ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" січня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/1223/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

розглянувши заяву представника позивача про відвід судді від 18.01.2024 у справі

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ПОЛІССЯ-10"

про стягнення 8587340,37 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ ПОЛІССЯ-10" про стягнення надмірно сплачених за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №3 від 04.01.2021 авансових платежів на суму 8587340,37 грн.

Ухвалою суду від 13.12.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та відкладено підготовче засідання (з урахуванням ухвали від 15.12.2023) на 18.01.2024 о 12:00.

У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою на території м. Житомира та Житомирської області та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду та суддів, 18.01.2024 о 12:00 судове засідання у справі №906/1223/22 не відбулося, про що секретарем судового засідання складено довідку.

18.01.2024 (після часу призначеного засідання) до суду від представника позивача - адвоката Якименка М.М. надійшла заява про відвід судді Прядко О.В. від 18.01.2024, у якій останній просить задовольнити вказану заяву, здійснивши відвід судді Господарського суду Житомирської області Прядко О.В. з переданням справи на автоматичний розподіл для визначення іншого складу суду для розгляду спору у справі №906/1223/22.

В обґрунтування своїх доводів представник позивача посилається на затягування та зволікання головуючим суддею вирішення спору у справі, що відбувається в інтересах відповідача, оскільки неодноразово продовжувався строк підготовчого провадження, неодноразово відкладалися підготовчі засідання, останнє з яких було відкладено з 13.12.2023 на 18.01.2024; суддею не вжито заходів щодо не тільки закінчення підготовчого провадження і переходу до розгляду справи по суті, а й розгляду справи протягом розумного, встановленого ГПК України строку, що, на думку заявника, свідчить про необ`єктивність суду та, відповідно, викликає сумнів у неупередженості судді відносно позивача при вирішенні цього спору.

Розглянувши вказану заяву та проаналізувавши матеріали справи, суд зазначає таке.

Згідно з ч.2 ст.38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу (ч.3 ст.38 ГПК України).

Представник позивача - адвокат Якименко М.М. у заяві від 18.01.2024 зазначив, що про підставу відводу йому стало відомо 17.01.2024 за результатами аналізу процесуальних рішень судді Прядко О.В. у даній справі, розміщених у ЄДРСР.

Відповідно до ст.39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені у ст.35 ГПК України.

Так, згідно з ч.ч.1, 2 ст.35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у об`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Відвід судді в судовому процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді (колегії суддів) на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.35 ГПК України).

Щодо посилань заявника на тривалий розгляд справи у підготовчому провадженні, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.183 ГПК України, підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій (ст.181 ГПК України).

У підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті (ч.2 ст.182 ГПК України).

Частиною 1 ст.177 ГПК України визначено завдання підготовчого провадження, якими є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.177 ГПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, визначених ч.2 ст.183 ГПК України.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «розумного строку» не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, інших учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (справи "Фрідлендер проти Франції", "Федіна проти України", "Матіка проти Румунії", "Літоселітіс проти Греції").

Також Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства» зазначив, що очевидно, для кожної справи буде свій прийнятний строк, і встановлення кількісного обмеження, чинного для будь-якої ситуації, було б штучним. Суд неодноразово визнавав, що неможливо тлумачити поняття розумного строку як фіксовану кількість днів, тижнів тощо (рішення у справі "Штеґмюллер проти Австрії"). Таким чином, у кожній справі постає питання оцінки, що залежатиме від конкретних обставин.

Отже строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи, поведінка заявників та об`єктивна необхідність вчинення процесуальних дій.

Відправляючи правосуддя, суддя самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити, виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, у тому числі, вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Ухвалою господарського суду від 26.12.2022 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.01.2023.

Представник відповідача у засідання 24.01.2023 не з`явився, при цьому подав клопотання про зупинення провадження у справі №906/1223/22 від 18.01.2023. Представник позивача просив відкласти розгляд клопотання відповідача та надати час для подання позивачем письмових заперечень, зі свого боку подав клопотання про об`єднання справ в одне провадження від 23.01.2023 і також просив відкласти його розгляд. Відтак ухвалою суду від 24.01.2023 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 22.02.2023.

До суду 03.02.2023 надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 02.02.2023; 20.02.2023 - заперечення позивача на клопотання про зупинення провадження у справі від 20.02.2023; 22.02.2023 - клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи від 22.02.2023 та клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи від 22.02.2023. У засіданні 22.02.2023 представник позивача просив відкласти розгляд справи на іншу дату. Відтак ухвалою суду від 22.02.2023 було продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції та відкладено підготовче засідання на 07.03.2023.

Ухвалою суду від 07.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача від 18.01.2023 про зупинення розгляду справи №906/1223/22. Протокольною ухвалою від 07.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції та оголошено перерву в підготовчому засіданні в порядку ч.5 ст.183 ГПК України до 03.04.2023.

03.04.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання від 03.04.2023 про долучення письмових документів та витребування оригінала договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №3 від 04.01.2021 для огляду в судовому засіданні, а також клопотання про призначення почеркознавчої експертизи від 03.04.2023. У засіданні 03.04.2023 представник відповідача участі не брав, представник позивача просив залишити без розгляду клопотання про об`єднання справ в одне провадження від 23.01.2023 (тому таке судом не розглядалося), не заперечив щодо задоволення клопотання відповідача про долучення письмових документів та витребування оригінала договору, а також просив надати додатковий час для ознайомлення та підготовки своїх письмових заперечень. Ухвалою суду від 03.04.2023 було задоволено клопотання представника відповідача про долучення письмових документів та витребування оригінала письмового доказу від 03.04.2023, зобов`язано позивача надати для огляду в судовому засіданні оригінали договору №3 від 04.01.2021 про перевезення вантажів автомобільним транспортом та додаткових угод до нього: №1 від 04.01.2021, №2 від 01.07.2022 та, відповідно, продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції, відкладено підготовче засідання на 24.05.2023.

На адресу суду 24.05.2023 надійшли клопотання представника відповідача про долучення письмових документів від 24.05.2023 (з додатками) та заперечення позивача на клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи від 22.05.2023. Для надання можливості учасникам ознайомитися з процесуальними документами, наданими іншою стороною, судом було оголошено перерву у підготовчому засіданні 24.05.2023 до 14.06.2023. Представник позивача проти зазначеного не заперечив.

14.06.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення письмових документів від 14.06.2023. Представник позивача просив відкласти судове засідання для ознайомлення з даними документами. У зв`язку з викладеним було оголошено перерву у підготовчому засіданні 14.06.2023 в порядку ч.5 ст.183 ГПК України до 02.08.2023.

01.08.2023 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення від 31.07.2023 з доданим до них пакетом документів, які, за словами представника відповідача, останній не отримував. Як було встановлено судом, згідно опису вкладення та поштової накладної, вказані пояснення з додатками надіслано відповідачу 01.08.2023 напередодні дня призначеного засідання. За наведених обставин, для забезпечення можливості відповідачу ознайомитися з поданими документами та прокоментувати їх, у підготовчому засіданні 02.08.2023 було оголошено перерву в порядку ч.5 ст.183 ГПК України до 28.08.2023.

Після оголошеної перерви 28.08.2023 на адресу суду надійшли клопотання представника позивача про приєднання доказів від 28.08.2023 та клопотання представника відповідача про перенесення розгляду справи від 28.08.2023, з приводу задоволення останнього представник позивача не заперечив. Ухвалою суду від 28.08.2023 було продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції та відкладено підготовче засідання на 25.09.2023.

У підготовчому засіданні 25.09.2023 оглянуто оригінали витребуваних ухвалою суду від 03.04.2023 документів, під час чого представником відповідача було зазначено про невідповідність копій документів їх оригіналам. Протокольною ухвалою від 25.09.2023 продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву в підготовчому засіданні в порядку ч.5 ст.183 ГПК України до 09.10.2023.

Після оголошеної перерви представник відповідача у засідання 09.10.2023 не з`явився, подав клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з проведенням слідчих дій на підприємстві, яке перебуває на юридичному супроводі, при цьому представник позивача з приводу зазначеного не заперечив і зі своєї сторони подав клопотання про приєднання до матеріалів справи заяви свідка ОСОБА_1 без доказів її надіслання відповідачу. Оскільки представник відповідача у засідання не прибув і з приводу подання позивачем нових документів у справі необізнаний, для надання йому можливості ознайомитися і надати свої пояснення чи заперечення, ухвалою суду від 09.10.2023 було продовжено строк підготовчого провадження у справі на підставі ч.1 ст.6 Конвенції та відкладено підготовче засідання на 22.11.2023.

22.11.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про долучення письмових документів від 22.11.2023, для ознайомлення з якими представник позивача просив оголосити перерву у підготовчому засіданні, а відтак протокольною ухвалою від 22.11.2023 було продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.12.2023.

Після оголошеної перерви представник відповідача в судове засідання не з`явився. Представник позивача вказав на доцільність відкладення розгляду наявного в матеріалах справи клопотання представника відповідача про призначення експертизи. Ухвалою суду від 13.12.2023 було продовжено строк підготовчого провадження у справі на підставі ч.1 ст.6 Конвенції та відкладено підготовче засідання на 18.01.2024.

Як вже зазначалось вище, 18.01.2024 засідання у справі №906/1223/22 не проводилося у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою на території м. Житомира та Житомирської області та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду та суддів.

З огляду на викладене та проаналізувавши наведені заявником обставини, суд приходить до висновку, що за своєю суттю всі аргументи заявника щодо відводу судді Прядко О.В. є вираженням його власної думки, незгодою сторони з процесуальними діями (рішеннями) судді й припущенням представника позивача щодо необ`єктивності та ймовірної упередженості судді.

Прийняття суддею певних процесуальних рішень, зокрема, за наслідками розгляду поданих представниками сторін заяв, клопотань, не свідчить про необ`єктивне та/або упереджене ставлення судді до однієї зі сторін чи надання переваг окремим учасникам процесу, а є формою реалізації суддею своїх повноважень в господарському судочинстві.

Будь-яких доказів, які свідчили б про "затягування (зволікання) розгляду справи в інтересах відповідача" представником позивача не надано, як і не доведено порушення суддею рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, не наведено обставин та не надано доказів, які могли переконливо свідчити про неупередженість судді під час розгляду даної справи.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Особисте, суб`єктивне, надумане трактування представником позивача викладених у заяві від 18.01.2024 обставин не може бути підставою для відводу судді Прядко О.В. від розгляду даної справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010).

Названої презумпції у заяві про відвід судді від 18.01.2024 не спростовано; наявності обставин, які свідчили б про упередженість та необ`єктивність судді Прядко О.В. при здійснені правосуддя у розумінні ст.ст.35,36 ГПК України в ході розгляду даної заяви не встановлено, а доводи заявника суд вважає безпідставними і необґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.35, 36, 38, 39, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника позивача - адвоката Якименка М.М. про відвід судді Прядко О.В. від 18.01.2024 у справі №906/1223/22 визнати необґрунтованою.

2. Передати справу №906/1223/22 для вирішення питання про відвід судді Прядко О.В. на автоматичний розподіл для розгляду суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, відповідно до положень ст.32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 19.01.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.),

- представнику позивача Мариніній М.О. (ЄСІТС);

3 - відповідачу (ЄСІТС),

- представнику відповідача Сачку А.В. (ЄСІТС).