РІШЕННЯ

Іменем України

15 січня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/1383/23
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом: Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035;

e-mail: ;

до відповідача: фізичної особи підприємця Лайко Алли Володимирівни,

АДРЕСА_1 ;

предмет спору: про стягнення неустойки (у формі пені) в сумі 204000,00 грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Чепурний В.В. адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія СВ № 1070508, виданий 23.11.2023.

У судовому засіданні 15.01.2024, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

05.10.2023, надійшла позовна заява Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до фізичної особи підприємця Лайко Алли Володимирівни (далі ФОП Лайко А.В.) про стягнення неустойки (у формі пені) в сумі 204000 грн, нарахованої за прострочення виконання вимог рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.12.2021 № 60/95-р/к Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу (cправа № 8/60/8-рп/к.21).

Ухвалою суду від 09.10.2023 дана позовна заява прийнята до розгляду; відкрите провадження в справі за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначене на 08.11.2023; учасникам справи встановлені строки для подачі до суду заяв по суті заявлених вимог.

08.11.2023, у підготовче засідання прибула представник позивача, участь якої забезпечена в режимі відеоконференції (ухвала від 16.10.2023); відповідач у судове засідання не прибула, ухвала направлена на адресу її державної реєстрації згідно з даними з ЄДРПОУ (витяг з якого наявний в матеріалах справи), повернута за зворотною адресою, без її отримання з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Керуючись п. 1 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), з метою дотримання прав відповідача на участь у судовому розгляді спору, суд постановив відкласти підготовче засідання на 22.11.2023 о 12:00, про що остання повідомлена в порядку статей 120, 121 ГПК України, засобами поштового зв`язку за адресою її державної реєстрації.

За п. 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлене судом за належною адресою і повернуте поштою з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Факт неотримання поштової кореспонденції за офіційною адресою реєстрації сторони не може вважатися поважною причиною невиконання стороною вимог ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка в належному порядку зареєстрована за такою адресою.

З урахуванням наведеного, відповідачка вважається належним чином повідомленою про відкриття провадження в справі № 927/1383/23, натомість в установлений судом строк правом на подачу відзиву на позов не скористалась, проти заявлених вимог не заперечила.

22.11.2023, у підготовче засідання прибула представник позивача, участь якої забезпечена в режимі відеоконференції (ухвала від 08.11.2023); відповідачка в судове засідання не з`явилась, ухвала направлена на її адресу (за даними АТ "Укрпошта") не вручена під час доставки.

За результатами підготовчого засідання, суд постановив продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 календарних днів та, керуючись п. 3 частини 2 статті 185 ГПК України, закрити підготовче провадження, призначити справу до розгляду по суті на 13.12.2023, про що відповідачка повідомлена в порядку статей 120, 121 ГПК України.

12.12.2023, від відповідачки, через систему «Електронний суд», надійшло клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву на позов з проханням продовжити строк для подання відзиву на позов, оскільки вона не отримувала процесуальні документи в справі засобами поштового зв`язку, через те що фактично не перебуває за адресою реєстрації; про відкриття провадження в справі дізналась через застосунок Дія шляхом отримання судової повістки про призначення справи до розгляду по суті.

Також, 12.12.2023, через систему «Електронний суд», від відповідачки надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з неможливістю взяти участь у справі 13.12.2023.

13.12.2023, у судове засідання прибув повноважний представник позивача, участь якого забезпечена в режимі відеоконференції (ухвала від 22.11.2023); відповідач повторно (втретє) до суду не прибула.

У судовому засіданні суд відмовив у задоволенні клопотання про продовження строку на подачу відзиву на позов (ухвала від 13.12.2023) та розпочав розгляд справи по суті.

Суд заслухав повноважного представника позивача, який позов підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Суд, з метою забезпечення права відповідача на судовий захист, задовольнив клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи.

13.12.2023, суд, на підставі частини 1 статті 216 ГПК України, відклав розгляд справи по суті на 15.01.2024 на 14:00, про що відповідачка повідомлена ухвалою від 13.12.2023 в порядку статей 120, 121 ГПК України.

15.01.2024, у судове засідання прибув повноважний представник відповідача; повноважний представник позивача в судове засідання не прибув, натомість, клопотав вирішити спір за наявними матеріалами, позов підтримав у повному обсязі.

Суд продовжив розгляд справи по суті та заслухав повноважного представника відповідача, який усно проти задоволення позову заперечив.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 40 Господарського кодексу України (далі - ГК України) державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. За частиною 6 вказаної статті, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення в установленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

За приписами частини 1 статті 41 ГК України законодавство, що регулює відносини, які виникають у зв`язку з недобросовісною конкуренцією, обмеженням та попередженням монополізму, складається з ГК України, закону про Антимонопольний комітет України та інших законодавчих актів.

Частина 1 статті 5 Закону України Про Антимонопольний комітет України передбачає, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України Про захист економічної конкуренції, Про захист від недобросовісної конкуренції цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Частиною 1 статті 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України унормовано, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання в визначені ними строки.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 25 Закону України Про Антимонопольний комітет України з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення несплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Зі змісту частини 1 статті 5 Закону України Про захист економічної конкуренції вбачається, що узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

За п. 4 частини 2 статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції антиконкурентними узгодженими діями, зокрема визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Відповідно до п. 1 статті 50 та статті 51 Закону України Про захист економічної конкуренції порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії. Порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За приписами статті 257 ГК України справи про порушення антимонопольно-конкурентного законодавства розглядаються Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями в порядку, встановленому законом.

Виходячи зі змісту п. 1 частини 1 статті 48, частини 1 статті 52 Закону України Про захист економічної конкуренції за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Зокрема, органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання - юридичних осіб.

Відповідно до статті 251 ГК України та статей 50, 52 Закону України Про захист економічної конкуренції порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а саме антиконкурентні узгоджені дії, тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу. За антиконкурентні узгоджені дії накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2021, рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за № 60/95-р/к у справі № 8/60/8-рп/к.21 визнано, що Приватне підприємство Торг-Авто та фізична особа підприємець Лайко Алла Володимирівна вчинили порушення, передбачене п. 1 статті 50 та п.4 частини 2 статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі в тендерній процедурі закупівлі Електричне обладнання для двигунів і транспортних засобів електрообладнання для автомобілів) ДК 021:2015-31610000-5_7179264, яка проводилась акціонерним товариством Укрпошта в особі Чернігівської дирекції, ідентифікатор закупівлі UA-2019-04-09-002565-а (п. 1 рішення).

Одночасно вказаним рішенням визнано, що зазначені суб`єкти господарювання вчинили порушення, передбачене п. 1 статті 50 та п. 4 частини 2 статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції в вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі в тендерній процедурі закупівлі Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (шиномонтажні послуги та послуги з балансування коліс), яка проводилась акціонерним товариством Укрпошта в особі Чернігівської дирекції, ідентифікатор закупівлі UA-2019-06-24-001734-а (п. 4 рішення).

Також даним рішенням визнано, що зазначені суб`єкти господарювання вчинили порушення, передбачене п. 1 статті 50 та п. 4 частини 2 статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі в тендерній процедурі закупівлі Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (шиномонтажні послуги, шиноремонтні послуги та послуги з балансування коліс)_9071835, яка проводилась акціонерним товариством Укрпошта в особі Чернігівської дирекції, ідентифікатор закупівлі UA-2019-09-27-002042-b (п. 7 рішення).

Окрім зазначеного, цим рішенням накладені штрафи на фізичну особу підприємця Лайко Аллу Володимирівну за кожне з зазначених порушень законодавства про захист економічної конкуренції в загальному розмірі 204000,00 грн (по 68000,00 грн за кожне з порушень).

Позивач, супровідним листом від 17.12.2021 за № 60-02/9243, направив відповідачу копію рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.12.2021 за № 60/95-р/к у справі № 8/60/8-рп/к.21 та повідомив останнього, що штраф, накладений на суб`єкта господарювання за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, має бути сплачений у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Повідомив банківські реквізити за якими має бути сплачений накладений штраф. Роз`яснив відповідачу, що за кожний день прострочення сплати штрафу з нього буде стягнута пеня в розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Даний лист відповідач отримав 18.01.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 835.

Як вбачається з Єдиного реєстру судових рішень, фізична особа підприємець Лайко А.В. скористалась своїм правом на оскарження рішення від 16.12.2021 за № 60/95-р/к у судовому порядку, звернувшись до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.12.2021 за № 60/95-р/к у справі № 8/60/8-рп/к.21, яка ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.06.2022 у справі № 910/2903/22 повернута ФОП Лайко А.В. без розгляду.

Фізичною особою підприємцем Лайко А.В. повторно поданий позов до Господарського суду міста Києва про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.12.2021 за № 60/95-р/к у справі № 8/60/8-рп/к.21, який ухвалою від 09.08.2022 прийнятий до розгляду, відкрите провадження в справі № 910/6787/22 за правилами загального позовного провадження.

10.11.2022, рішенням Господарського суду міста Києва в справі № 910/6787/22 відмовлено у задоволенні позову фізичної особи підприємця Лайко Алли Володимирівни до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.12.2021 за № 60/95-р/к у справі № 8/60/8-рп/к.21.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що в рішенні Господарського суду міста Києва від 10.11.2022 у справі № 910/6787/22 встановлено, що Північним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України цілком правильно та достовірно встановлені і з`ясовані обставини справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, надана їм вірна юридична оцінка. Доказів порушення Північним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України норм процесуального права при прийнятті спірного рішення, судом, при розгляді справи № 910/6787/22, встановлено не було.

Розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Лайко Алли Володимирівни на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2022 у справі № 910/6787/22, ухвалою від 14.12.2022 Північний апеляційний господарський суд витребував у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6787/22; відклав вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

23.01.2023, відкрите апеляційне провадження в справі № 910/6787/22 за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Лайко Алли Володимирівни на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2022 у справі № 910/6787/22.

За результатами апеляційного перегляду, Північний апеляційний господарський суд, постановою від 21.02.2023 залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2022 у справі № 910/6787/22.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2022 у справі № 910/6787/22 набрало законної сили 21.02.2023.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені рішенням від 10.11.2022 Господарського суду міста Києва у справі № 910/6787/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023, обставини щодо вчинення Приватним підприємством Торг-Авто та фізичною особою підприємцем Лайко Аллою Володимирівною правопорушень, передбачених п.1 статті 50 та п.4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі в тендерній процедурі закупівлі, щодо накладення відповідних штрафів, правомірності прийнятого рішення адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.12.2021 у справі № 8/60/8-рп/к.21 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" не потребують повторного доказування в даній справі.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише Закону, отже в рішеннях суду втілюється волевиявлення самої держави, а тому, обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Таким чином, рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.12.2021 № 60/95-р/к у справі № 8/60/8-рп/к.21 не визнане недійсним та не скасоване в порядку встановленому законом, не перебуває на перевірці та/або перегляді в Антимонопольному комітеті України, з огляду на що є чинним та обов`язковим до виконання.

30.03.2023, відповідачка, листом (вх. 60-01/1056), повідомила позивача про часткову сплату штрафу в сумі 104000,00 грн, накладеного рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.12.2021 за № 60/95-р/к у справі № 8/60/8-рп/к.21, про що додала платіжну інструкцію № 115 від 30.03.2023 на суму 104000,00 грн з призначенням платежу: штраф за пор. закон. про захист економ. конкур. зг. ріш. ПМТВ АМКУ від 16.12.2021 № 60-95-р/к та рішення госп.суду м. Києва від 10.11.2022.

Також у листі відповідачка просила позивача подовжити термін сплати залишку несплачених штрафних зобов`язань в сумі 100000,00 грн строком на 5 календарних місяців (до 31.08.2023) рівними частинами по 20000,00 грн щомісяця з можливістю дострокового погашення.

Позивач, листом від 07.04.2023 № 60-02/1671, повідомив відповідачку, що заява про розстрочення накладеного штрафу розглядається органами Антимонопольного комітету України в межах строку для сплати такого штрафу два місяці з дня отримання. Станом на день подання листа відповідачка вже зобов`язана сплатити штраф та нараховану пеню, а отже розстрочення відповідної суми штрафу, що підлягає сплаті, в тому числі нарахованої пені не вбачається за можливе. В розстрочені сплати штрафу відмовлено.

21.04.2023, відповідачка, листом (вх. 60-01/1385), повідомила позивача про сплату решти суми штрафу в розмірі 100000,00 грн, накладеного рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.12.2021 за № 60/95-р/к у справі № 8/60/8-рп/к.21, про що додала платіжну інструкцію № 145 від 20.04.2023 на суму 100000,00 грн з призначенням платежу: штраф за пор. закон. про захист економ. конкур. зг. ріш. ПМТВ АМКУ від 16.12.2021 №60-95-р/к та рішення госп.суду м. Києва від 10.11.2022.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня в розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

При цьому, нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошене - повне чи скорочене).

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження в справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постановах від 23.01.2020 у справі № 910/4585/19, від 22.01.2019 у справі № 915/304/18, від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18, від 27.11.2018 у справі № 910/4081/18, що є обов`язковими для врахування судом першої інстанції при ухваленні рішення в силу частини 4 статті 236 ГПК України.

За частинами 1, 4 статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду в двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлений.

Порушення господарським судом провадження в справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за частиною 1 статті 48 цього Закону, частиною 1 статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини 5 статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини 3 статті 58 цього Закону; а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини 3 статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначене інше.

Виходячи з системного аналізу частин 1 та 4 статті 60 вказаного Закону, оскарження рішення Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду має відбуватись в двомісячний строк з дня одержання такого рішення, який (строк) не може бути відновлений, тоді як порушення господарським судом провадження в справі про визнання недійсним такого рішення, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє лише примусове виконання зазначеного рішення Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду. Зазначений двомісячний строк є присічним, його перебіг не переривається і не зупиняється. Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постановах від 23.01.2020 у справі № 910/4585/19, від 27.11.2018 у справі № 910/4081/18.

Позивач просить стягнути з відповідача 204000,00 грн пені за прострочення сплати штрафу, нарахованої в розмірі 1,5% за період з 14.06.2022 (починаючи з наступного дня після винесення Господарським судом міста Києва ухвали від 13.06.2022 про повернення позовної заяви у справі № 910/2903/22) по 08.08.2022 (день, що передує постановленню ухвали Господарського суду м. Києва від 09.08.2022 про відкриття провадження в справі № 910/6787/22), за період з 11.11.2022 (наступний день після винесення Господарським судом м. Києва рішення від 10.11.2022 у справі № 910/6787/22) по 13.12.2022 (день, що передує постановленню ухвали Північним апеляційним господарським судом від 14.12.2022 у справі № 910/6787/22 про витребування матеріалів справи в суду першої інстанції) та за період з 22.02.2023 (наступний день після винесення Північним апеляційним господарським судом постанови за наслідками апеляційного перегляду судового рішення) по 19.04.2023 (день, що передує дню сплати штрафу в повному обсязі).

Перевіривши правильність нарахування позивачем пені суд установив, що розрахунок відповідає фактичним обставинам справи та здійснений з дотриманням вимог чинного законодавства, в тому числі в частині граничного розміру нарахування пені.

Відповідно до частин 7 та 9 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції у разі несплати штрафу в строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт прострочення сплати відповідачкою накладеного на неї штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, беручи до уваги, що заявлений до стягнення розмір пені не перевищує розмір накладеного на відповідачку штрафу, суд вважає, що вимога позивача про стягнення 204000,00 грн пені за указаний період є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлений статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України, кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідачки в доход Державного бюджету України підлягає до стягнення 204000,00 грн пені за прострочення сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Оскільки заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, за рахунок відповідача має бути відшкодований судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в сумі 3060,00 грн.

Керуючись статтями 13, 14, 42, 46, 73 - 80, 86, 126, 129, 165 - 167, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити повністю позов Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035; ) до фізичної особи підприємця Лайко Алли Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення пені в сумі 204000,00 грн.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця Лайко Алли Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035; ) пеню в сумі 204000,00 грн, шляхом її зарахування в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок: ГУК у Черніг.обл/тг м. Чернігів/21081100, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку № UA0025739, код класифікації доходів бюджету: 21081100 Адміністративні штрафи та інші санкції.

3. Стягнути з фізичної особи підприємця Лайко Алли Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035; , р/р НОМЕР_2 ) 3060,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене та підписане 22.01.2024.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко