РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.01.2024Справа № 910/14895/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участю секретаря судового засідання Камнєвої У.Є., розглянув в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро полімер компаунд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера"

про стягнення 1 639 245,62 грн

за участі представників:

від позивача - Жуков Д.О.,

від відповідача - Герасименко О.О.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро полімер компаунд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера" про стягнення 1 639 245,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 4000341 від 26.08.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено строки надання учасниками заяв по суті.

Представником відповідача 13.10.2023 заявлено клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, у задоволенні якого судом відмовлено ухвалою від 16.10.2023.

Відповідачем 13.10.2023 надано суду відзив, яким заперечено вимоги повністю з огляду на відсутність порушень умов укладеного сторонами у справі договору.

Позивачем 16.10.2023 заявлено клопотання про відкладення призначеного на 17.10.2023 підготовчого засідання на іншу дату.

У судовому засіданні 17.10.2023 клопотання позивача задоволено частково та оголошено перерву до 21.11.2023.

Представником відповідача 14.11.2023 заявлено клопотання про перенесення судового засідання 21.11.2023 на іншу дату, у зв`язку з участю у розгляді іншої справи у місті Харкові.

Позивачем 20.11.2023 надано суду відповідь на відзив, якою заперечено доводи відзиву з огляду на приналежність позивача та юридичної особи, що надала дані комерційного обліку спожитої електричної енергій у березні 2022 року, до однієї фінансово-промислової групи.

Представником позивача 22.11.2023 заявлено клопотання про участь у судовому засіданні 05.12.2023 у режимі відеоконференції, у задоволенні якого судом відмовлено ухвалою від 28.11.2023.

Відповідачем 23.11.2023 надано суду заперечення на відповідь на відзив, якими заперечено висновки позивача та достовірність наданих ним роздруківок інтернет сайтів.

Представником позивача 23.11.2023 заявлено клопотання про витребування у відповідача електронних доказів, у задоволенні якого судом відмовлено з огляду на його необґрунтованість.

Протокольною ухвалою від 05.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено дату судового розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 18.01.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Врахувавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 26.08.2021 укладено договір про постачання електричної енергії №4000341, за умовами якого відповідач зобов`язався передавати позивачу електроенергію для забезпечення роботи електроустановок позивача. В свою чергу, позивач зобов`язався оплачувати отриману від відповідача електричну енергію.

За твердженням позивача з початком повномасштабної військової агресії з 24.02.2022 ним було припинено виробничу діяльність у місті Сєвєродонецьк. В період часу з 24.02.2022 до 24.05.2022 ним не здійснювалась виробнича діяльність та не споживалась електрична енергія. Виробничі потужності частково було знищено у результаті обстрілів та пожежі.

Наведені обставини позивач доводить копіями письмових заяв своїх дев`яти працівників (додаток №7 до позовної заяви), копіями наказів про оголошення простою та про призупинення трудових договорів (додатки №5 та №6 до позовної заяви), документи бухгалтерської звітності позивача та відеоматеріалами знищення майна (додатки №16 - №20 до позовної заяви).

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведені вимоги процесуального Закону суд не може визнати надані позивачем заяви працівників та накази керівника належними доказами у справі, оскільки ці документи не мають об`єктивного характеру та створені виключно особами, що перебувають з позивачем у трудових відносинах.

Крім того, при досліджені у судовому засіданні наданих позивачем відеоматеріалів судом встановлено, що дату вчинення відео фіксації, особу, що її здійснювала та використане обладнання встановити неможливо, оскільки відсутні тегові частини відповідних файлів. При перегляді цих відеоматеріалів судом встановлено факт наявності достатньо розвиненої листової частини крон дерев, що ставить під розумний сумнів твердження позивача про здійснення відеофіксації у березні 2022 року.

Крім того, суд має погодитись з доводами останнього абзацу сторінки п`ятої відзиву про відсутність у матеріалах справи жодного доказу направлення відповідачу повідомлення про припинення діяльності відповідно до вимог пункту 12.4 укладеного сторонами у справі договору.

Таким чином, твердження позивача про зупинення власної виробничої діяльності саме з 24.02.2022 не підтверджено жодним належним доказом, що зумовило його відхилення судом.

За твердженням абзацу третього сторінки 3 позовної заяви станом на 01.03.2022 переплата позивача за електроенергію становила 1 639 245,62 грн.

Жодного належного доказу на підтвердження наявності боргу у відповідача у визначеному позивачем розмірі матеріали справи не містять.

Позивачем надано суду лише копію направленого відповідачу 13.09.2023 акту звірки станом на 12.09.2023 (акт не підписано відповідачем), за даними якого заборгованість відповідача складає 1 639 245,62 грн.

В свою чергу, відповідачем надано суду копію направленого позивачу 09.11.2023 акту звірки (підпис позивача відсутній), за інформацією якого заборгованість відповідача перед позивачем складає 389 330,12 грн. з урахуванням вартості спожитої у березні 2022 року електричної енергії (1 639 245,62 грн. + 389 330,12 грн. = 1 639 245,62 грн.).

Таким чином, відповідачем фактично визнається існування заборгованості перед позивачем у розмірі 389 330,12 грн.

Як зазначалось раніше, суду не доведено позивачем поза розумним сумнівом належними доказами, що у березні 2022 року ним не здійснювалась виробнича діяльність та не споживалась електрична енергія.

Відповідно до пояснень відповідача вартість наданої позивачу електричної енергії обчислено за наданими оператором комерційного обліку по Луганській області ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» даними споживання.

Доводи позивача про наявність пов`язаної бенефіціарної власності у відповідача та ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» судом відхиллено, оскільки наявність такої обставини не може бути підставою для визнання недійсними наданих облікових даних.

Відповідно, у суду відсутні підстави для визнання неправомірним врахування відповідачем вартості спожитої у березні 2022 року електричної енергії.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги частково у розмірі 389 330,12 грн..

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера" (01601, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Е, 3 поверх, кімната 16; ідентифікаційний код 25498917) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро полімер компаунд"(04071, місто Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 10-А; ідентифікаційний код 34048569) 389 330,12 грн основного боргу, 5 839,95 грн витрат зі сплати судового збору та 22 871,80 грн витрат на правничу допомогу.

3. В іншому - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 23.01.2024

Суддя Т.Ю. Кирилюк