УХВАЛА

м. Київ

23.01.2024Справа № 910/19066/21

За позовом фізичної особи ОСОБА_1

до Компанії "Евінз Лімітед"

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-фінансова компанія "Профінвест"

про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 205692,28 грн

Суддя Васильченко Т.В.

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Компанії "Евінз Лімітед" (далі- відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-фінансова компанія "Профінвест" (далі - відповідач-2) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 205692,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами не було сплачено позивачу, як акціонеру Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському", вартість акцій викуплених за договором купівлі-продажу №б/н від 26.12.2018, який укладений в спрощений спосіб, у зв`язку з чим позивач просить суд зобов`язати Компанію "Евінз Лімітед" надати депозитарній установі, у якій відкритий рахунок відповідача-1, розпорядження про виконання облікової операції переказу цінних паперів (зарахування прав на цінні папери) щодо 63 штук акцій Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському", які за договором купівлі-продажу №б/н від 26.12.2018 переказуються позивачем та стягнути солідарно з відповідачів вартість акцій у розмірі 163115,82 грн, інфляційні втрати у розмірі 26595,46 грн та 3% річних у розмірі 15981,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/19066/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

11.02.2022 через відділ діловодства суду від відповідача-2 надійшло клопотання щодо належного повідомлення відповідача-1 про розгляд даної справи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про його обізнаність.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2022 відкладено підготовче засідання у справі та, оскільки відповідач-1 є резидентом Республіки Кіпр зупинено провадження у справі №910/19066/21 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу Республіки Кіпр на судове доручення Господарського суду міста Києва про вручення відповідачу-1 копії позовної заяви з доданими до неї документами та ухвал Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 та від 22.02.2022 у справі №910/19066/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2022 поновлено провадження у справі №910/19066/21 з огляду на те, що сплив термін, який суддя визначив як достатній для повідомлення відповідача-1 про розгляд даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2022 відкладено підготовче засідання у справі №910/19066/21 та зупинено провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу Республіки Кіпр на судове доручення Господарського суду міста Києва про вручення відповідачу-1 копії позовної заяви з доданими до неї документами та ухвал Господарського суду міста Києва у справі №910/19066/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2022 поновлено провадження у справі №910/19066/21 з огляду на те, що сплив термін, який суддя визначив як достатній для повідомлення відповідача-1 про розгляд даної справи та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2023 відкладено підготовче засідання у справі та, оскільки відповідач є резидентом Республіки Кіпр зупинено провадження у справі №910/19066/21 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу Республіки Кіпр на судове доручення Господарського суду міста Києва про вручення відповідачу-1 копії позовної заяви з доданими до неї документами та ухвал Господарського суду міста Києва від 14.12.2021, від 22.02.2022 та від 10.02.2023 у справі №910/19066/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 поновлено провадження у справі №910/19066/21 з огляду на те, що сплив термін, який суддя визначив як достатній для повідомлення відповідача-1 про розгляд даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 зупинено провадження у справі №910/19066/21 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу Республіки Кіпр на судове доручення Господарського суду міста Києва про вручення відповідачу-1 копії позовної заяви з доданими до неї документами та ухвал Господарського суду міста Києва від 14.12.2021, від 22.02.2022, від 10.02.2023 у справі №910/19066/21 та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 поновлено провадження у справі №910/19066/21 з огляду на те, що сплив термін, який суддя визначив як достатній для повідомлення відповідача-1 про розгляд даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 призначено судове засідання у справі.

29.09.2023 через відділ діловодства суду від компетентного органу Республіки Кіпр надійшли докази виконання судового доручення Господарського суду міста Києва.

У судовому засідання 28.11.2023 року суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про залишення без розгляду клопотання позивача про залучення співвідповідача у справі. При цьому, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для розгляду по суті на 19.12.2023.

У судовому засіданні 19.12.2023 року, суд у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву до 16.01.2024.

У судовому засіданні 16.01.2024 року, суд у відповідності до приписів статті 216 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву до 06.02.2024.

У той же час, 19.01.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про відвід судді Васильченко Т.В. від розгляду справи №910/19066/21.

Відповідно до частини 1 статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Заява представника позивача про відвід судді Васильченко Т.В. від розгляду справи №910/19066/21 обґрунтована тим, що у судовому засіданні 16.01.2024 року судом поставлено під сумнів долучену до матеріалів справи копію публічної безвідкличної оферти у даній справі, у зв`язку з чим позивача зобов`язано надати оригінал цієї оферти, незважаючи на те, що позивач перебуває за кордоном і не має змоги надати оригінал цього документа для огляду. При цьому, наголошує, що у протоколі судового засідання від 18.01.2022 року зафіксовано про огляд судом оригіналів доказів, приєднаних до матеріалів справи і під час даного огляду жодних сумнівів у їх справжності в суду не виникло. Викладене, на думку заявника, свідчить про упередженість судді під час розгляду справи №910/19066/21.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини першої цієї самої статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

При цьому, стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Таким чином, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості.

При цьому, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про наявність відповідних обставин, не підтверджених належними, достовірними й допустимими доказами.

Водночас, надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід, судом враховано те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, відповідно до частини четвертої статі 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У поданій заяві про відвід не наведено фактів прояву суддею Васильченко Т.В. поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність у цій справі, а доводи, викладені в заяві, зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді.

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 , оскільки наведені заявником міркування у її обґрунтування не є, в розумінні процесуального закону, підставою для відводу судді.

Абзацом 1 частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність передачі означеної заяви про відвід судді для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про відвід.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованість відводу судді Васильченко Т.В. від участі у розгляді справи №910/19066/21.

2. Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Васильченко Т.В. для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили 23.01.2024 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Васильченко