 грн, тобто різниця складає 2 448 936,44 грн, які Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" вважає безпідставно отриманими коштами та просить суд їх стягнути.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" відмовлено у відкритті провадження у справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 задоволено апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 у справі № 910/10397/23, а справу 910/10397/23 передано на розгляд Господарському суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначити на 12.12.2023.

У підготовчому засіданні 12.12.2023 судом було оголошено перерву до 16.01.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/10397/23 до судового розгляду по суті, а судове засідання до судового розгляду справи № 910/10397/23 по суті призначити на 30.01.2024.

16.01.2024 до суду від представника позивача Мусійченко Д.Л. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Розглянувши заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Частиною першою, другою статті 197 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Одночасно за приписами частини шостої статті 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства, необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається судом, що розглядає господарську справу.

При цьому, виключний перелік випадків, у яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, законом не визначений, в зв`язку з чим необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції визначається у кожному окремому випадку, з урахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Призначення судового засідання у режимі відеоконференції має здійснюватись у виключних випадках, коли за об`єктивних причин учасник судового процесу позбавлений можливості приймати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи.

Заявником не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують факт відсутності у керівництва або представника позивача можливості прибути у призначене судове засідання.

В свою чергу, в разі неможливості з`явитись в судове засідання або подати документи через відділ діловодства суду, позивач не позбавлений права завчасно, до відповідного судового засідання, направити засобами поштового зв`язку процесуальні документи на виконання вимог ухвали суду та письмові пояснення, в яких викласти свою правову позицію по суті спору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відсутності достатніх підстав для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в зв`язку з чим заява представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 197, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Мусійченко Д.Л. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Олександр Мандриченко