РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.01.2024Справа № 910/18289/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Князькова В.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Державного підприємства «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «БОРИСПІЛЬ», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Столиця», м. Київ

про стягнення 34688,63 грн, -

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство « МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «БОРИСПІЛЬ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Столиця» про стягнення штрафу в сумі 13255,21 грн та пені в розмірі 21433,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем своїх обов`язків за договором №351-14/3.7-00026 від 10.11.2021 про закупівлю, укладеного за спрощеною процедурою, в частині своєчасної поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/18289/23; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження.

Ухвалою від 04.12.2023 встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Відповідач відзиву на позов не подав, клопотання про продовження строку на подачу відзиву не заявив, проте, про розгляд справи був повідомлений належним чином з урахуванням наступного.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Наразі, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.6 ст.6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Як встановлено судом станом відповідачем електронного кабінету в підсистемі електронний суд зареєстровано не було.

Частиною 10 ст.165 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд має право вирішити справу за наявними матеріалами також у разі, якщо відзив подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку.

З метою забезпечення принципів змагальності та рівності учасників судового процесу, судом було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу місцезнаходження юридичної особи, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01042, місто Київ, вулиця Філатова, будинок 10а, офіс 3/49.

Судом було враховано, що за приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Конверт з ухвалою суду про відкриття провадження не було вручено адресату 07.12.2023, що підтверджується поштовим повідомленням №871.

За приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2021 між Державним підприємством «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «БОРИСПІЛЬ» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Столиця» (постачальник) було укладено договір №35.1-14/3.7-00026 про закупівлю, укладений за спрощеною закупівлею, за умовами п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити замовникові товар, зазначений у п.1.2 та відповідно до коду за Єдиним закупівельним словником, зазначеним в п.1.3 договору та відповідно до специфікації, що наведена у додатку №1 до договору, а замовник прийняти та оплатити такий товар відповідно до умов договору.

Згідно п.1.2 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 найменування товару: очисники.

У п.1.4 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 вказано, що кількість, технічні характеристики та ціну товару зазначено у специфікації до договору.

Місце виконання договору: 08300, Україна, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль -7, ДП МА «Бориспіль» (п.1.6 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021).

Згідно п.3.1 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 сума, визначена у договорі (ціна договору) становить 157 800,15 грн без податку на додану вартість, крім того, податок на додану вартість 31 560,03 грн, разом ціна цього договору становить 189 360,18 грн з податком на додану вартість.

Ціна за одиницю товару визначена у специфікації. Розрахунки за договором здійснюються в національній валюті України - гривні у безготівковій формі. Замовник протягом 30 календарних днів після фактичної поставки товару та підписання сторонами видаткової накладної на поставлений товар перераховує на поточний рахунок постачальника 100% ціни фактично поставленого товару (п.п.3.2, 4.1, 4.2.1 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021).

За умовами п.5.1 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 строк поставки товару - 20 календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання сторонами видаткової накладної на поставлений товар.

У п.5.3 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 вказано, що товар поставляється повністю або поетапно, окремими партіями згідно з письмовими заявками замовника з зазначенням найменування та кількості товару в межах специфікації до договору. Письмова заявка направляється замовником на електронну адресу постачальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , з подальшим направленням цінним листом з описом вкладення та повідомленням на поштову адресу постачальника: 01042, м.Київ, вул.Філатова, буд.10-А, офіс 3/49.

У п.8.3 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 вказано, що за порушення строку поставки товару, зазначеного в п.5.1 договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.п.5.3.7, 6.2, 6.6 договору, починаючи з 1-го по 30-й календарний день (включно), постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від ціни товару, строк поставки якого порушено та/або від ціни дефектного товару за кожен день прострочення. Пеня в розмірі 0,1% від ціни товару, строк поставки якого порушено та/або від ціни дефектного товару за кожен день прострочення, нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки товару, зазначеного у п.5.1 договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.5.3.7, 6.2, 6.6 договору понад 30-ть календарних днів, додатково сплачується штраф в розмірі 7% ціни договору.

Договір набирає чинності з дати його укладення сторонами і діє по 31.07.2022. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними (п.12.1 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021).

У додатку №1 до договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 сторонами було затверджено специфікацію (найменування товару, кількість, ціни).

У специфікації сторонами визначено найменування, кількість та вартість товару, що поставляється за договором.

Суд звертає увагу відповідача на те, що статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.01.2018р. по справі №203/2612/13-ц та постанові від 19.06.2018р. по справі №5023/3905/12.

Слід зауважити, що на теперішній час договір №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 у передбаченому чинним законодавством України порядку недійсним визнано не було. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Отже, виходячи з наведеного вище, з огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 як належну підставу у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків з поставки товару.

Як свідчать матеріали справи, в межах договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 Державним підприємством «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «БОРИСПІЛЬ» було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Столиця» заявку №50-22/2-138 від 21.07.2022 на поставку товару у відповідності до умов п.5.3 договору. З представлених суду доказів вбачається, що заявка була отримана постачальником 25.07.2022 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №708).

Проте, як вказує позивач, у строки, що визначені п.5.1 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021, постачальником товар так і не було поставлено, що стало підставою для нарахування пені, штрафу.

05.06.2023 Державним підприємством «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «БОРИСПІЛЬ» було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Столиця» вимогу №03-22-1178 від 31.05.2023 про сплату штрафу та пені, яка задоволена, за твердженнями позивача, не була.

Означені обставини у сукупності і стали підставою для звернення позивача до суду з розглядуваним позовом.

Оцінюючи вказані вище обставини, суд дійшов висновку щодо наявності достатніх підстав для задоволення позовних вимог. При цьому, суд виходить з такого.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

У ст.663 Цивільного кодексу України вказано, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як було встановлено вище, за умовами п.5.1 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 строк поставки товару - 20 календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання сторонами видаткової накладної на поставлений товар.

У п.5.3 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 вказано, що товар поставляється повністю або поетапно, окремими партіями згідно з письмовими заявками замовника з зазначенням найменування та кількості товару в межах специфікації до договору. Письмова заявка направляється замовником на електронну адресу постачальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , з подальшим направленням цінним листом з описом вкладення та повідомленням на поштову адресу постачальника: 01042, м.Київ, вул.Філатова, буд.10-А, офіс 3/49.

Судом також було встановлено, що в межах договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 Державним підприємством «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «БОРИСПІЛЬ» було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Столиця» заявку №50-22/2-138 від 21.07.2022 на поставку товару у відповідності до умов п.5.3 договору. З представлених суду доказів вбачається, що заявка була отримана постачальником 25.07.2022 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №708).

Тобто, виходячи з умов укладеного між сторонами правочину, кінцевим строком поставки товару згідно заявки №50-22/2-138 від 21.07.2022 було 15.08.2022.

Суд зазначає, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Проте, всупереч наведеного, відповідачем обставини, які повідомлені позивачем, належними та допустимими доказами не спростовано, факт виконання своїх обов`язків за договором №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 в частині своєчасної поставки товару за заявкою №50-22/2-138 від 21.07.2022 не доведено.

Отже, суд дійшов висновку щодо доведеності з боку позивача обставин порушення відповідачем своїх обов`язків з поставки товару.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч.ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

У п.8.3 договору №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021 вказано, що за порушення строку поставки товару, зазначеного в п.5.1 договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.п.5.3.7, 6.2, 6.6 договору, починаючи з 1-го по 30-й календарний день (включно), постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від ціни товару, строк поставки якого порушено та/або від ціни дефектного товару за кожен день прострочення. Пеня в розмірі 0,1% від ціни товару, строк поставки якого порушено та/або від ціни дефектного товару за кожен день прострочення, нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки товару, зазначеного у п.5.1 договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.5.3.7, 6.2, 6.6 договору понад 30-ть календарних днів, додатково сплачується штраф в розмірі 7% ціни договору.

З огляду на порушення постачальником свого обов`язку з поставки товару за договором №35.1-14/3.7-00026 від 10.11.2021, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення штраф в сумі 13255,21 грн та пеню в розмірі 21433,42 грн. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що періодом нарахування пені є період з 14.08.2022 по 14.08.2022 по 13.02.2023.

Наразі, здійснюючи перевірку наведеного позивачем розрахунку, судом встановлено, що при визначенні періоду прострочення позивачем було допущено помилку, а саме не враховано, що за приписами ч.1 ст.252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253 Цивільного кодексу України).

Судом було встановлено, що виходячи з умов укладеного між сторонами правочину, кінцевим строком поставки товару згідно заявки №50-22/2-138 від 21.07.2022 було 15.08.2022, а отже, право на застосування наслідків порушення зобов`язання з поставки товару виникло 16.08.2022.

Тобто, після здійснення перерахунку а межах визначеного позивачем періоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «БОРИСПІЛЬ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Столиця» про стягнення пені в розмірі 21 200,44 грн.

Одночасно, наведений позивачем розрахунок штрафу є арифметично вірним, а отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «БОРИСПІЛЬ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Столиця» про стягнення штрафу в сумі 13255,21 грн та пені в розмірі 21433,42 грн - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Столиця» (01042, місто Київ, вулиця Філатова, будинок 10а, офіс 3/49, ) на користь Державного підприємства «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «БОРИСПІЛЬ» (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ) штраф в сумі 13255,21 грн, пеню в розмірі 21 200,44 грн та судовий збір в сумі 2132,78 грн.

3. Відмовити в задоволенні позову про стягнення пені на суму 232,98 грн.

4. Судовий збір в сумі 14,42 грн залишити за позивачем.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного господарського суду.

Повний текст складено та підписано 18.01.2024.

Суддя В.В. Князьков