ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024м. ДніпроСправа № 904/2950/23

за позовом Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області, с. Семенівка, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область

до Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича, м. Дніпро

про стягнення штрафних санкцій за договором від 06.02.2023 року №14

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича, м. Дніпро

до Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області, с. Семенівка, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область

про стягнення вартості товару

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Бублич А.В.

Представники:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явились;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Шевченко А.Г. - адвокат

ПРОЦЕДУРА

Відділ освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області (далі- позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, Відділ освіти) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, ФОП Оріховський Є.П.) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 16 659, 13 грн, з яких: пеня за недопоставку товару в розмірі 12 147, 48 грн та штраф за прострочення поставки понад 30 днів у розмірі 3 374, 25 грн та штраф за порушення умов договору щодо якості товару в розмірі 1 137, 40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю № 14 від 06.02.2023 в частині своєчасної, повної та якісної поставки товару.

Ухвалою суду від 13.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/2950/23. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.07.2023 від Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича надійшла зустрічна позовна заява, в якій просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом 43 468, 06 грн, з яких: основна заборгованість за поставлений товар у розмірі 34 814, 78 грн, пеня у розмірі 4 769, 62 грн, штраф за прострочення понад 30 днів у розмірі 2 437, 03 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 054, 61 грн, 3% річних у розмірі 392, 02 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2023 зустрічну позовну заяву залишено без руху.

Фізична особа-підприємець Оріховський Євген Петрович 07.08.2023 подав до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 10.08.2023 прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом та постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

22.08.2023 від Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

30.08.2023 від представника Оріховського Є.П. надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

05.09.2023 від представника Оріховського Є.П. надійшло клопотання про витребування доказів.

В судове засідання 05.09.2023 з`явився представник відповідача за первісним позовом. Представник позивача за первісним позовом до судового засідання не з`явився.

Ухвалою суду від 07.09.2023 підготовче засідання відкладено до 11.10.2023.

09.10.2023 Відділ освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області надіслало клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 11.10.2023 у задоволенні клопотання Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відмовлено.

11.10.2023 від Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи без участі.

В судове засідання 11.10.2023 з`явився представник відповідача за первісним позовом.

Ухвалою суду від 11.10.2023 підготовче засідання відкладено до 08.11.2023 та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

20.10.2023 від Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області надійшло клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного підпису.

Ухвалою суду від 25.10.2023 задоволено клопотання Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області про забезпечення проведення судових засідань у справі № 904/2950/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

08.11.2023 від представника Оріховського Є.П. надійшли додаткові письмові пояснення по справі та клопотання про долучення доказів.

В судове засідання 08.11.2023 з`явився представник відповідача за первісним позовом, однак судове засідання не відбулося у зв`язку зі збоєм апаратного забезпечення системи звукозапису, що підтверджується Актом № 44/23.

Ухвалою суду від 08.11.2023 підготовче засідання відкладено в межах розумного строку до 05.12.2023.

22.11.2023 від Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області надійшло клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного підпису.

Ухвалою суду від 23.11.2023 задоволено клопотання Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області про забезпечення проведення судових засідань у справі № 904/2950/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

04.12.2023 від Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича надійшло клопотання про витребування доказів.

В клопотанні позивач просить суд витребувати від Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області (15400, Чернігівська область, м. Семенівка, вул. Червона площа, буд. 6; ідентифікаційний код: 41832693) докази, а саме: оригінал підписаної сторонами видаткової накладної № 14/1 від 02.03.2023 на суму 34 814, 78 грн.

05.12.2023 від Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича надійшло письмове пояснення до клопотання.

Ухвалою суду від 05.12.2023:

- клопотання Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича про витребування доказів - задоволено. Витребувано від Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області (15400, Чернігівська область, м. Семенівка, вул. Червона площа, буд. 6; ідентифікаційний код: 41832693) докази, а саме: оригінал підписаної сторонами видаткової накладної № 14/1 від 02.03.2023 на суму 34 814, 78 грн.;

- закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 18.12.2023.

Протокольною ухвалою суду від 18.12.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 16.01.2024.

В судове засідання 16.01.2024 не з`явилися представники позивача.

В ході судових засідань 18.12.2023 та 16.01.2024, суд заслухавши представників сторін, розглянув справу по суті, встановив обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 16.01.2024 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача за первісним позовом, викладена у позовній заяві

Відділ освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області звернувся до Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича про стягнення штрафних санкцій у розмірі 16 659,13 грн, з яких:

- пеня за недопоставку товару в розмірі 12 147, 48 грн та штраф за прострочення поставки понад 30 днів у розмірі 3 374,25 грн, заявлених до стягнення на підставі п.7.2 договору;

- штраф за порушення умов договору щодо якості товару в розмірі 1 137,40 грн -на підставі п. 7.3 договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю № 14 від 06.02.2023 в частині своєчасної, повної та якісної поставки товару, оскільки за умовами договору відповідач за первісним позовом зобов`язався поставити товар у відповідності до предмету закупівлі. В свою чергу, відповідач за первісним позовом поставив лише 33,67 м куб. деревини дров`яної, частина якої в обсязі 11 м куб, не відповідає умовам договору, а саме: поставлений товар не відповідає технічним та якісним вимогам викладнеих у п. 2.1 договору (деревина по товщині (в діаметрі від 5 до 10 см), сучки на деревині є довшими за 3 см (від 7 до18 см). Після розвантаження та виявлених порушень, було складено акт прийняття деревини дров`яної № 1 від 03.03.2023та направлено постачальнику. В свою чергу, постачальником не було надано жодної відповіді та не здійснено поставку у повному обсязі товар закупівлі, що призвело до невиконання зобов`язань за договором.

Позиція відповідача за первісним позовом, викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач за первісним позовом у відзиві на позов не заперечував обов`язок сплати штрафних санкцій за договором, проте, не погодився з розрахунком штрафних санкцій, зокрема в частині нарахування 1 137,40 грн штрафу на підставі п. 7.3 договору. Так, відповідач за первісним позовом зазначав, що на виконання умов договору відповідачем за первісним позовом 02.03.2023 здійснено поставку деревини за видатковою накладною в кількості 33, 67 м куб. на суму 34 814, 78 грн, місце приймання товару - Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст., товар було прийнято отримувачем, про що свідчить підпис в графі одержувача та печатка закладу на видатковій накладній. Проте, розрахунки за товар замовником не здійснено. В свою чергу, відповідач за первісним позовом наголошував, що складений представниками позивача акт № 1 від 03.03.2023 не відповідає п.13, 16 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю(затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66 П-7), а враховуючи те, що при прийманні товару жодних зауважень щодо якості товару у позивача не було, а тому поставлена партія товару відповідає умовам договору. Додатково відповідач за зустрічним позовом наголошував, що жодної відмови від виконання умов договору зі сторони постачальника не було, від прийняття товару позивач не відмовлявся, товар відповідачу не повертався, заходи щодо повернення товару - не вживались, що в сукупності свідчить про відсутність підстав для нарахування 1 137, 40грн штрафу на підставі п. 7.3 договору.

Позиція позивача за зустрічним позовом, викладена у зустрічній позовній заяві

28.07.2023 від Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича надійшла зустрічна позовна заява, в якій просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом 43 468, 06 грн, з яких: основна заборгованість за поставлений товар у розмірі 34 814, 78 грн, пеня у розмірі 4 769, 62 грн, штраф за прострочення понад 30 днів у розмірі 2 437, 03 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 054, 61 грн, 3% річних у розмірі 392, 02 грн.

Вимоги мотивовані тим, що позивачем за зустрічним позовом було здійснено поставку товару за договором на суму 34 814, 78 грн, який прийнято замовником, що підтверджується видатковою накладною № 14/1 від 02.03.2023. Таким чином, на підставі п. 4.1 договору у відповідача за зустрічним позовом виник обов`язок по оплаті отриманого товару, який ним не виконано, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 34 814,78 грн. за поставлений, але не оплачений товар.

Також, позивачем за зустрічним позовом нараховано до стягнення за період прострочення з 13.03.2023 по 28.07.2023:

- на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, інфляційні втрати у розмірі 1 054, 61 грн, 3% річних у розмірі 392, 02 грн;

- на підставі п. 7.5 договору - пеня у розмірі 4 769, 62 грн;

- на підставі ст. 231 Господарського кодексу України - штраф за прострочення понад 30 днів у розмірі 2 437, 03 грн.

Позиція відповідача за зустрічним позовом, викладена у відзиві на зустрічний позов

Відповідач за зустрічним позовом у відзиві на зустрічний позов просить суд відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог, посилаючись на те, що в силу приписів п. 4.1 договору у відповідача за зустрічним позовом не виник обов?язок з оплати товар за договором, оскільки ФОП Оріховським Є.П. не було надано оригіналів накладної та рахунку - фактури. При цьому, ні оригіналів, ні належним чином засвідчених електронних копій вказаних документів позивачем за зустрічним позовом надано не було.

Крім того, відповідач за зустрічним позовом наголошував, що надані позивачем за зустрічним позовом копії договору купівлі - продажу деревини дров`яної від 20.01.2023 № 20/01-2023 між продавцем - ФОП Омельченко О.О. та покупцем - ФОП Оріховським Є.П., посвідчення якості продукції № 1, які долучені до зустрічного позову, не є належними доказами в підтвердження якості товару, оскільки відсутні докази, що саме цей товар було доставлено до Костобобрівського ЗСО І-ІІІ ст.

Позиція позивача за зустрічним позовом у відповіді на відзив на зустрічний позов та додаткових поясненнях

Позивач за зустрічним позовом вказував, що:

- факт поставки товару - деревини дров`яної за накладною № 14/1 від 02.03.2023 в кількості 33, 67 куб.м на суму 34 814, 78 грн сторонами не заперечується, підтверджується відповідними документами, поставлена партія товару прийнята в місці поставки за кількістю та якістю, про що свідчать відтиски печаток сторін на вказаній накладній;

- замовник за договором не відмовлявся від прийняття товару, товар постачальнику - не повертався, заходи щодо повернення товару постачальнику не вживалися;

- в момент приймання партії товару у замовника не було жодних претензій щодо якості товару, приймання товару не зупинялось, в момент прийняття товару акт про дефект не складався, супровідні документи підписані без зауважень;

- всупереч п. 2.3 договору, товар постачальнику не повертався, а прийнятий товар використано замовником у його діяльності;

- надані додаткові докази (а саме, фотознімки) - не є належними доказами в підтвердження доводів позивача за первісним позовом стосовно неякісності поставленого товару;

- наявність підписаної сторонами видаткової накладної в підтвердження факту приймання товару в кількості 33, 67 куб.м на суму 34 814, 78 грн спростовує доводи відповідача за зустрічним позовом про ненадання оригіналів документів, зокрема накладної.

Також, 08.11.2023 через канцелярію суду ФОП Оріховським Є.П. були подані додаткові пояснення, в яких наголошується, що факт поставки товару - деревини дров`яної за накладною № 14/1 від 02.03.2023 в кількості 33,67 куб.м. на суму 34 814,78 грн підтверджується сукупністю доказів, наявних у справі, зокрема копією накладної № 14/1 від 02.03.2023, змістом доданих як до первісного позову документів, так і відповідей на адвокатські запити, а факт поставки не заперечувався позивачем за первісним позовом.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Матеріалами справи підтверджується, що 06.02.2023 між Відділом освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області, як замовником, та ФОП Оріховським Є.П., як постачальником, укладено договір про закупівлю № 14 (далі - договір № 14), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність замовника товар - деревину дров`яну, код CPV за ДК 021:2015:03410000-7 Деревина , код товару чи послуги, визначеного згідно з ЄЗС, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі: 03413000-8 Паливна деревина (далі - товар), визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації (додаток № 1 до договору), а замовник зобов`язується прийняти товар та сплатити йог о вартість у порядку та на умовах, що визначені цим договором. (п. 1.1).

В пункті 2.1 договору № 14 сторони узгодили, що постачальник повинен поставити замовнику деревину (сосна, береза, дуб, вільха, клен). Деревина повинна відповідати наступним технічним та якісним вимогам: розмір деревини - по довжині від 0, 5 до 2 м; по товщині - (в діаметрі) - від 12 см до 20 см включно; деревина повинна бути очищена від сучків і гілок, не допускається трухлява гниль; деревина може бути як в корі, так і без кори.

Пунктом 2.2 договору № 14 визначено, що замовник має право відмовитись від прийняття товару, який не відповідає за якістю умовам договору.

Пунктом 2.3 договору № 14 визначено, що товар неналежної якості підлягає обов`язковому поверненню постачальнику.

Відповідно до пункту 2.4 договору № 14 визначено, що у разі поставки паливної деревини неналежної якості, постачальник зобов`язується за власний рахунок здійснити замін у та поставити деревину, яка буде відповідати вимогам, зазначеним у п. 2.1 договору, протягом 5 календарних днів. Термін поставки визначається при цьому датою поставки якісного товару.

Умовами договору № 14 сторони також узгодили, що ціна договору становить 3 102 000, 00 грн. без ПДВ, ціна за 1 куб. м складає - 1 034 грн без ПДВ (п. 3.2), розрахунки проводяться по факту поставки протягом 10 банківських днів , після надання постачальником накладної та рахунку - фактури, оформлених відповідно до чинного законодавства України; у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 3 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок (п. 4.1).

Пунктом 5.1 договору № 14 сторонами узгоджено місця поставки товару, зокрема Новгород-Сіверський район, с. Костобобрів, вул. Шкільна, 21 (Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст.), Новгород-Сіверський район, с. Тимоновичі, вул. Шевченка, 1, Тимоновицький ЗСО І-ІІІ ст.; Новгород-Сіверський район, с. Олександрівська, вул. Шевченка, 22, Олександрівський ЗСО І-ІІІ ст.; Новгород-Сіверський район, с. Янжулівка, вул. Гагаріна,23, (Янжулівська філія І-ІІ ст. Семенівської гімназії № 2) , пунктом 5.2 встановлено строк поставки до 01.09.2023.

Пунктом 5.3 договору № 14 визначено, поставка товару здійснюється окремими партіями згідно з заявкою/замовленням замовника. Обсяг кожної партії визначається замовником залежно від фактичної потреби . Партією товару за договором вважається поставка товару в обсязі, що визначений за кожною окремою заявкою замовника.

Пунктом 5.5 договору № 14 визначено, що датою поставки партії товару є дата, коли партію товару було передано у власність замовника в місці поставки з моменту та на підставі підписаної сторонами видаткової накладної товару. Товар вважається переданим замовнику у кількості та якості в місці поставки з моменту та на підставі підписаної сторонами видаткової накладної товару.

Згідно пункту 5.6 договору № 14, зобов`язання постачальника щодо поставки партії товару вважаються виконаними в повному обсязі з моменту передання партії товару належної якості у власність замовника у місці поставки з моменту та на підставі підписаної сторонами видаткової накладної товару.

Пунктом 5.7 договору № 14 визначено, що право власності на партію товару переходить від постачальника до замовника з моменту підписання сторонами видаткової накладної товару та передання товару замовнику в місці поставки.

Також, сторонами договору № 14 узгоджено, що замовник має право: достроково, в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань постачальником шляхом направлення офіційного листа про це постачальнику згідно з адресою, яка зазначена в розділі 15 «Місцезнаходження та банківські реквізити сторін» цього договору; офіційний лист про розірвання цього договору надсилається постачальнику за 10 днів до бажаної дати розірвання; цей договір вважається розірваним з дати, що зазначена в офіційному листі про розірвання договору (п.п 6.2.1 п. 6.2), при виявленні недоліків /дефектів/невідповідності поставленого товару умовам цього договору. Направити постачальнику претензію (рекламацію) з даними про характер виявленої невідповідності (п.п. 6.2.6 п. 6.2), а постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримати плату за поставлений товар (п.п. 6.4.1 п. 6.4).

Відповідно п. 7.1 договору № 14, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України за цим договором.

Пунктом 7.2 договору № 14 визначено, що за непоставку, несвоєчасну поставку або недопоставку товару, постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки , а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 1% від вказаної суми.

Пунктом 7.3 договору № 14 визначено, що за порушення умов договору щодо якості товару з постачальника стягується штраф у розмірі 10% від вартості неякісного товару.

Пунктом 7.5 договору № 14 визначено що за несвоєчасну оплату товару згідно з пунктами 4.1, 4.2 , яка не пов?язана з затримкою бюджетного фінансування, замовник сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ, від уми несплачених коштів , за кожен день прострочення платежів.

Пунктом 12.1 договору № 14 визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін , скріплюється печатками обох сторін (за наявності) та діє до 20.12.2023, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Також, сторонами договору № 14 було погоджено відповідну специфікацію, згідно якої товар, що поставляється - деревина дров`яна, (сосна, береза, дуб, вільха, клен), місця поставок, зокрема - Новгород-Сіверський район, с. Костобобрів, вул. Шкільна, 21 (Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст.), загальна кількість обсягу товару - 3000 куб. м, загальна вартість - 3 102 000,00 грн.

Відповідно до замовлення від 07.02.2023 № 01-19/18, сформованого відділом освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області згідно договору № 14, та направленого відповідачу за первісним позовом, про що надано чек поштової установи від 07.02.2023, відділ просив ФОП Оріховського Є.П. здійснити , зокрема, поставку 360 куб. м. деревини:

- 130 куб. м. на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Костобобрів, вул. Шкільна, 21 (Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст.);

- 100 куб. м. на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Тимоновичі, вул. Шевченка, 1, Тимоновицький ЗСО І-ІІІ ст.;

- 110 куб. м. на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Олександрівська, вул. Шевченка, 22, Олександрівський ЗСО І-ІІІ ст.;

- 20 куб. м. на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Янжулівка, вул. Гагаріна,23, (Янжулівська філія І-ІІ ст. Семенівської гімназії № 2).

В свою чергу, позивачем за первісним позовом до матеріалів первісного позову надано Акт прийняття деревини дров?яної № 1 від 03.03.2023, складений та підписаний комісією Костобобрівського закладу ЗСО І-ІІІ ступенів, в якому зафіксовано, що під час приймання деревини від ФОП Оріховський Є.П. було встановлено, що частина деревини не відповідає умовам, викладеним у п. 2.1 договору № 14, а саме: деревина по товщині - від 5 до 10 см в діаметрі, сучки на деревині є довшими за 3 см (від 7 до 18 см), під час розвантаження встановлено, що деревина на машині заскладована таким чином, що тонке дерево знаходилось у середині кузова, замасковане товшими кубометрами, і вирішено: коефіцієнт укладки деревини: сосни 0,643 не може бути застосований, оскільки сучки на деревині є товшими за 3 см, а діаметр приблизно третьої частини (11 м. куб) деревини становить менше 12 см (від 5 до 10 см). Копію акту вирішено надіслати ФОП Оріховському Є.П. та відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області.

Також, позивачем за первісним позовом до матеріалів первісного позову надано:

- лист від 21.02.2023 № 01-19/24, в якому відділом освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області заявлено ФОП Оріховському Є.П. про необхідність належного виконання умов укладеного договору № 14, та необхідність поставки згідно замовлення від 07.02.2023 № 01-19/18, зокрема поставку 130 куб. м. на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Костобобрів, вул. Шкільна, 21 (Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст.);

- лист від 07.03.2023 № 01-19/27, направленого відповідачу за первісним позовом, поро що надано чек поштової установи від 07.03.2023 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому відділом освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області вказувалось на невиконання ФОП Оріховським Є.П. зобов?язань за договором № 14 щодо поставки товару , зокрема в обсязі 360 куб. м, і вказувалось, що згідно накладної № 14/1 від 02.03.2023 здійснено поставку лише 33, 67 куб. м;

- лист від 07.03.2023 № 01-19/29, в якому відділом освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області вказувалось, що Костобобрівським ЗСО І-ІІІ ст. було передано для оплати відділу накладної від 02.03.2023 № 14/1 на 33,67 м куб. деревини дров`яної та акту прийняття деревини дров`яної № 1 від 03.03.2023, в якому зафіксовано невідповідність умовам договору про закупівлю № 14 від 06.02.2023, п. 2.1, щодо якості поставленої деревини, у зв`язку з чим відділ пропонував провести відповідний перерахунок та надати видаткову накладну відповідно до якості та кількості поставленої деревини;

- лист № 1 від 20.03.2023 , в якому ФОП Оріховський Є.П. зазначав про те, що згідно укладеного договору № 14 ним було 02.03.2023 здійснено поставку деревини за видатковою накладною в кількості 33, 67 м куб. на суму 34 814,78 грн, місце приймання товару - Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст., товар було прийнято отримувачем, про що свідчить підпис в графі одержувача та печатка закладу на видатковій накладній. Проте, розрахунки за товар замовником - не здійснено, а видаткова накладна не зареєстрована в органах Держказначейства, чим порушено п. 4.1 договору № 14;

- лист від 20.03.2023 № 01-19/38, в якому відділом освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області у відповідь на лист ФОП Оріховського Є.П. № 1 від 20.03.2023, зазначено про те, що на виконання умов договору № 14, замовником згідно замовлення від 07.02.2023 № 01-19/18 було визначено обсяг поставки закладам освіти - 360 куб. м, проте, станом на 20.03.2023 згідно копії видаткової накладної від 02.03.2023 № 14/1 постачальником всупереч умов договору було здійснено поставку деревини в обсязі 33, 67 м куб, що на 326 ,33 куб. м менше від вказаного об`єму в листі - замовленні. Також, відділ зазначив про неможливість реєстрації видаткової накладної № 14/1 від 02.03.2023, оскільки третина поставленої деревини не відповідає умовам договору, про що складено відповідний акт від 03.03.2023 № 1, а також дата фактичної поставки є 03.03.2023, а не так як зазначено в накладній - 02.03.2023; відділ пропонував провести відповідний перерахунок та надати видаткову накладну відповідно до якості та кількості поставленої деревини, а також надати оригінали документів, які зазначені у п. 4.1 договору;

- лист - претензію від 16.03.2023 № 01-19/34, направленого відповідачу за первісним позовом, про що надано чек поштової установи від 16.03.2023 з рекомендованим повідомленням про вручення, в якому відділом освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області наголошувалось на порушенні постачальником п. п. 6.3.1 та 6.3.2 договору, і нараховано штрафні санкції (штраф та пеню);

- лист від 27.03.2023 № 01-19/46, в якому відділом освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області заявлено ФОП Оріховському Є.П. про необхідність належного виконання умов укладеного договору № 14, та необхідність поставки згідно замовлення від 07.02.2023 № 01-19/18, а стосовно поставленої деревини Костобобрівському ЗСО І-ІІІ ст., вказував, що частина поставленої деревини не відповідає умовам договору, про що складено відповідний акт від 03.03.2023, і відповідно не відповідає належній якості, що в силу п. 2.4 договору, є підставою для заміни постачальником товару; відділ повідомив про необхідність заміни неякісної деревини та надати документи, передбачені п. 4.1 договору для проведення розрахунків; вказував також на право розірвання договору на підставі п. 6.2.1 та застосування санкцій;

- лист від 31.03.2023 № 01-19/47, направленого відповідачу за первісним позовом, про що надано чек поштової установи від 31.03.2023 з рекомендованим повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження ФОП Оріховського Є.П., в якому відділом освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області повідомлено про реалізацію права одностороннього розірвання договору у відповідності до п. п. 6.2.1 договору, з 11.04.2023;

- лист - претензію від 21.04.2023 № 01-19/52, направленого відповідачу за первісним позовом, про що надано чек поштової установи від 21.04.2023 з рекомендованим повідомленням про вручення, в якому відділом освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області наголошувалось на порушенні постачальником п. п. 6.3.1 та 6.3.2 договору, і нараховано штрафні санкції (штраф та пеню).

Також, позивачем за первісним позовом до матеріалів справи разом з додатковими поясненнями, були надані фотографії поставленої деревини.

Відповідачем за первісним позовом листом-претензією № 1 від 24.04.2023, заявлено відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області вимогу про сплату вартості поставленого товару за договором № 14 згідно видаткової накладної № 14/1 в кількості 33, 67 куб. м на суму 34 814, 78 грн в Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст., а також просив зареєструвати в органах Держказначейства вказану накладну.

Також, відповідачем за первісним позовом було надано до матеріалів справи:

- копії договору купівлі - продажу деревини дров?яної від 20.01.2023 № 20/01-2023 між продавцем - ФОП Омельченко О.О. та покупцем - ФОП Оріховським Є.П., видаткову накладну від 02.03.2023 № 20/01-1 на суму 28 696,00 грн посвідчення якості продукції № 1, договір № 1 на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.03.2023, копію товарно - транспортної накладної № 1 від 02.03.2023 та копію відповіді від 11.10.2023 № 01-27/74 на адвокатський запит, в підтвердження того факту, що саме цей товар було доставлено до Костобобрівського ЗСО І-ІІІ ст.;

- скріншоти стосовно направлення листування між сторонами;

- фотокопію видаткової накладної № 14/1 від 02.03.2023 на суму 34 814,78 грн. стосовно поставки деревини дров`яної (сосна, береза, дуб, вільха, клен), кількістю 33, 67 куб.м.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо первісного позову

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити а нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Поряд з цим, згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що умовами укладеного між сторонами договору №14 передбачено, що зобов?язання постачальника щодо поставки партії товару вважаються виконаними в повному обсязі з моменту передання партії товару належної якості у власність замовника у місці поставки з моменту та на підставі підписаної сторонами видаткової накладної товару (п. 5.6), а право власності на партію товару переходить від постачальника до замовника з моменту підписання сторонами видаткової накладної товару та передання товару замовнику в місці поставки (п. 5.7).

В свою чергу, як встановлено судом, сторонами договору № 14 є Відділ освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області (замовник) та ФОП Оріховський Є.П. (постачальник), а отже, враховуючи п. 5.5 -5.7 договору № 14 та ч. 1 ст.692, ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, належним, допустимим та достатнім доказом в підтвердження виконання відповідачем за первісним позовом обов`язку з поставки товару згідно замовлення позивача за первісним позовом від 07.02.203 в частині поставки 130 куб. м. на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Костобобрів, вул. Шкільна, 21 (Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст.) є видаткова накладна підписана саме сторонами договору.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до пункту 2.5 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами), в редакції наказу Міністерства фінансів України від 30.09.2014 № 987, повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Також, суд зазначає, що місцем поставки спірної партії товару, визначено місцезнаходження відповідного закладу освіти - Костобобрівського ЗСО І-ІІІ ст., Тимоновицького ЗСО І-ІІІ ст., Олександрівського ЗСО І-ІІ ст., Яжулівської філії І-ІІ ст. Семенівської гімназії № 2, що чітко обумовлено як п. 5.1 договору № 14, так і умовами замовлення від 07.02.2023, проте, вказані заклади освіти - не є стороною вказаного договору, а є лише отримувачем товару згідно замовлення позивача за первісним позовом.

Відповідач за первісним позовом, у свою чергу, стверджував, що на виконання умов договору ним 02.03.2023 здійснено поставку деревини за видатковою накладною № 14/1 в кількості 33, 67 м куб. на суму 34 814, 78 грн, місце приймання товару - Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст, товар було прийнято отримувачем, про що свідчить підпис в графі одержувача та печатка закладу на вказаній видатковій накладній, і відповідно, відповідач за первісним позовом наголошує, що у позивача за первісним позовом виник обов`язок з оплати вартості поставленого товару.

В свою чергу, позивач за первісним позовом стверджував, що по-перше, на тому, що обов`язок з оплати спірних коштів за зустрічним позовом у нього відсутній внаслідок невиконання відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань з надання оригіналу видаткової накладної № 14/1 стосовно підтвердження поставки товару саме в обсязі 33, 67 м куб. на суму 34 814, 78 грн, а також вказував, що у місці приймання товару за місцезнаходженням відповідного закладу освіти - Костобобрівського ЗСО І-ІІІ ст, було складено акт стосовно неналежної якості частини товару, який прибув до приймання у вказане місце поставки.

Частинами 1, 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В свою чергу, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній оригінал письмового доказу - накладної щодо поставки відповідачем за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом товару у кількості 33, 67 м куб. на суму 34 814, 78 грн., місце приймання товару - Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст., оригінал вказаної накладної відсутній у сторін спору, що підтверджується як довідкою відповідача за первісним позовом № 1 від 01.09.2023, так і довідкою позивача за первісним позовом від 08.12.2023 № 01-19/264, які надані суду під час розгляду справи.

З огляду на викладене, враховуючи в сукупності (1) приписи ст. ст. 76-79, ч. 1, 2 ст. 91, ч. 6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, (2) обставину неподання оригіналу такого доказу та (3) відсутність його оригіналу у сторін спору, суд не бере до уваги наявний у справі (наданий відповідачем за первісним позовом) примірник видаткової накладної № 14/1 від 02.03.2023 на суму 34 814,78 грн. (у вигляді фотокопії), як такий, що не є допустимим доказом в підтвердження факту спірної поставки товару на вказану суму.

Крім того, суд зауважує, і як зазначено вище, що п. 5.5 -5.7 договору № 14 та ч. 1 ст. 692, ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, визначено, що належним, допустимим та достатнім доказом в підтвердження виконання відповідачем за первісним позовом обов`язку з поставки товару згідно замовлення позивача за первісним позовом від 07.02.203 в частині поставки 130 куб. м на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Костобобрів, вул. Шкільна, 21 (Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст.) є видаткова накладна, підписана саме сторонами договору, проте, матеріали справи не містять такого доказу в підтвердження виконання відповідачем за первісним позовом свого обов`язку з постачання товару у позивачу за первісним позовом згідно замовлення останнього від 07.02.2023, зокрема як щодо замовленого обсягу щодо вказаного закладу освіти -130 м куб., так і загального обсягу замовлення - 360 м куб., так і сверджуваного відповідачем за первісним позовом обсягу 33,67 куб. м на суму 34 814, 78 грн.

Наведене також підтверджується наявним у справі листуванням між сторонами, яке враховано судом в контексті саме дослідження обставин справи при вирішенні існуючого спору.

При цьому, зазначення позивачем у первісному позові про надходження до закладу освіти певної частини замовленого обсягу деревини, не спростовує обов`язок суду дослідити вказані обставини, з урахуванням дослідження саме первинних доказів в підтвердження здійснення між сторонами відповідної господарської операції на спірну суму та виникнення відповідних наслідків такої господарської операції, у випадку її підтвердження або непідтвердження наявними у справі доказами під час дослідження доводів сторін..

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до статті 2 Закону, він поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 3 Закону, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Також, згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1994, господарські операції господарюючих суб`єктів фіксуються та підтверджуються первинними документами, складеними та оформленими відповідно до вимог зазначеного Положення; первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, від імені якого складено документ, назва документа, дата та місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі), посади, підписи та прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та складання первинного документу; первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік.

Згідно з пунктом 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

При цьому, слід зазначити, що вимоги Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" щодо правильності оформлення первинних документів, передбачають наявність в документах такого реквізиту, як "інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції" лише альтернативно такому обов`язковому реквізиту, як особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 у справі № 910/14900/19 зазначив, що за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відображають реальні господарські операції та відповідають вимогам закону, зокрема ст. 9 Закону "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Згідно з положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції, і власне, її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

З урахуванням наведеного, доводи відповідача за первісним позовом про те, що факт поставки товару - деревини дров`яної за накладною № 14/1 від 02.03.2023 в кількості 33, 67 куб. м на суму 34 814, 78 грн підтверджується сукупністю доказів, наявних у справі, зокрема наданими ним копіями договору купівлі - продажу деревини дров`яної від 20.01.2023 № 20/01-2023 між продавцем - ФОП Омельченко О.О. та покупцем - ФОП Оріховським Є.П., видаткову накладну від 02.03.2023 № 20/01-1 на суму 28 696,00 грн посвідчення якості продукції № 1, договір № 1 на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.03.2023, копію товарно - транспортної накладної № 1 від 02.03.2023 та копію відповіді від 11.10.2023 № 01-27/74 на адвокатський запит, в підтвердження того факту, що саме цей товар було доставлено до Костобобрівського ЗСО І-ІІІ ст., судом відхиляються, з огляду на те, що вказані документи як кожен окремо, так і у їх сукупності жодним чином не підтверджують виникнення та фіксацію господарської операції з спірної поставки товару за договором № 14 саме між позивачем за первісним позовом та відповідачем за первісним позовом, адже вказані документи не є первинним бухгалтерськими документами згідно вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1994, саме в підтвердження факту виникнення/здійснення господарської операції, зокрема і спірної , на заявлену позивачем за зустрічним позовом суму.

Отже, з урахування наведеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт поставки відповідачем за первісним позовом позивачу за первісним позовом стверджуваного відповідачем за первісним позовом обсягу 33, 67 куб. м на суму 34 814, 78 грн, так і згідно загального обсягу замовлення позивача за первісним позовом від 07.02.2023, зокрема щодо замовленого обсягу стосовно Костобобрівського ЗСО І-ІІІ ст. -130 м куб., як і загального обсягу замовлення у 360 м куб. (130 куб.м. на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Костобобрів, вул. Шкільна, 21 (Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст.); 100 м куб. на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Тимоновичі, вул. Шевченка, 1, Тимоновицький ЗСО І-ІІІ ст.; 110 м куб. на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Олександрівська, вул. Шевченка, 22, Олександрівський ЗСО І-ІІІ ст.; 20 м. куб. на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Янжулівка, вул. Гагаріна,23, (Янжулівська філія І-ІІ ст. Семенівської гімназії № 2) матеріалами даної справи не підтверджується, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази в підтвердження виникнення між сторонами господарської операції саме з поставки товару за договором № 14 (як на обсяг 33,67 куб. м, так і на обсяг 360 куб.м), адже відповідачем за первісним позовом не доведено факт здійснення відповідної господарської операції, зокрема і на стверджувану ним спірну суму за зустрічним позовом - 34 814, 78 грн.

Стосовно доводів позивача за первісним позовом про те, що частина товару була поставлена до закладу освіти відповідачем за первісним позовом, проте, була такою, що не відповідала вимогам щодо якості про що представниками закладу освіти було складено відповідний акт № 1 - суд зазначає, що вказані обставини не спростовують факт порушення відповідачем за первісним позовом своїх обов`язків щодо поставки замовленого обсягу товару згідно замовлення від 07.02.2023 - 130 м куб. деревини на користь Костобобрівського ЗСО І-ІІІ ст. у встановлений заявкою строк (не пізніше 06.03.2023), і складання вказаного акту не впливає на встановлений судом факт саме порушення відповідачем за первісним позовом вказаного обов`язку.

При цьому суд зазначає, що доводи учасників спору стосовно як Акту прийняття деревини дров?яної № 1 від 03.03.2023, який складений та підписаний комісією Костобобрівського закладу ЗСО І-ІІІ ступенів, в якому зафіксовано, що під час приймання деревини від ФОП Оріховський Є.П. було встановлено, що частина деревини не відповідає умовам, викладеним у п. 2.1 договору № 14,так і доводи стосовно його відповідності/невідповідності Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю (затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66 П-7) - не впливають на вищенаведені висновки суду, і вказаний Акт хоча і дійсно складений представниками закладу освіти, без виклику представників замовника та постачальника, проте, не є тим доказом, який спростовує вищенаведені обставини, встановлені судом, зокрема не спростовує обставину порушення відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань за договором № 14 в частині поставки обумовленого обсягу товару.

Щодо долучених до матеріалів справи позивачем за первісним позовом фотоматеріалів, та долучених відповідачем за первісним позовом скрін-шотів стосовно листування сторін стосовно спірних правовідносин за договором № 14 , суд зазначає, що вони не можуть бути доказами саме підтвердження факту наявності та /або відсутності спірної поставки, оскільки наведені матеріали не надають змогу з переконливою достовірністю встановити як осіб такого листування та їх ідентифікацію згідно з частиною 1 статті 5, частинами 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", так і приналежність фотографій саме до спірних правовідносин, у зв`язку з чим вказані докази судом не приймаються до уваги.

Висновки щодо застосування норм, визначених частиною 1 статті 5, частинами 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 28.12.2019 у справі № 922/788/19, за якою роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Проте неприйняття вказаних доказів, не спростовує вищенаведених висновків суду у вказаній справі.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

З урахуванням викладеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем за первісним позовом доведено в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України факт порушення відповідачем за первісним позовом договірних зобов`язань за укладеним між сторонами договором № 14, а саме нездійснення поставки товару згідно замовлення позивача за первісним позовом від 07.02.2023, як щодо сверджуваного відповідачем за первісним позовом обсягу 33, 67 куб. м на суму 34 814, 78 грн, так і згідно загального обсягу замовлення позивача за первісним позовом від 07.02.2023, зокрема щодо замовленого обсягу стосовно Костобобрівського ЗСО І-ІІІ ст. -130 м куб., так і загального обсягу замовлення у 360 м куб., у встановлений заявкою строк (не пізніше 06.03.2023), у зв`язку з чим відповідачем за первісним позовом допущено невиконання своїх зобов`язань за договором № 14 , що в силу приписів п. 7.1 договору № 14 та ст ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України є підставою для застосування до відповідача за первісним позовом штрафних санкцій, обумовлених договором, зокрема п. 7.2.

Пунктом 7.2 договору № 14 визначено, що за непоставку, несвоєчасну поставку або недопоставку товару, постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0, 1% від вартості непоставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки , а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 1% від вказаної суми.

Так, позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення з відповідача за первісним позовом 12 147, 48 грн. пені (за період з 07.03.2023 (наступний день після дати поставки, обумовленої замовленням від 07.02.2023) по 11.04.2023 включно (дата, визначена позивачем за первісним позовом самостійно, як гранична щодо нарахування, з урахуванням реалізованого права на одностороннє розірвання договору)) та штраф у розмірі 3 374, 25 грн за прострочення виконання обов`язку понад 30 днів (1%), взявши за ставку нарахування вартість 326,33 куб.м. деревини (ціна за 1 куб.м. - 1 034 грн. (п. 3.2 договору)), тобто 337 425, 22 грн, та не виходячи за межі загального обсягу поставки за замовленням від 07.02.2023 (який складав 360 куб. м).

Дослідивши поданий позивачем за первісним позовом розрахунок, суд погоджується з вказаним розрахунком щодо сум, строків і ставок нарахувань, які не виходять за межі позовних вимог та заявлені позивачем за первісним позовом, і відповідно, розглядаються судом в призмі принципу диспозитивності, згідно з приписами ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягають стягненню 12 147, 48 грн пені та штраф у розмірі 3 374, 25 грн, а тому вимоги в цій частині визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення з відповідача за первісним позовом 1 137, 40 грн штрафу за порушення умов договору щодо якості товару, обрахований позивачем за первісним позовом на підставі п. 7.3 договору № 14, з урахуванням наявності акту № 1 від 03.03.2003 прийняття деревини дровяної, яким встановлено неякісність поставлених 11 куб.м. деревини.

Суд, розглянувши вимогу позивача за первісним позовом в цій частині, встановив, що оскільки (1) факт поставки відповідачем за первісним позовом позивачу за первісним позовом сверджуваного відповідачем за первісним позовом обсягу 33, 67 куб.м на суму 34 814, 78 грн, так і згідно загального обсягу замовлення позивача за первісним позовом від 07.02.2023, зокрема, щодо замовленого обсягу стосовно Костобобрівського ЗСО І-ІІІ ст. -130 м куб., як і загального обсягу замовлення у 360 м куб. - матеріалами даної справи не підтверджується, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази в підтвердження виникнення між сторонами господарської операції саме з поставки товару за договором № 14 (як на обсяг 33, 67 куб.м, так і на обсяг 360 куб.м), (2) Акт № 1 від 03.03.2003 прийняття деревини дров`яної хоча і дійсно складений представниками закладу освіти, без виклику представників замовника та постачальника, проте, не є тим доказом, який спростовує вищенаведені обставини, встановлені судом стосовно відсутності належних та допустимих доказів в підтвердження взагалі факту поставки, що в сукупності свідчить про відсутність обумовлених законом та договором підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді штрафу, обумовленого п. 7.3 договору № 14.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом 1 137, 40 грн штрафу за порушення умов договору щодо якості товару, обрахований позивачем за первісним позовом на підставі п. 7.3 договору № 14 - задоволенню не підлягає.

Щодо зустрічного позову

Так, вимоги за зустрічним позовом мотивовані тим, що позивачем за зустрічним позовом було здійснено поставку товару за договором на суму 34 814, 78 грн, який прийнято замовником, що підтверджується видатковою накладною № 14/1 від 02.03.2023.

Таким чином, на підставі п. 4.1 договору у відповідача за зустрічним позовом виник обов`язок по оплаті отриманого товару, який ним не виконано, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 34 814, 78 грн за поставлений, але не оплачений товар.

В свою чергу, як встановлено судом вище, в матеріалах справи відсутній оригінал письмового доказу - накладної щодо поставки позивачем за зустрічним позовом на користь відповідача за зустрічним позовом товару у кількості 33, 67 м куб. на суму 34 814, 78 грн, місце приймання товару - Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст., оригінал вказаної накладної відсутній у сторін спору, що підтверджується як довідкою позивача за зустрічним позовом № 1 від 01.09.2023, так і довідкою відповідача за зустрічним позовом від 08.12.2023 № 01-19/264, які надані суду під час розгляду справи.

З огляду на викладене, враховуючи в сукупності (1) приписи ст. ст. 76-79, ч. 1, 2 ст. 91, ч. 6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, (2)обставину неподання оригіналу такого доказу та (3) відсутність його оригіналу у сторін спору, суд не бере до уваги наявний у справі (наданий позивачем за зустрічним позовом) примірник видаткової накладної № 14/1 від 02.03.2023 на суму 34 814, 78 грн (у вигляді фотокопії), як такий, що не є допустимим доказом в підтвердження факту спірної поставки товару на вказану суму.

Крім того, п. 5.5 -5.7 договору № 14 та ч. 1 ст.692, ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, визначено, що належним, допустимим та достатнім доказом в підтвердження виконання відповідачем за первісним позовом обов`язку з поставки товару згідно замовлення позивача за первісним позовом від 07.02.203 в частині поставки 130 куб.м. на адресу: Новгород-Сіверський район, с. Костобобрів, вул. Шкільна, 21 (Костобобрівський ЗСО І-ІІІ ст.) є видаткова накладна, підписана саме сторонами договору, проте, матеріали справи не містять такого доказу в підтвердження виконання відповідачем за первісним позовом свого обов`язку з постачання товару у позивачу за первісним позовом згідно замовлення останнього від 07.02.2023, зокрема як щодо замовленого обсягу щодо вказаного закладу освіти -130 м куб., так і загального обсягу замовлення - 360 м куб., так і сверджуваного відповідачем за первісним позовом обсягу 33, 67 куб.м. на суму 34 814, 78 грн.

Наведене також підтверджується наявним у справі листуванням між сторонами, яке враховано судом в контексті саме дослідження обставин справи при вирішенні існуючого спору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом не доведено в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України виконання ним свого зобов`язання за договором № 14 щодо поставки відповідачу за зустрічним позовом товару на спірну суму 34 814,78 грн, а отже, не доведено в розумінні ч. 1 ст. 692, ст. 712 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України виникнення у відповідача за зустрічним позовом грошового зобов`язання з оплати такого товару на спірну суму, а отже не доведено і невиконання такого, а тому вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за зустрічним позовом заборгованості за договором № 14 в сумі 34 814, 78 грн - не є законними та обґрунтованими, не були доведені в розумінні наведених приписів процесуального закону, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи те, що відповідачем за зустрічним позовом не було допущено порушення виконання грошового зобов`язання на спірну суму перед позивачем за зустрічним позовом, а тому наявні обумовлені ст. 625 Цивільного кодексу України підстави для застосування обумовленої законом відповідальності за порушення грошового зобов`язання у вигляді стягнення 3% річних та інфляційних втрат, як і підстави для застосування штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу - відсутні.

Додатково суд зазначає, що штраф у розмірі 2 437,03 грн заявлено позивачем за зустрічним позовом на підставі ст. 231 Господарського кодексу України, яка передбачає нарахування такого саме за порушення негрошового зобов`язання, і відповідно, правова підстава нарахування вказаного штрафу позивачем за первісним позовом також є необґрунтованою.

З огляду на викладене, вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за зустрічним позовом пені у розмірі 4 769, 62 грн, штрафу за прострочення понад 30 днів у розмірі 2 437, 03 грн, інфляційних втрат у розмірі 1 054, 61 грн, 3% річних у розмірі 392, 02 грн - не є законними та обґрунтованими, не були доведені в розумінні вищенаведених приписів процесуального закону, а тому задоволенню не підлягають.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників спору та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Усі інші міркування, доводи та обґрунтування учасників справи судом враховані, проте є такими, що не впливають на висновки суду у даному рішенні щодо оцінки спірних правовідносин в контексті існуючого спору.

Додатково суд при вирішенні спору звертається до висновків Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, які зводяться до того, що суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)). Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновків щодо наявності підстав для часткового задоволення первісних позовних вимога саме: з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню на користь позивача за первісним позовом 12 147, 48 грн пені та штраф у розмірі 3 374, 25 грн, а у задоволенні вимог за первісним позовом щодо стягнення 1 137, 40 грн штрафу за порушення умов договору щодо якості товару, обрахований позивачем за первісним позовом на підставі п. 7.3 договору № 14 - слід відмовити. У задоволенні зустрічного позову слід відмовити повністю.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України:

- з Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича підлягає стягненню на користь Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області, підлягає стягненню 2 500, 75 грн судового збору за подачу позову, залишивши решту судового збору за подачу первісного позову за позивачем за первісним позовом;

- судовий збір за подачу зустрічного позову слід залишити за Фізичною особою підприємцем Оріховським Євгеном Петровичем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Первісний позов Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області до Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича (код НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області (, місцезнаходження: 15400, Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, м. Семенівка, вул. Червона Площа, 6) 12 147, 48 грн пені, 3 374, 25 грн штрафу та 2 500, 75 грн судового збору за подачу позову.

У іншій частині позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Оріховського Євгена Петровича до Відділу освіти, молоді та спорту Семенівської міської ради Чернігівської області про стягнення основної заборгованості за поставлений товар у розмірі 34 814, 78 грн, пені у розмірі 4 769, 62 грн, штрафу за прострочення понад 30 днів у розмірі 2 437, 03 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 054, 61 грн, 3% річних у розмірі 392, 02 грн відмовити повністю.

Судовий збір за подачу зустрічного позову залишити за Фізичною особою підприємцем Оріховським Євгеном Петровичем.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.01.2024

Суддя В.І. Ярошенко