ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 року м.Дніпро Справа № 912/1921/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.

представники сторін у судове засідання не зявились

розглянувши матеріали апеляційної скарги Селянського фермерського господарства "Сєвєрянін" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.05.2023 року у справі № 912/1921/22 (суддя Тимошевська В.В.)

за позовом: Селянського фермерського господарства "Сєвєрянін", вул. Центральна, 54 с. Мошорине, Знам`янський район, Кіровоградська область, 27453

до відповідача: Суботцівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, вул. Центральна, 24, с. Суботці, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27444

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25030

про визнання додаткової угоди укладеною,-

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Сєвєрянін" (далі - СФГ "Сєвєрянін", позивач) 26.12.2022 року звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі - Суботцівська сільська рада, відповідач) про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 07.10.2009 року, який зареєстровано у Знам`янському міськрайонному відділі КРФ ДП "ЦДЗК" від 07.10.2009 року за № 33 в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 07.10.2009 року, який зареєстрований у Знам`янському міськрайонному відділі КРФ ДП "ЦДЗК" від 07.10.2009 року за № 33 Суботцівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, , вул. Центральна, 24, с. Суботці, Кропивницький р-н, Кіровоградська обл., 27444, що іменується в подальшому - Орендодавець, в особі ____________діє відповідно до ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" з однієї сторони, та Селянське фермерське господарство "Сєвєрянін" в особі голови господарства Костюченка Василя Івановича, що діє на підставі статуту , іменується в подальшому - Орендар, з іншої сторони відповідно уклали цю додаткову угоду про наступне:

Поновити термін дії договору оренди земельної ділянки площею 23,00 га - ріллі, без зміни площі та її цільового призначення, строком на 10 років.

Всі інші умови договору оренди земельної ділянки від 07.10.2009 року залишити без змін.

Ця додаткова угода є невід`ємною частиною до договору оренди земельної ділянки від договору оренди землі від 07.10.2009 року який зареєстровано у Знам`янському міськрайонному відділі КРФ ДП "ЦДЗК" від 07.10.2009 року за№33.

Додаткова угода складена та підписана у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких призначається для зберігання - в орендодавця, другий -у орендаря.

Реквізити сторін:

Орендодавець Суботцівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області , вул. Центральна, 24, с. Суботці, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27444 Орендар Селянське фермерське господарство "Сєвєрянін" в особі Голови СФГ Костюченка В.І., ідентифікаційний код 31960218 27453, Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Мошорине, вул. Центральна, 54

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та на ті обставини, що з метою реалізації свого права на поновлення договору оренди землі позивач звертався до відповідача та до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про поновлення договору. Разом з цим, вказані особи зволікають з відповіддю на заяву щодо поновлення договору та щодо укладення додаткової угоди і не надають згоди на поновлення договору. З підстав викладеного позивач вважав порушеним своє право на поновлення відповідного договору оренди землі.

Правовою підставою позову позивач зазначав положення ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 03.05.2023 року у справі № 912/1921/22 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що:

- позивач не надав доказів своєчасного повідомлення орендодавця про намір поновлення договору оренди землі від 07.10.2009 року, який зареєстровано у Знам`янському міськрайонному відділі КРФ ДП "ЦДЗК" від 07.10.2009 року за № 33;

- дії позивача не можуть бути кваліфіковані як дотримання процедури повідомлення згідно ч.2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Також суд послався на те, що згідно рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.07.2022 року у справі №912/849/21, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2023 року, позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до відповідача СФГ "Сєвєрянін" задоволено частково, а саме:

- скасовано державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9059, що здійснена за СФГ "Сєвєрянін" на підставі додаткової угоди про поновлення договору оренди землі б/н від 26.06.2018 року між ГУ Держгеокадастр і СФГ "Сєвєрянін" та припинено вказане речове право;

- зобов`язано СФГ "Сєвєрянін" повернути в комунальну власність Суботцівської сільської ради земельну ділянку загальною площею 23 га з кадастровим номером :02:000:9059;

- рішенням суду від 08.07.2022 року у справі № 912/849/21 встановлено, що додаткова угода від 26.06.2018 року між ГУ Держгеокадастру та СФГ "Сєвєрянін" про поновлення договору оренди землі від 07.10.2009 року не підписувалася зі сторони ГУ Держгеокадастру та є неукладеною, а договір оренди землі від 07.10.2009 року є припиненим внаслідок закінчення строку його дії, отже, у справі № 912/849/21 суд констатував закінчення строку дії договору та зобов`язав СФГ "Сєвєрянін" повернути земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9059.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.05.2023 року у справі № 912/1921/22 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, вказує наступне:

На виконання вимог ст.122 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі", п.8 договору оренди, позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, як до органу, який мав на час звернення право розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення державної власності, із листом - повідомленням, в якому просив поновити договір оренди землі у відповідності до ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

До листа - повідомлення було додано копію договору оренди землі, три проекти додаткової угоди до договору оренди, копію витягу з ДЗК, копія Витягу з ЄДР СФГ "Сєвєрянін".

ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області не узгоджувало з позивачем (при необхідності) істотні умови, не прийняло рішення про поновлення договору, не уклало додаткової угоди про поновлення договору оренди, лише повідомило заявника про наявність незаконних та необгрунтованих заперечень щодо поновлення договору та надіслало лист незрозумілого правового змісту.

Після закінчення строку дії договору оренди землі від 07.10.2009 року СФГ "Сєвєрянін" продовжує користуватися об`єктом оренди, продовжує належно виконувати свої обов`язки за договором (сплата орендної плати, використання земельної ділянки за цільовим призначенням).

Скаржник вказує, що ні ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, ні Мошоринська сільська рада як орендодавець з 01.01.2019 року, протягом місяця не повідомили орендаря про наявність заперечень та своє рішення і зволікають з укладенням додаткової угоди в порядку ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Відзив на апеляційну скаргу відповідач - Суботцівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, не надали.

В судове засідання представники сторін повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка сторін в судове засідання не визнавалась судом апеляційної інстанції обов`язковою, строк розгляду апеляційної скарги, передбачений ст.273 Господарського процесуального кодексу України, вичерпано, колегія суддів вважає можливим провести апеляційний перегляд справи за відсутності сторін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та їх юридичну оцінку, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та необхідність залишити оскаржуване рішення без змін в силу наступного:

З наданих у справі доказів вбачається, що 07.10.2009 року між Знам`янською районною державною адміністрацією (орендодавець) та СФГ "Сєвєрянін" (орендар) укладено договір оренди землі (далі - договір), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Мошоринської сільської ради. Підставою для укладання договору є розпорядження голови Знам`янської районної державної адміністрації від 29.05.2009 року № 251-р.

Згідно договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 23,00 га, у тому числі: рілля - 23,00 га із земель запасу Мошоринської сільської ради із кадастровим номером :02:000:9059 (пункт 2).

Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 16).

Умови збереження стану об`єкта оренди: дотримання вимог екологічної безпеки, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання земель (пункт 17).

За пунктом 8 договору його укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

Договір зареєстровано Знам`янським міськрайонним відділом КРФ ДП "ЦДЗК" 07.10.2009 року № 33.

Згідно листа-узгодження ГУ Держгеокадастру від 17.01.2017 року у відповідь на заяву СФГ "Сєвєрянін" про внесення змін до договору запропоновано укласти додаткову угоду про внесення змін до договору в частині орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки.

У листі ГУ Держгеокадастру від 28.02.2017 року на лист-повідомлення СФГ "Сєвєрянін" про внесення змін до договору повідомлено про відсутність підстав для продовження терміну дії договору, з урахуванням того, що договір дійсний до 07.10.2019 року та запропоновано звернутися із заявою про поновлення договору у строки, передбачені ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Одночасно також запропоновано укласти додаткову угоду про внесення змін до договору в частині орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки.

28.03.2017 року СФГ "Сєвєрянін" звернулось до ГУ Держгеокадастру з листом-повідомленням про поновлення договору у відповідності до ч.ч. 1-5 Закону України "Про оренду землі", до якого додано проєкт додаткової угоди.

СФГ "Сєвєрянін" звернулось до ГУ Держгеокадастру із заявою від 05.03.2020 року про укладення додаткової угоди у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

09.04.2020 року листом-повідомленням №С-3897/0-102/0/17-20 ГУ Держгеокадастру повідомило позивача про те, що у зв`язку з тим, що земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником даної земельної ділянки, а тому не має підстав для задоволення заяви позивача.

Згідно заяви від 14.04.2020 року СФГ "Сєвєрянін" звернулось до Мошоринської сільської ради Знам"янського району з заявою про укладання додаткової угоди до договору оренди землі від 07.10.2009 року у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" . До заяви додано проєкт додаткової угоди про поновлення договору на той самий строк та на тих самих умовах, що передбачені в договорі.

07.11.2022 року СФГ "Сєвєрянін" звернулось із заявою до Суботцівської сільської ради про укладення додаткової угоди про поновлення договору у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" на той самий строк і на тих самих умовах.

Посилаючись на обставини фактичного користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору та зазначаючи про відсутність повідомлень про розгляд звернень СФГ "Сєвєрянін", позивач просив визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору, за змістом якої поновлюється договір на той же самий строк і на тих же самих умовах, за виключенням зміни найменування орендодавця.

На думку колегії суддів суд першої інстанції дійшов обгрунтованих висновків про відмову в задоволенні позову і ці висновки під час апеляційного перегляду справи скаржник не спростував.

Так, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України "Про оренду землі").

Згідно Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1).

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13).

Як зазначено вище, строк дії договору оренди (п.8 договору) сторони погодили до 07.10.2019 року.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції Закону України від 17.02.2011 року N3038-VI, яка діяла на дату закінчення строку дії договору - 07.10.2019 року, передбачала наступне:

"По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч.1).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч.2).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. (ч.5).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (ч. 6).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (ч.7).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (ч.8).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч.9).

З викладених вище положень Закону України "Про оренду землі" в редакції Закону України від 17.02.2011 року N3038-VI слідує, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановленої процедури і строків.

Важливість дотримання як строку звернення орендаря до орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, так і відповіді орендодавця на таке звернення неодноразово підтверджена правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19 зроблено висновок, що надсилаючи орендодавцю відповідне письмове повідомлення орендар таким чином завчасно мав продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар.

При цьому, у зазначеній постанові вказано на те, що єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій - восьмій, одинадцятій статті 33 Закону № 161-XIV додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті.

Щодо визначення конкретного строку, якого мають дотримуватись сторони договору оренди, то ст. 33 Закону № 161-XIV передбачала, що у випадку відсутності домовленості між сторонами договору щодо такого строку та не закріплення останнього в договорі, цей строк визначено нормативно - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Таким чином, користуючись свободою договору, сторони мають можливість врегулювати строк звернення на власний розсуд, і у такому разі він має перевагу стосовно строку, зазначеного у ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

За обставинами даної справи судом першої інстанції встановлено, що строк договору оренди спливав 07.10.2019 року. Відповідно до умов договору, для його поновлення орендар повинен повідомити орендодавця не пізніше ніж за 90 днів, тобто не пізніше ніж до 08.07.2019 року.

З наявних в матеріалах справи листів ГУ Держгеокадастру від 17.01.2017 року та від 28.02.2017 року слідує, що позивач звертався до вказаного розпорядника земельної ділянки з повідомленнями щодо продовження договору ще у 2017 році, на що отримав відповідь про відсутність підстав для продовження терміну дії договору та необхідність дотримання строку згідно ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 8 договору.

Одночасно, у вказаних листах ГУ Держгеокадастру запропонувало внести зміни до договору в частині розміру орендної плати та встановити її на рівні 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Заявою від 28.03.2017 року СФГ "Сєвєрянін" погодилося внести зміни до договору в частині збільшення розміру орендної плати та просило також поновити договір на 7 років.

На думку колегії суддів суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що звернення СФГ "Сєвєрянін" в 2017 році з повідомленням про поновлення договору, строк якого закінчується в 2019 році, є занадто передчасним та не може бути кваліфіковано як дотримання процедури повідомлення згідно ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Вказаний висновок суду апелянт не спростував.

За наведеною нормою обов`язковою умовою для поновлення договору оренди землі є належне виконання орендарем обов`язків згідно умов договору. Відповідно, звернення з повідомленням про поновлення договору більш ніж за два роки до його закінчення, виключає можливість перевірки дотримання орендарем умов договору протягом строку його дії.

На передчасність звернення та необхідність дотримання строків повідомлення згідно ст. 33 Закону України "Про оренду землі" було повідомлено СФГ "Сєвєрянін" в зазначених вище листах ГУ Держгеокадастру. Однак, позивачем при черговому звернені від 28.03.2017 року проігноровано відповідні положення договору та відповіді ГУ Держгеокадастру щодо строків для звернення з повідомленням про поновлення договору.

Встановлено і апелянтом не спростовано, що з 01.01.2019 року, згідно із внесенням змін до Земельного кодексу України (пункт 21 Перехідних положень, Закону України №2498-VІІІ від 10.07.2018 року), який набрав чинності з 01.01.2019 року, розпорядником земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9059, розташованої на території Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, стала Мошоринська сільська рада, а в подальшому - Суботцівська сільська рада.

Згідно з правилами ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Таким чином, ще за дев`ять місяців до закінчення строку дії договору відбулась зміна власника земельної ділянки, яка перебувала в оренді СФГ "Сєвєрянін" за договором від 07.10.2009 року. Проте, матеріали справи не містять доказів направлення позивачем повідомлення про поновлення договору в порядку і строки згідно ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 8 договору до нового розпорядника землі - Мошоринської сільської ради.

Вказаний висновок оскаржуваного рішення апелянт також не спростував.

Несвоєчасне повідомлення орендаря про намір поновлення договору є самостійною та достатньою підставою для відмови в поновленні договору оренди землі. Вказаного висновку дотримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 03.11.2021 року у справі № 910/7864/20.

Отже, строк дії договору оренди закінчився 07.10.2019 року, докази повідомлення власника земельної ділянки про намір продовжити дію договору до справи позивач не надав.

Колегія суддів акцентує увагу, що позов у даній справі подано на підставі ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Як вказував позивач, власник земельної ділянки не надав заперечень щодо того, що орендар протягом місяця після закінчення строку дії договору продовжує користуватися спірною земельною ділянкою та сплачувати орендні платежі.

З цього приводу колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що згідно рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.07.2022 року у справі №912/849/21, яке набрало чинності згідно постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2023 року, скасовано державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9059, площею 23 га, що здійснена на підставі додаткової угоди про поновлення договору оренди землі б/н від 26.06.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Селянським (фермерським) господарством "Сєвєрянін", про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис: 16987804, припинивши речове право - право оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9059, площею 23 га.;

- зобов`язано Селянське (фермерське) господарство "Сєвєрянін" (, вул. Центральна, 54, с. Мошорине, Кропивницький район, Кіровоградська область) повернути в комунальну власність Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (ідентифікаційний код 04365106, вул. Центральна, 24, с. Суботці Кропивницького району Кіровоградської області, 27444) земельну ділянку загальною площею 23 га з кадастровим номером :02:000:9059, яка знаходиться на території Мошоринської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області шляхом складання акту приймання - передачі;

- у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсною додаткової угоди, що укладена за рішенням суду від 18.11.2020 у справі № 912/2810/20, відмовлено;

Рішенням суду від 08.07.2022 року у справі № 912/849/21 встановлено, що додаткова угода від 26.06.2018 року між ГУ Держгеокадастру та СФГ "Сєвєрянін" про поновлення договору оренди землі від 07.10.2009 року не підписувалася зі сторони ГУ Держгеокадастру та є неукладеною, а договір оренди землі від 07.10.2009 року є припиненим внаслідок закінчення строку його дії.

Таким чином, у справі № 912/849/21 суд констатував закінчення строку дії договору та зобов`язав СФГ "Сєвєрянін" повернути земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9059 задовго до звернення позивача з позовом у цій справі №912/1921/22.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002 року; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, § § 42 та 60, від 22.11.2007 року).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19 вказано на наступне: "Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин." (пункт 41).

У зв`язку з викладеним, суд в оскаржуваному рішенні вірно вказав, що орендні правовідносини за договором від 07.10.2009 року є припиненими та підстави для поновлення такого договору відсутні.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянт за доводами апеляційної скарги не вказує, які ж норми матеріального чи процесуального права порушено судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

Скаржник лише обмежується посиланням на наявність таких порушень. Між тим, приписи ч.2 ст.258 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені:

- у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо) (п.5);

- нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.6).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В даному випадку скаржник за змістом апеляційної скарги наводить хронологію подій та обставин, які мали місце за період з дати укладання договору оренди до звернення позивача до суду з позовом у цій справі.

Приписами ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з п.п.2, 4, 5 ч.2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

За положеннями ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому докази, які подаються до суду, повинні бути належними, тобто стосуватися предмета доказування, інакше суд не бере їх до розгляду згідно з ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України.

Доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, апелянт не надав.

За приписами п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У даному випадку застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства України, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Колегія суддів зазначає на недоведеність апеляційної скарги. Рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Сєвєрянін" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.05.2023 року у справі № 912/1921/22 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено і підписано 16.01.2024 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков