ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 року м.Дніпро Справа № 904/2105/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 (прийняте суддею Загинайко Т.В., повне судове рішення складено 08.08.2023) у справі №904/2105/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп", м. Київ,

до Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт", м. Дніпро,

про стягнення 2 056 482 грн. 88 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" про стягнення 2 056 482 грн. 88 коп., що складає 1 589 096 грн. 68 коп. - суму основної заборгованості за природний газ, поставлений відповідно до умов Договору від 28.08.2018 №Д/2018/95 постачання природного газу, 206 346 грн. 88 коп. - пені, 21 058 грн. 55 коп. - 3% річних, 238 964 грн. 56 коп. - інфляційних втрат та 1 016 грн. 21 коп. - послуги з відключення від газопостачання.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 у справі №904/2105/22 позов задоволено частково. Суд стягнув з Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" 1 589 096 грн. 68 коп. - заборгованості, 206 346 грн. 88 коп. - пені, 21 058 грн. 55 коп. - 3% річних, 238 964 грн. 56 коп. - інфляційних нарахувань та 30 823 грн. 24 коп. - витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з обставин наявності неоплаченої заборгованості за поставлений природній газ на підставі договору №Д/2018/95 від 28.08.2018. Пеня нарахована на підставі п. 7.2. договору, 3% річних та інфляційні втрати на підставі ст. 625 ЦК України.

Суд відмовив в частині вимог про стягнення 1 016 грн. 21 коп. за послуги з відключення від газопостачання, оскільки жодних доказів в підтвердження здійснення позивачем відключення відповідача від мереж газопостачання позивачем не надано.

Також, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем по Договору.

В задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення суд відмовив, зазначивши, що стороною не доведено впливу війни на нього в більшому обсязі, ніж на позивача. Окрім того, розгляд справи внаслідок зупинення провадження здійснювався тривалий час, однак відповідач не здійснював платежів на погашення боргу.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач - Приватне акціонерне товариство "Металургтрансремонт", в якій просив суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ПрАТ "Металургтрансремонт" завжди дисципліновано сплачував усі рахунки. Неможливість сплатити грошові кошти на користь позивача викликана недоотриманням грошових коштів Приватним акціонерним товариством "Металургтрансремонт" за своїми контрактами від інших контрагентів, які наразі окуповані та/або знищенні внаслідок збройної агресії російської федерації. Зокрема ПРАТ "МК "АЗОВСТАЛЬ" та ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" у м. Маріуполь, ПАТ "Запоріжсталь" у м. Запоріжжя, ПАТ "Енергомашспецсталь" у м. Краматорськ. На адресу цих контрагентів були направлені запити (листи) з приводу причин невиконання контрагентами грошових зобов`язань.

Крім того, як було зазначено судом 02.08.2022 року о 01 год 30 хв. збройними силами Російської Федерації, порушено закони та звичаї війни, здійснено артилерійський обстріл з РЗСО 300 мм "Смерч" 9М549 по території ПрАТ "Металургтрансремонт" (ідентифікаційний код 05509858), розташованої на земельній ділянці комунальної власності Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області кадастровий номер :09:009:0603 за адресою с. Карпівка, вул. Центральна, 203.

Дані обставини підтверджуються витягом з ЄРДР за номером кримінального провадження 0000209, внесеного до ЄРДР 02.08.2022 за ч. 1 ст. 438 КК України.

Апелянт не посилається на сам по собі загальний факт збройної агресії російської федерації, як на конкретно нашу форс- мажорну обставину. Очевидно, що таке становище має місце відносно всіх суб`єктів господарювання, і позивача зокрема.

Поряд з цим саме підприємство відповідача було прямо позбавлено запланованих грошових надходжень від основних контрагентів, які безпосередньо були знищені та/або окуповані військами російської федерації. Також безпосередньо наше підприємство постраждало від прямого ракетного влучання. Крім того, деякі збиті силами ППО ЗСУ ракети дальнього радіуса дії були збиті на підльоті до нашого підприємства.

Це означає, що розташування підприємства сприймається збройними силами російської федерації як пріоритетна ціль. Вказане не дозволяє нам тримати людей на робочих місцях і також впливає на нашу господарську спроможність. Працівники ПрАТ "МТР" були відпущені у простій.

Відповідач просив суд призначити експертизу, яка б дозволила встановити наявність форс-мажорних обставин в розрізі ситуації що стосується саме відповідача, але суд немотивовано відмовив у її призначенні.

11.01.2024 від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи мотивоване перебуванням на лікарняному представника та неможливість іншого представника з технічних причин взяти участь у режимі відеоконференції.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки апелянтом не доведено належними доказами неможливості забезпечити участь іншого представника у судовому засіданні.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що сторонами визначено умови повідомлення іншої сторони про настання форс- мажорних обставин та наслідки такого неповідомлення.

Утім, з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України Відповідач всупереч зазначеним умовам Договору не повідомив Постачальника про настання обставин, внаслідок яких стало неможливим виконання зобов`язань за договором та не звернувся до Постачальника із проханням призупинити поставку природного газу у зв`язку із названими обставинами, чи/то призупинити, розірвати, припинити договір, відстрочити зобов`язання тощо. Натомість. Відповідач споживав природний газ у звичайному режимі згідно заявлених обсягів споживання.

Вочевидь, погоджуючи умови Договору зокрема щодо форс-мажорних обставин, Відповідач, на думку Позивача, розумів, принаймні повинен був розуміти, усі можливі наслідки їх не виконання і, відповідно, наслідки не повідомлення про настання форс- мажорних обставин.

Водночас, на думку Позивача, зазначені Відповідачем обставини не належать до форс- мажорних обставин.

Посилання Відповідача на відсутність коштів, не сплата контрагентами за договорами, простій у виробництві - не доводить надзвичайність та невідворотність таких обставин і відноситься до власного комерційного ризику, а отже не є форс-мажорними обставинами.

Що стосується обстрілу території Апелянта, то ця подія відбулася 02 серпня 2022 року, тобто через чотири місяці після останньої поставки природного газу Позивачем та через сім місяців з моменту виникнення боргу за договором, а отже жодним чином не могла впливати на виконання зобов`язання, яке виникло заздалегідь до такої обставини.

Зазначений Відповідачем випадок, що вплинув на реальність виконання ним господарського зобов`язання, а саме військова агресія російської федерації, обстріл території Відповідача, відсутність коштів - не свідчить про поважність причин не виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати спожитого ним природного газу, не свідчить про винятковість такого випадку та про наявність причинно-наслідкового зв`язку цих подій та явищ.

Окрім того, Відповідачем не наведено здійснення ним жодних можливих заходів щодо належного виконання зобов`язання за Договором та не надано належних та допустимих доказів, що свідчили б на користь винятковості обставин, що вплинули та сприяли такому невиконанню, випадку або непереборної сили.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 01.11.2023 об 10:30 год.

У зв`язку з відставкою головуючого судді Березкіна О.В., 16.10.2023 у справі призначено повторний автоматизований розподіл судової справи за результатами якого для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А., суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2023 розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 11.01.2024 о 15:00 год.

В судовому засіданні 11.01.2024 прийнято постанову.

7. Встановлені судом обставини справи.

28.08.2018 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп", як постачальником, та відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Металургтрансремонт", як споживачем, було укладено Договір №Д/2018/95 постачання природного газу (надалі - Договір) (т.1, а.с.9-18).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ, в обсягах, за ціною та у порядку, передбачених Договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно з пунктом 1.2. Договору постачальник передає споживачу природний газ в обсязі 156 тис.куб.м, в тому числі за місяцями (тис.м.куб): січень - 28,0, лютий - 28,0, березень - 17,0 (І квартал - 73,0); квітень - 8,0, травень - 4,0, червень - 4,0 (ІІ квартал - 16,0); липень - 4,0, серпень - 4,0, вересень - 4,0 (ІІІ квартал - 12); жовтень - 7,0, листопад - 20,0, грудень - 28 (ІV квартал - 55,0).

Вказані обсяги природного газу є плановими та можуть зменшуватися або збільшуватися в порядку, передбаченому пунктом 1.5. Договору (пункт 1.2.1. Договору).

Загальна вартість Договору складається із суми вартостей природного газу, переданого у власність споживачу у відповідному місяці, протягом строку дії Договору (пункт 2.1. Договору).

Ціна природного газу за 1000,00 куб.м визначається сторонами Договору у додатковій угоді до Договору (пункт 2.2. Договору).

Відповідно до пункту 2.7. Договору датою належного виконання споживачем обов`язку щодо оплати вартості поставленого природного газу у відповідному місяці поставки вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Зміна ціни природного газу, що відбувається у зв`язку з набранням чинності відповідних нормативно-правових актів органів державної влади України, Регулятором, збільшенням ціни реалізації газовидобувними підприємствами України, які впливають на ціну, є обов`язковою для розрахунків між сторонами за даним Договором. У випадку зміни ціни природного газу, в тому числі протягом місяця поставки, споживач зобов`язаний перерахувати на рахунок постачальника грошові кошти, у розмірі, на який збільшилась вартість запланованого до поставки обсягу природного газу в строк відповідно до пункту 3.1.1. Договору (пункт 2.8. Договору).

Пунктом 3.1. Договору визначено, що споживач зобов`язаний оплатити вартість місячного обсягу природного газу, вказаного у заявці споживача, а за відсутності заявки споживача/, місячного обсягу природного газу (планового), зазначеного у пункті 1.2. Договору, на рахунок постачальника у такому порядку:

- 30% вартості - до 10 числа місяця поставки природного газу;

- 30% вартості - до 20 числа місяця поставки природного газу;

- 30% вартості - до 30/31 числа місяця поставки природного газу;

- остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі газу (за звітний місяць) до 5-го числа місяця, наступного за звітним (місяцем поставки).

Відповідно до пункту 4.3. Договору приймання-передачі газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних Актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього Договору, і які є підставою для проведення споживачем остаточних розрахунків за поставлений природний газ у звітному місяці.

Для складання Актів приймання-передачі природного газу, споживач до 03 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, зобов`язаний надати постачальнику належним чином завірену підписом уповноваженої особи та печаткою споживача копію акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу, складеного між споживачем та оператором ГРМ або оператором ГРС (пункт 4.3.1. Договору).

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня їх отримання складає, підписує і скріплює печаткою Акти приймання-передачі природного газу та направляє їх споживачу (пункт 4.3.2. Договору).

Відповідно до пункту 4.4. Договору споживач протягом 2 (двох) днів з дати одержання Актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі природного газу.

Підпунктом 1 пункту 5.1.2. Договору визначено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу відповідно до умов цього Договору.

Постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлений природний газ відповідно до умов Договору (підпункт 1 пункті 5.2.1. Договору).

Цей Договір є укладеним з дати його підписання сторонами, скріплення їх підписів печатками та діє до 31 грудня 2018 включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах, якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде направлено іншій стороні письмове повідомлення про припинення строку дії Договору (пункт 10.1. Договору).

В подальшому сторонами було укладено Додаткові угоди від 24.12.2021 №2022/01/02 та від 25.02.2022 №2022/03/01 до Договору, якими узгоджено ціни на природний газ (т.1, а.с.17-18).

На виконання умов Договору у період з січня 2022 по квітень 2022 включно позивачем було передано відповідачу природний газ в загальному обсязі 29,17512 тис.м.3 на загальну суму 1 589 096 грн. 75 коп., що підтверджується копіями актів приймання-передачі природного газу, а саме:

- від 31.01.2022 №9 на суму 1 113 003 грн. 43 коп. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.19);

- від 28.02.2022 №2 на суму 203 459 грн. 39 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.20);

- від 31.03.2022 №4 на суму 233 890 грн. 32 коп.. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.21);

- від 30.04.2022 №4 на суму 38 743 грн. 61 коп., з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.22).

Позивач стверджує, що виконав свої зобов`язання за Договором та поставив відповідачу природний газ, проте сплата відповідачем не проведена, внаслідок чого позивачем здійснено нарахування пені, 3% річних та інфляційних нарахувань; відповідач проти цього заперечує та посилається на форс-мажорні обставини.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи положення розділу 3 договору, строк оплати поставленого природнього газу є таким, що настав. Відповідач доказів оплати його вартості у розмірі 1 589 096 грн. 68 коп. не надав, хоча не заперечує щодо заявленої позивачем заборгованості у цьому розмірі.

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, суд першої інстанції обґрунтовано визнав такими, що підлягають задоволенню.

В заявлених до стягнення 1 016 грн. 21 коп. за послуги з відключення від газопостачання суд першої інстанції підставно відмовив, оскільки жодних доказів в підтвердження здійснення позивачем відключення відповідача від мереж газопостачання матеріали справи не містять.

У цій частині рішення не оскаржується сторонами.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі якого настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пуктом 7.2. Договору визначено, зокрема, що у випадку порушення споживачем розміру або строку оплати поставленого постачальником природного газу у відповідному місяці споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення від суми заборгованості.

На підставі вказаного пункту договору за прострочення оплати природнього газу позивачем нараховано пеню у сумі 206 346 грн. 88 коп. за загальний період з 10.01.2022 по 20.07.2022.

Не зважаючи на допущені позивачем помилки під час нарахування пені, які не збільшили її розмір, суд першої інстанції підставно стягнув пеню за загальний період з 11.01.2022 по 20.07.2022 в заявленому розмірі 206 356 грн. 88 коп.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням оплати основного боргу позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за прострочення оплати за поставлений природний газ у розмірі 21 058 грн. 55 коп. за загальний період з 10.01.2022 по 20.07.2022 та інфляційні втрати у сумі 238 964 грн. 56 коп. за загальний період з 10.01.2022 по 20.07.2022.

Не зважаючи на допущені позивачем помилки під час нарахування інфляційних втрат та 3% річних, які не збільшили їх розмір, суд першої інстанції підставно стягнув 3% річних за загальний період з 11.01.2022 по 20.07.2022 в сумі 21 058 грн. 55 коп. та інфляційні нарахування за загальний період з січня 2022 по липень 2022 в сумі 238 964 грн. 56 коп.

Апелянт у скарзі не наводить доводів щодо неправильності розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Також, апелянт не оскаржує рішення в частині відмови у задоволенні його клопотання про відстрочення виконання судового рішення та, відповідно, в цій частині не переглядається судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів не погоджується з доводами відповідача щодо відмови у задоволенні позову через настання форс-мажорних обставин.

Частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Торгово-промисловою палатою України (ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Тобто, необхідно довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні.

Дійсно, за загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України). Тобто, можна звільнити від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок буде оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Суд звертає увагу, що законодавчо форс-мажорні обставини звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань (тобто від нарахування штрафів/пені), проте не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань та не припиняють зобов`язання сторін.

Відповідачем не надано сертифікату торгово-промислової палати для підтвердження обставин настання форс-мажорних обставин. При цьому, у даному випадку для підтвердження вказаних обставин відсутні підстави для призначення у справі експертизи.

Відповідач надав копії договорів з контрагентами, видаткових накладних, актів виконаних робіт, листів тощо (т.1, а.с.50-162) та зазначає, що неможливість виконати зобов`язання перед позивачем викликана недоотриманням відповідачем грошових коштів за своїми контрактами від інших контрагентів, які перебувають на окупованій території.

Проте, у ст. 617 ЦК України прямо зазначено, що не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Також, введення простою на підприємстві не свідчить прямо про неможливість оплати заборгованості за поставлений природний газ.

Щодо наданого відповідачем Витягу від 02.08.2022 з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 02.08.2022 було здійснено вогневий обстріл РСЗО 300мм по об`єктам цивільної інфраструктури (т.1, а.с.164), суд звертає увагу, що вказаний витяг датовано 02.08.2022 тоді як заборгованість у відповідача перед позивачем виникла задовго до вказаної дати.

Отже, відповідачем не доведено настання форс-мажорних обставин саме для спірного випадку невиконання господарського зобов`язання.

З урахуванням наведеного суд вважає, що стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально і такі, що ґрунтуються на бажанні уникнути відповідальності за прострочення виконання зобов`язання з оплати за поставлений природний газ.

При укладені Договору між сторонами був узгоджений порядок дій, у випадку настання форс-мажорних обставин (Розділ 8 Договору).

Як вбачається, сторони у пункті 8.2. Договору погодили, що про настання форс-мажорних обставин, строк їхньої дії та припинення сторона, для якої вони наступили, письмово повідомляє іншу сторону протягом 3 днів з моменту настання таких обставин. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє сторону права посилатися на такі обставини.

Настання форс-мажорних обставин не звільняє споживача від обов`язку оплати обсягу фактично поставленого газу (п. 8.3.).

Однак, відповідачем не надано доказів дотримання вказаного порядку. Відповідач своєчасно не повідомляв позивача про настання форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за договором з наданням належних доказів.

За таких обставин решту аргументів апелянта суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про часткове задоволення позову.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 у справі №904/2105/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 у справі №904/2105/22 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднести на апелянтів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.01.2024

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко