ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" січня 2024 р. Справа №924/847/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Нечаюк А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до товариства з обмеженою відповідальністю "БЛОКАУТ"

про стягнення 37492050,90 грн. заборгованості

Представники сторін:

від позивача: Демиденко В.А. - адвокат згідно ордеру (в режимі відеоконференції (поза межами суду);

від відповідача: Цапів І.М. - згідно ордеру

Рішення виноситься 10.01.2024р., оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 10.08.2023р. відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 11.09.2023р. Ухвалою від 11.09.2023р. із занесенням до протоколу судового засідання продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 17.10.2023р. Ухвалою від 17.10.2023р. із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 08.11.2023р.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023р. з огляду на звільнення судді Смаровоза М.В. з посади судді, справу передано на розгляд судді Димбовському В.В.

Ухвалою від 08.11.2023р. справу прийнято до провадження суддею Димбовським В.В. Підготовче засідання призначено на 20.11.2023р. Ухвалою від 20.11.2023р. із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 21.12.2023р. У судовому засіданні оголошено перерву до 10.01.2023р.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення із відповідача 37492050,90 грн. боргу за отримані нафтопродукти відповідно до умов договору №374/2118 від 01.05.2021р. Обґрунтовуючи позовні вимоги повідомляє, що на підставі специфікацій та актів приймання - передачі, які відповідачем підписані без зауважень, позивачем поставлено нафтопродуктів за загальну суму 108973510,13 грн. ТОВ "Блокаут" частково сплачено вартість отриманих нафтопродуктів в сумі 71481459,23грн. Зазначає, що позивачем направлялась відповідачу претензія про сплату боргу в сумі 47299224,73грн., яка ним отримана, однак залишена без відповіді, а борг без сплати. Як на правову підставу позову посилається на положення ст.ст. 525, 526, 691, 712 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позов не заперечує щодо отримання ним нафтопродуктів на суму 32004420,04 грн. згідно договору №374/2118 від 01.05.2021р. При цьому зазначає, що сплатило за нафтопродукти 71481459,23 грн. про що стверджує і позивач. Вказує на переплату у розмірі 39477039,19 грн. Крім того, на думку відповідача додані до позовних матеріалів специфікації на поставку від 01.08.2021, від 01.09.2021 року, від 01.10.2021, від 01.11.2021, від 01.12.2021; Акти приймання-передачі нафтопродуктів №1/08 від 31.08.2021 р., №1/09 від 30.09.2021р., №1/10 від 31.10.2021р., №1/11 від 30.11.2021 р., №1/12 від 31.12.2021 р. містять посилання на договір поставки нафтопродуктів №374/2/2118 від 01.05.2021р. який сторонами не укладався, тому не є доказами отримання товару за договором № 374/2118 від 01.05.2021р. та суми боргу який позивач просить стягнути з відповідача.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що до позову додано Договір поставки нафтопродуктів №374/2118 від 01.05.2021, специфікації до нього та акти приймання-передачі нафтопродуктів. При цьому, частина цих документів містить номер договору №374/2/2118, що пов`язано з технічною помилкою (опискою) в нумерації договору. Позивач зауважує, що на ПАТ "Укртатнафта" діє стандарт підприємства СТП Я-8.2-05:2018 "Порядок ведення договірної роботи", затверджений 15.05.2018. Даний стандарт встановлює порядок здійснення договірної роботи в ПАТ "Укртатнафта", в тому числі підготовки, погодження, укладення, реєстрації, зберігання та виконання договорів. Звертає увагу суду, що враховуючи вимоги стандарту, правильним номером для договору поставки нафтопродуктів, укладеному ПАТ "Укртатнафта" з ТОВ "Блокаут" мав бути: №374/2/2118, де: 374 - порядковий номер згідно з Журналом реєстрації договорів; 2 - код предмета договору: договір поставки нафтопродуктів; 2118 - код відповідального підрозділу: відділ реалізації. Повідомляє, що на якомусь з етанів підготовки, укладення чи реєстрації договору було допущено технічну помилку (описку) та пропущено цифру "2" в номері договору. ПАТ "Укртатнафта" вважає зазначену помилку несуттєвою і такою, що не впливає виконання сторонами договірних зобов`язань. Так, додані до позову специфікації на поставку товару від 01.05.2021, від 01.06.2021 та від 01.07.2021 містять номер договору №374/2118, а решта специфікацій - №374/2/2118. При цьому, звертає увагу, що специфікації підписані відповідачем, вони всі мають однакову структуру документа, однакову номенклатуру нафтопродуктів (автомобільне паливо: бензин А-92, бензин А-95, паливо дизельне), посилання на одну й ту ж дату договору - 01.05.2021. До того ж розходження в нумерації №374/2118 та №374/2/2118 полягає всього в одній цифрі, в той час як співпадіння - в семи цифрах, тому немає підстав вважати їх документами до різних договорів.

Крім того, додані до позову акти приймання-передачі нафтопродуктів №1/05 від 31.05.2021 №2/05 від 31.05.2021, №1/06 від 30.06.2021 та №1/07 від 31.07.2021 - містять номер договору № 374/2118, а решта актів №374/2/2118. Позивач наголошує, що подані до суду акти приймання-передачі нафтопродуктів були підписані відповідачем без зауважень, в тому числі й щодо нібито відсутності у ТОВ "Блокаут" договору №374/2/2118.

До того ж, як зазначає позивач, всі акти приймання - передачі нафтопродуктів мають однакові умови поставки, які відповідають пункту 3.1 Договору №374/2118 наданого до суду, а саме: на умовах ЕХW (резервуари, що використовуються ПАТ "Укртатнафта" на підставі цивільно-правових договорів, у т.ч. резервуари нафтобаз ТОВ "Нафтасіті" та інших нафтобаз, то належать ТОВ "Нафтасіті" на підставі права власності або ті, що використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів).

Крім того наголошує, що відповідачем не надано доказів існування двох різних договорів з номерами №374/2118 та №374/2/2118, а наявні матеріали справи підтверджують що є один і той самий договір з технічною опискою в нумерації. Позов просить задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

01.05.2021р. між ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (Постачальник) та ТОВ "Блокаут" (Покупець) укладено договір № 374/2118 поставки нафтопродуктів, відповідно до п.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю нафтопродукти (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується їх прийняти і оплатити в асортименті, кількості та за ціною, узгодженими Сторонами в Додатках (Специфікаціях) до даного Договору. Одиниця виміру Товару - тонна.

Згідно з п. 3.1 договору базис поставки - ЕХW (резервуари, що використовуються ПАТ "Укртатнафта" на підставі цивільно-правових договорів, у т.ч. резервуари нафтобаз ТОВ "НАФТАСІТІ" та інших нафтобаз, що належать ТОВ "НАФТАСІТІ" на підставі права власності або ті, що використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів), згідно з "Інкотермс 2010. Правила ІСС з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі".

Поставка Товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних Сторонами. Зобов`язання Постачальника по поставці Товару вважаються виконаними, право власності на Товар та ризики по його втраті (псуванню) переходять від Постачальника до Покупця з моменту підписання акту приймання - передачі нафтопродуктів. Строк поставки Товару: травень 2021 р. - грудень 2021 р. Постачальник гарантує, що має можливість безперервної поставки Товару Покупцеві. Під безперервною поставкою мається на увазі забезпечення Постачальником можливості для Покупця отримувати товар в будь-який час доби і в будь-який день тижня узгодженого Сторонами строку поставки Товару (п. п. 3.2 - 3.4 договору).

Ціна Товару за одну метричну тонну вказується Сторонами у відповідних Додатках (Специфікаціях) до даного Договору. Оплата Товару може бути здійснена Покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки Товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена Покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі Постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги - не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки Товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів. Оплата Товару може здійснюватись частинами. Підставою для перерахування оплати за Товар є рахунок Постачальника. В рахунку Постачальник вказує вартість Товару, виходячи з ціни Товару, зазначеної у відповідному Додатку до даного Договору. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, який вказаний в рахунку.

Оплата Товару, що постачається, здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника із зазначенням в платіжному документі номера і дати цього Договору, номера і дати виписки рахунку на оплату, найменування Покупця, його коду ЄДРПОУ та найменування Товару, що піддягає оплаті. За домовленістю Сторін допускаються інші форми розрахунків, які не заборонені чинним законодавством України (розділ 4 договору).

Згідно з п. 7.1 договору строк дії договору: з моменту підписання Сторонами по 31.12.2021р., а в частині розрахунків - до повного їх здійснення.

Позивачем згідно специфікацій на поставку товару від 01.05.2021; від 01.06.2021, від 01.07.2021, від 01.08.2021, від 01.09.2021, від 01.10.2021, від 01.11.2021, від 01.12.2021, Актів приймання-передачі нафтопродуктів №1/05 від 31.05.2021, №2/05 від 31.05.2021, №1/06 від 30.06.2021, №1/07 від 31.07.2021, №1/08 від 31.08.2021, №1/09 від 30.09.2021, №1/10 від 31.10.2021, №1/11 від 30.11.2021, №1/12 від 31.12.2021 поставлено відповідачу товару на загальну суму 108973510,13 грн.

Для оплати товару позивачем виставлено рахунки фактури № 90834935 від 31.10.2021 до накладної №82033312, №90842901 від 31.11.2021р. до акту № 82051379, №90842905 від 30.11.2021 до акту №82051380, №90854660 від 31.12.2021 до акту № 82069276, №90854648 від 31.12.2021 до акту № 82069263, №90854653 від 31.12.2021 до акту № 82069267, №90854657 від 31.12.2021 до акту № 82069271.

Згідно платіжних інструкцій та платіжних доручень за період з 24.06.2021р. по 20.10.2022р. відповідач сплатив позивачу загалом 71481459,23 грн. з призначенням платежу "оплата за нафтопродукти згідно договору 374/2118 від 01.05.2021р.".

20.01.2023р. позивачем направлено відповідачу претензію про сплату боргу в розмірі 47299224,73 грн., яка останнім отримана, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, однак залишена без відповіді, а борг без сплати.

Згідно розрахунку позивача залишок боргу становить 37492050,90 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку борг не сплатив, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами 01.05.2021 укладено договір поставки нафтопродуктів № 374/2118.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 663, 664 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Сторонами у п.4.2 договору погоджено, що оплата Товару може бути здійснена Покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки Товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена Покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі Постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги - не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки Товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів.

З матеріалів справи вбачається, зокрема, підписаними сторонами та скріпленими їхніми печатками специфікаціями, актами приймання - передачі нафтопродуктів факт поставки відповідачу товар на суму 108973510,13 грн.

Відповідачем у відзиві на позов та представником в судовому засіданні визнається факт поставки товару на суму 32 004 420,04грн. Відповідачем також не заперечується факт оплати товару в сумі 71 481 459,23грн. про що свідчать надані до позову копії платіжних доручень та відповідно переплати, як вважає відповідач, в сумі 39 477 039,19грн. Поряд із цим, заперечуючи проти позову відповідач вказує, що додані до позовних матеріалів специфікації на поставку від 01.08.2021, від 01.09.2021 року, від 01.10.2021, від 01.11.2021, від 01.12.2021; Акти приймання-передачі нафтопродуктів №1/08 від 31.08.2021 р., №1/09 від 30.09.2021р., №1/10 від 31.10.2021р., №1/11 від 30.11.2021 р., №1/12 від 31.12.2021 р. містять посилання на договір поставки нафтопродуктів №374/2/2118 від 01.05.2021р. який сторонами не укладався, тому не є доказами отримання товару за договором №374/2118 від 01.05.2021р. та суми боргу який позивач просить стягнути з відповідача.

Судом береться до уваги, що на підтвердження своєї позиції ТОВ "Блокаут" не надано доказів існування між сторонами іншого договору поставки нафтопродуктів. Крім того, вищевказані специфікації та акти приймання - передачі нафтопродуктів (які містять посилання на договір №374/2/2118) підписані представником відповідача без зауважень та заперечень. Питання щодо недійсності підписів відповідачем не ставилось.

Поряд із цим, судом зважається на те, що всі акти приймання-передачі нафтопродуктів ( в т.ч. і спірні) мають однакову структуру документа, однакову номенклатуру нафтопродуктів (автомобільне паливо: бензин А-92, бензин А95, паливо дизельне), посилання на одну й ту ж дату договору - 01.05.2021, однакові умови поставки, які відповідають пункту 3.1 Договору №374/2118 наданого до суду, а саме: на умовах ЕХW (резервуари, що використовуються ПАТ "Укртатнафта" на підставі цивільно-правових договорів, у т.ч. резервуари нафтобаз ТОВ "НАФТАСІТІ" та інших нафтобаз, що належать ТОВ "НАФТАСІТІ" на підставі права власності або ті, що використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів).

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу положень ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення 37492050,90 грн. боргу (108973510,13 - 71481459,23) є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Блокаут" (м. Хмельницький, вул. Чорновола, 127, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (Полтавська область, м.Кременчук, вул. Свіштовська, 3, код ЄДРПОУ 001520,90 грн. (тридцять сім мільйонів чотириста дев`яносто дві тисячі п`ятдесят гривень 90 коп.) боргу, 562380,76 грн. (п`ятсот шістдесят дві тисячі триста вісімдесят гривень 76 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 19.01.2024р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 4 прим.:

1- в справу,

2,3- позивачу (32047, Хмельницька обл., Городоцький р-н, с. Кремінна, вул. Грушевського, буд. 17; 29013, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 105, оф. 4; ),

4- відповідачу (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 41, ЛІТ "А" офіс 310; ; ) - Всім рек.