ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2024 р. Справа №911/1871/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Владимиренко С.В.

Корсака В.А.

секретар судового засідання - Луцюк А.В.

представники сторін:

від позивача: Ткаченко Н.В.

від відповідача: Чубатий О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрус ЛТД"

на рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2023 (повний текст складено 27.11.2023)

у справі №911/1871/23 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Едвайс Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрус ЛТД"

про розірвання договору та стягнення 194 350,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Едвайс Груп" (далі - ТОВ "Трейд Едвайс Груп") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрус ЛТД" (далі - ТОВ "Вітрус ЛТД") про розірвання договору суборенди нежитлового приміщення від 14.02.2022 №14-02/2022 та стягнення заборгованості у розмірі 194 350,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір суборенди нежитлового приміщення від 14.02.2022 №14-02/2022. На виконання умов договору позивачем сплачено на користь відповідача грошові кошти в сумі 194 350,00 грн, в якості грошового забезпечення, згідно з пунктом 6.4 договору. Водночас позивач не приступив до фактичного користування об`єктом оренди. Відповідний акт приймання-передачі, як передбачено договором, між сторонами не складено, та враховуючи, що відповідачем направлено позивачу повідомлення про розірвання договору, грошові кошти, сплачені позивачем на виконання пункту 6.4 договору, в якості належного виконання зобов`язання та як гарантійний платіж, мають бути повернуті позивачу, що не виконано відповідачем.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.11.2023 у справі №911/1871/23 позов задоволено.

Розірвано договір суборенди нежитлового приміщення від 14.02.2022 №14-02/2022, укладений між ТОВ "Вітрус ЛТД" та ТОВ "Трейд Едвайс Груп".

Стягнуто з ТОВ "Вітрус ЛТД" на користь ТОВ "Трейд Едвайс Груп" 194 350,25 грн боргу, 5 599,25 грн витрат по сплаті судового збору.

Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем допущено істотне порушення умов договору суборенди нежитлового приміщення від 14.02.2022 №14-02/2022, в частині невиконання своїх зобов`язань щодо передачі позивачу об`єкта суборенди по акту приймання-передачі. Враховуючи вищевикладене, договір суборенди, укладений між сторонами у справі, розірвано за рішенням суду, та за наслідками його припинення відповідач зобов`язаний повернути позивачу грошові кошти в сумі 194 350,00 грн, сплачені в якості належного виконання зобов`язання та як гарантійний платіж.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Вітрус ЛТД" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2023 у справі №911/1871/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги ТОВ "Вітрус ЛТД" посилається на те, що належним доказом підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за спірним договором, на його думку, є лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1. Зазначеним листом визначено, що обставини військової агресії російської федерації на території України, що стало підставою введення воєнного стану з 05 год 30 хв 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-ого настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим у встановлений термін, внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Також, скаржник зазначає, що з метою задоволення господарських потреб позивача на об`єкті суборенди ТОВ "Хот-Сток" (власник складського комплексу) понесені фактичні затрати на загальну суму 506 169,46 грн, в тому числі ПДВ. Оскільки понесені витрати ТОВ "Хот-Сток" здійснені згідно з листом відповідача від 31.01.2022 №31-01/2022, останній змушений їх компенсувати ТОВ "Хот-Сток". Беручи до уваги те, що витрати частково можуть бути погашені за рахунок гарантійного платежу, сплаченого позивачем у розмірі 194 350,00 грн, на підставі пункту 6.4 договору, відповідач повідомив позивача листом від 14.07.2022 №14-07/2022 у відповідь на лист ТОВ "Трейд Едвайс Груп" від 24.06.2022 №1-24/06-2022.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Вітрус ЛТД" у справі №911/1871/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Владимиренко С.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2023 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1871/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ТОВ "Вітрус ЛТД" на рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/1871/23.

27.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/1871/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №911/1871/23. Розгляд апеляційної скарги ТОВ "Вітрус ЛТД" на рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2023 у справі №911/1871/23 призначено на 18.01.2024. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень - до 12.01.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 задоволено клопотання представника позивача адвоката Ткаченко Н.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалено провести судове засідання у справі №911/1871/23, призначене на 18.01.2024, в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

17.01.2024, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2023 у справі №911/1871/23 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши відзив на апеляційну скаргу, дійшла висновку про залишення його без розгляду, з огляду на таке.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 у справі №911/1871/23 відкрито апеляційне провадження та, зокрема, встановлено строк для подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань та заперечень - до 12.01.2024. Попереджено учасників справи, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду відповідно до частини 2 статті 207 ГПК України.

У той же час, відзив на апеляційну скаргу подано позивачем 17.01.2024.

Таким чином, відзив на апеляційну скаргу поданий позивачем з пропуском строку на його подачу, встановленого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 у справі №911/1871/23. При цьому, у відзиві позивачем не порушувалось питання про поновлення процесуального строку на його подачу, а суд апеляційної інстанції таких обставин не встановив.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 18.01.2024 з`явились представники сторін.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив її задовольнити. Рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2023 у справі №911/1871/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2023 у справі №911/1871/23 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

14.02.2022 між ТОВ "Вітрус ЛТД" (орендар) та ТОВ "Трейд Едвайс Груп" (суборендар) укладено договір суборенди нежитлового приміщення від 14.02.2022 №14-02/2022, за умовами якого орендар передає, а суборендар приймає для здійснення діяльності, передбаченої пунктом 2.1 договору, у строкове платне користування на умовах, визначених цим договором, нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Промислова, 3Б, Літера А, а саме: частина складських приміщень, загальною площею 845,00 кв.м, в т.ч. частина нежитлового приміщення №1, площею 87,0 кв.м, та побутова кімната, площею 16,0 кв.м.

Згідно з пунктом 1.3 договору орендар користується об`єктом суборенди на підставі договору оренди №15-12/2021 від 15.12.2021, укладеного між ТОВ "Хот-Сток" та орендарем.

Відповідно до пункту 2.1 договору суборендар зобов`язується використовувати приміщення, що суборендується для розміщення товарів суборендаря, що пов`язане з його господарською діяльністю.

За умовами пункту 3.1 договору приймання-передача приміщення, що суборендується, та майна здійснюється представниками сторін.

Приміщення, що суборендується, повинно бути передано орендарем та прийнято суборендарем по акту приймання-передачі (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору встановлено, що при передачі приміщення, що суборендується, та майна складається акт приймання-передачі, який підписується представниками сторін. Після підписання, акт приймання-передачі приміщення, що суборендується, та майна в суборенду стає невід`ємною частиною цього договору.

За змістом пункту 4.1.1 договору орендар зобов`язаний у 3-денний строк після набуття чинності цим договором передати приміщення та майно, що суборендується суборендарю за актом приймання-передачі.

Згідно з пунктом 6.1 договору за суборенду приміщення, що суборендується, суборендар зобов`язується сплачувати суборендну плату не пізніше 5 (п`ятого) числа кожного поточного місяця. Суборендар починає сплачувати суборендну плату, визначену в пункті 6.1.1 цього договору, з дати передачі приміщення, що суборендується, суборендарю по акту приймання-передачі.

Розмір місячної суборендної плати за користування об`єктом оренди становить 230,00 грн за один кв.м, з урахуванням ПДВ. Загальна сума місячної суборендної плати становить 194 350,00 грн, з урахуванням ПДВ (пункт 6.1.1 договору).

Відповідно до пункту 6.4 договору суборендар зобов`язаний сплатити на поточний рахунок орендаря грошові кошти - забезпечення в сумі, що дорівнює 100% суборендної плати за один місяць суборенди не пізніше 5 календарних днів з моменту укладення даного договору.

Грошові кошти - забезпечення перераховуються суборендарем орендарю на період дії договору (з урахуванням всіх додаткових угод) та підлягають безумовному поверненню субрендарю після закінчення/припинення строку дії договору, за умови належного виконання суборендарем своїх зобов`язань за цим договором. Сторони розуміють, що грошові кошти - забезпечення, у розумінні цього договору, не є суборендною платою чи іншою платою за товари, роботи, послуги. Крім того. сторони домовились, що за період знаходження грошових коштів - забезпечення на поточному рахунку суборендаря, а також за користування цією сумою, не нараховуються відсотки та не передбачено інших видів компенсацій, як плати за користування таким грошовими коштами, крім випадків порушення орендарем (прострочення) порядку повернення коштів.

Грошові кошти - забезпечення можуть бути зараховані орендарем по письмовому повідомленню суборендаря на адресу суборендаря, виключно, як компенсація витрат орендаря по відновленню приміщень що суборендуються, якщо таке відновлення повинно бути здійснено суборендарем, але суборендар його не здійснює у встановлений договором строк. У такому випадку, зобов`язання орендаря щодо повернення грошових коштів - забезпечення припиняються шляхом зарахування з зустрічними зобов`язаннями суборендаря щодо відшкодування витрат на відновлення приміщень, що суборендуються, передбаченими цим договором, шляхом складання двостороннього акта зарахування. У випадку, якщо на протязі 5 (п`яти) календарних днів з моменту надання суборендарю акта зарахування, суборендар не підпише його та не поверне один примірник орендарю, орендар має право здійснити зарахування в односторонньому порядку з наданням листа суборендарю про таке зарахування. Сторони мають право передбачити інший порядок зарахування грошових коштів - на підставі підписаної додаткової угоди до цього договору.

У разі відшкодування витрат на відновлення приміщень, що суборендуються, у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням суборендарем своїх зобов`язань за цим договором, суборендар зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів, з дати здійснення зарахування відповідно до умов цього пункту, поповнити суму грошових коштів - забезпечення до початкового розміру.

У випадку, якщо у період дії цього договору не виникли обставини, вищеперераховані у цьому пункті договору, то грошові кошти - забезпечення, сплачені орендарю в порядку, передбаченому пунктом 6.4 договору, підлягають поверненню на поточний рахунок суборендаря протягом 5 (п`яти) календарних днів після повернення об`єкту, що суборендується, і підписання відповідного акта здачі-приймання об`єкту, що суборендується, а також проведення всіх розрахунків за цим договором. За окремою угодою сторін грошові кошти - забезпечення можуть бути зараховані орендарем в якості оплати за останній місяць суборенди за цим договором.

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 30.11.2024 з наступною автоматичною пролонгацією на наступний рік, про що сторони укладають додаткову угоду до даного договору (пункт 11.1 договору).

Після укладення договору, відповідач виставив позивачу рахунок від 14.02.2022 №35 на оплату грошового забезпечення, згідно з договором, у сумі 194 350,00 грн, який на підставі платіжного доручення від 16.02.2022 №1165.

Відповідач листом від 20.06.2022 №20-06/2022 повідомив позивача про розірвання договору на підставі пункту 10.4 договору, у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин через введення в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою збройною агресією росії проти України, оскільки персонал відповідача вимушено евакуювався для захисту життя та здоров`я та тимчасово припинив операційну діяльність товариства, а тому не має можливості гарантувати безпеку із зрозумілих причин для орендарів, які користуються складським приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Промислова, 3Б.

Листом від 24.06.2022 №1-24/06-2022 позивач звернувся до відповідача про повернення грошових коштів в сумі 194 350,00 грн, у зв`язку з тим, що позивач не використовував об`єкт об`єкти та не підписував акт приймання-передачі приміщень.

Відповідач листом від 14.07.2022 №14-07/2022 надав позивачу відповідь на лист від 24.06.2022 №1-24/06-2022 про повернення платежу, в якому вказав, що здійснений позивачем платіж в сумі 194 350,00 грн зараховано в якості відшкодування витрат, понесених товариством для задоволення господарським потреб ТОВ "Трейд Едвайс Груп" на об`єкті суборенди, а саме: облаштування об`єкта суборенди виділеним побутовим приміщенням, площею 16 кв.м. Вказане побутове приміщення знаходилося у фактичному користуванні іншого суборендаря і ТОВ "Вітрус ЛТД" було змушене замовити роботи для іншого суборендаря щодо облаштування аналогічного побутового приміщення; підвищення металоконструкції перегородок об`єкту суборенди на 4 метри; встановлення на об`єкті суборенди щит управління освітленням та додаткові розетки, а також монтажу зрівнювальної платформи з блоком управління Рампа №6.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо передачі позивачу об`єкта суборенди по акту приймання-передачі, у зв`язку з чим, позивач так і не приступив до фактичного користування об`єктом оренди. Крім того, відповідач не повернув грошові кошти в сумі 194 350,00 грн, сплачені позивачем на користь відповідача в якості грошового забезпечення згідно з пунктом 6.4 договору як гарантійний платіж.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

За приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 6 статті 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму (стаття 765 ЦК України).

Статтею 766 ЦК України визначено правові наслідки непередання майна наймачеві. Так, наймач має право за своїм вибором: 1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; 2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Частиною 3 статті 291 ГК України встановлено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (частина 1 статті 188 ГК України).

За приписами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Непередання майна наймачеві є достатньою правовою підставою для відмови наймача від договору найму та розірвання договору оренди в судовому порядку на його вимогу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, матеріалами справи доведено факт істотних порушень з боку відповідача умов договору суборенди нежитлового приміщення від 14.02.2022 №14-02/2022 в частині невиконання своїх зобов`язань щодо передачі позивачу об`єкта суборенди по акту приймання-передачі, які дають підстави для його розірвання судом.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що вимога про розірвання договору суборенди нежитлового приміщення від 14.02.2022 №14-02/2022, укладеного між сторонами у справі визнається судом доведеною та обґрунтованою, відповідачем не спростованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з пунктом 4 статті 291 ГК України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 651 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи, що відповідачем допущено істотне порушення умов договору суборенди нежитлового приміщення від 14.02.2022 №14-02/2022, в частині невиконання своїх зобов`язань щодо передачі позивачу об`єкта суборенди по акту приймання-передачі, у зв`язку з чим договір суборенди, укладений між сторонами у справі розірвано за рішенням суду, то за наслідками його припинення відповідач зобов`язаний повернути позивачу грошові кошти - забезпечення в сумі 194 350,00 грн, сплачені в якості належного виконання зобов`язання та як гарантійний платіж.

За приписами статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки зобов`язання відповідача щодо повернення позивачу забезпечення в сумі 194 350,00 грн не виконане, і доказів протилежного відповідач суду не надав, вимога позивача про стягнення 194 350,00 грн є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Місцевий господарський суд обґрунтовано не прийняв до уваги та правомірно відхилив твердження відповідача про розірвання ним в односторонньому порядку договору, шляхом надіслання на адресу позивача листа про розірвання договору у зв`язку з форс-мажорними обставинами, оскільки відсутні докази які підтверджують існування форс-мажорних обставин, зокрема, відповідний сертифікат Торгово-промислової палати, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за договором суборенди нежитлового приміщення від 14.02.2022 №14-02/2022, який б підтверджував неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань з передачі позивачу об`єкта суборенди у встановлений договором строк.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Існування листа ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зобов`язаннями відповідача щодо повернення грошових коштів, а відтак вказаний лист не звільняє відповідача від виконання зобов`язань за договором.

Саме по собі посилання відповідача на наявність листа ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, як на наявність обставин непереборної сили без надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин щодо неможливості виконання зобов`язання перед позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надіслання відповідачем позивачу листа про розірвання договору суборенди з підстав наявності форс-мажорних обставин, за відсутності таких форс-мажорних обставин не є правовою підставою для розірвання договору суборенди в односторонньому порядку.

Наявність такого листа про розірвання договору суборенди, за відсутності форс-мажорних обставин, не перешкоджає позивачу звернутись до суду з вимогою про розірвання такого договору в судовому порядку.

Посилання відповідача на здійснення додаткового обладнання об`єкта оренди відхиляються колегією суддів у зв`язку з їх необґрунтованістю, та відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження даної обставини.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ТОВ "Трейд Едвайс Груп" до ТОВ "Вітрус ЛТД" про розірвання договору та стягнення 194 350,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2023 у справі №911/1871/23 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Вітрус ЛТД" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на ТОВ "Вітрус ЛТД".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрус ЛТД" на рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2023 у справі №911/1871/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2023 у справі №911/1871/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітрус ЛТД".

4. Матеріали справи №911/1871/23 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 23.01.2024.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.В. Владимиренко

В.А. Корсак