ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024м. ХарківСправа № 922/1669/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Попова Олександра Вікторовича, м.Харків
до Харківського квартирно-експлуатаційного управління, м.Харків
про стягнення 384 365,38грн.
за участю представників:

від позивача: Шох К.А.

від відповідача: Сумцова Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Попов Олександр Вікторович (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків (надалі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути 384365,38грн. за спожиті комунальні послуги за електричну енергію, водопостачання та водовідведення за період з березня 2022 по 31.12.2022, а саме за водопостачання та водовідведення - 53047,81грн.; за електроенергію - 76599,61грн. та 254717,96грн. за Договором №1 від 07.11.2022.

Ухвалою від 22.05.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.06.2023.

12 червня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив, просив у задоволенні позову відмовити. При цьому, зазначив, що у відповідності до п. 4.9 Договору користувач (військова частина) зобов`язується укласти із балансоутримувачем договори на відшкодування комунальних послуг. За період 2022 рік військова частина не уклала договори, не підтвердила жодним актом кількість спожитих комунальних послуг, а тому відповідачу не відомо кількість спожитої енергії військовою частиною. Натомість, до позовної заяви позивач надав тільки рахунки підприємств, які надають комунальні послуги, однак з них не вбачається можливість встановлення кількість спожитих саме військовою частиною комунальних послуг. Крім того, відповідач зауважив, що він є неприбутковою установою, тобто утримується за рахунок коштів відповідного (державного) бюджету. Всі витрати такої установи узгоджуються з органом, який уповноважений здійснювати фінансування такої установи, для чого складається кошторис, в який вносяться всі статті витрат. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про Збройні Сили України" передбачено, що фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, відповідач фінансується виключно з Держбюджету. Стаття 51 Бюджетного кодексу зазначає, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

21 червня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач з доводами відповідача не погодився та наполягав на законності позовних вимог. Позивач наголосив, що військовою частиною було підтверджено витрати за водопостачання та водовідведення, а також заборгованість за споживання електроенергії, що підтверджується всіма актами та рахунками, що виставлені комунальними службами, та які підтверджені та засвідчені командиром військової частини.

Ухвалою від 21.06.2023 справу №922/1669/23 передано на розгляд Господарському суду м.Києва за виключною підсудністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 вищевказану ухвалу скасовано, матеріали справи передано на розгляд господарському суду Харківської області.

Ухвалою від 19.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, призначено підготовче засідання на 17.11.2023.

Ухвалою від 17.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 13.12.2023.

Ухвалою від 13.12.2023 розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 05.01.2024.

25 грудня 2023 року від відповідача надійшли пояснення, в яких він зазначив, що наявні матеріали справи не підтверджують наявність заборгованості у визначених позивачем розмірах.

28 грудня 2023 року від позивача надійшли заперечення на вищевказані пояснення, в яких він наполягав на тому, що зауваження відповідача є необґрунтованими з огляду на подання заяви про зменшення розміру позовних вимог. Також, позивач звернув увагу, що сума заборгованості за договором включає в себе суму нарахувань, які виставили позивачу комунальні служби з урахуванням штрафних санкцій. Так як відповідачем не було вчасно компенсовано вартість спожитих послуг, то у зв`язку з цим комунальні служби нарахували ці штрафні санкції позивачу, що має бути беззаперечно відшкодовано відповідачем на користь позивача.

У судовому засіданні 05.01.2024 судом оголошено перерву до 12.01.2024.

10 січня 2024 року від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких він зауважив, що матеріали справи не містять доказів сплати самим позивачем витрат на комунальні послуги, а тому він не має права вимагати їх відшкодування за рахунок відповідача. Також відповідач заперечив проти обґрунтованості включення до складу заборгованості сум нарахованих 3% річних, пені та інфляційних втрат.

Представник позивача в судовому засіданні 12.01.2024 підтримав доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у даному судовому засіданні проти вимог позивача заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та додатково наданих поясненнях, просив у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наданою до позовної заяви Інформаційною довідкою № 325016805 від 07.03.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

07 листопада 2022 року між ОСОБА_1 , як власником/балансоутримувачем/стороною 1, в/ч НОМЕР_1 , як користувачем/стороною 2, та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків, як платником/стороною 3, укладено договір №1 (надалі - Договір), за умовами якого балансоутримувач надає користувачу можливість на спільне безоплатне користування нерухомим майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для власних потреб використання.

Згідно з п. 2.1 Договору користувач вступає в спільне використання майна в термін, указаний в договорі та в акті передачі майна.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що платник зобов`язаний відшкодувати балансоутримувачу всі витрати за комунальні послуги, витрати на утримання та поточний ремонт, які були отримані користувачем за час дії цього договору.

Відповідно до пункту 3.3 Договору всі відшкодування за отримані послуги користувачем за цим договором сплачуються платником, але виключно за погодженням із ним.

Згідно з п. 3.4 Договору підставою для відшкодування платником за користувача комунальних послуг є вставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги балансоутримувачу. З метою відшкодування комунальних послуг балансоутримувач зобов`язаний виставляти рахунки платнику та надати копії рахунків, що виставлені балансоутримувачу постачальними організаціями, які надають комунальні послуги.

За умовами пунктів 4.6 та 8.2 Договору користувач зобов`язаний здійснювати витрати, пов`язані зі спільним використанням Майна, у том числі фактичні комунальні платежі. Платник зобов`язаний відшкодувати балансоутримувачу вартість комунальних послуг, що спожиті користувачем у процесі виконання цього Договору.

Пунктом 10.1 Договору встановлено, що він розпочинає свою дію з 08.03.2022 та впродовж дії воєнного стану, але не довше 31.12.2022.

Обумовлене Договором нерухоме майно було передано користувачу в спільне безоплатне користування за Актом приймання-передачі нерухомого майна від 08.03.2022.

15 січня 2023 року сторонами Договору було укладено Додаткову угоду, в якій зазначено, що у зв`язку з тим, що балансоутримувач придбав у ТОВ "Бізнес-Сервіс" предмет Договору, а саме: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр.Героїв Харкова, 47, на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2021, особові рахунки у комунальних служб не встиг переоформити до введення воєнного стану на території України, тож первинні рахунки щодо нарахування витрат на комунальні послуги виставлялися спеціалізованими організаціями на ТОВ "Бізнес-Сервіс", але платником таких послуг є безпосередньо балансоутримувач, як власник предмету договору. Тож, враховуючи дану обставину, сторони домовились та вирішили внести зміни до Договору, згідно з якими:

- балансоутримувачем визначено ОСОБА_1 як ФОП;

- викладено пункт 3.3 Договору в наступній редакції: "Всі відшкодування за отримані послуги користувачем за цим договором сплачуються платником шляхом переказу коштів на банківський рахунок балансоутримувача";

- викладено пункт 3.4 Договору в наступній редакції: "Підставою для відшкодування платником за користувача комунальних послуг є виставлені рахунки постачальними організаціями, які надають такі послуги. З метою відшкодування комунальних послуг балансоутримувач зобов`язаний надати платнику та користувачу рахунки на проведення відшкодування на банківський рахунок ФОП Попова О.В. та копії рахунків, що виставлені ТОВ "Бізнес-сервіс" постачальниками, які надають комунальні послуги";

- у відповідності до ч.3 ст.631 ЦК України сторони домовились, що умови Договору розповсюджуються на правовідносини, які виникли між ними з 08.03.2022, у т.ч. за п. 1 та п. 2 цієї Додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що первинні рахунки щодо нарахування витрат на комунальні послуги виставлялися спеціалізованими організаціями на ТОВ Бізнес-сервіс", зокрема, на оплату комунальних послуг за електричну енергію, водопостачання та водовідведення за період з березня 2022 р. по 31.12.2022 р. за адресою м. Харків, пр.Героїв Харкова, 47.

З метою впорядкування інформації щодо розмірів та строків оплати за електричну енергію, між ТОВ "Бізнес-сервіс" та ПрАТ Харківенергозбут" 21.03.2023 було складено та підписано Акт звіряння розрахунків за електроенергію за договором про постачання електричної енергії постачальнику універсальних послуг від 01.01.2019 №03-7208.

28 лютого 2023 року позивачем, на виконання умов п.3.4 Договору №1 (з урахуванням положень Додаткової угоди, було надіслано відповідачу вимогу про відшкодування комунальних послуг за договором №1 від 07.11.2022, до якої додано рахунки на оплату комунальних послуг з березня 2022 р. по 31.12.2022 р., що виставлені ТОВ "Бізнес-Сервіс" від постачальників комунальних послуг.

Окрім цього, від ФОП Попова О.В. виставлено рахунки на відшкодування комунальних послуг №34 від 28.02.2023 на суму 53047,31грн. на оплату заборгованості за водопостачання та водовідведення, №37 від 28.02.2023 на суму 254717,96грн. на оплату заборгованості за електроенергію, №42 від 03.03.2023 на суму 76599,61грн. на оплату заборгованості за електроенергію.

Відповідач направив позивачу відповідь, в якій відмовив у здійсненні відшкодування витрат на сплату комунальних послуг, оскільки він є бюджетною установою, яка в своїй діяльності фінансується із державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Фактично проведення бюджетних платежів здійснюється органами Казначейства України в рамках бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів. У зв`язку з наведеним, відповідач не може передати до органу Казначейства України доручення на здійснення платежу згідно з заявленою вимогою ФОП Попова О.В. від 28.02.2023 за Договором №1 від 07.03.2023.

Звертаючись з даним позовом, позивач зазначає, що відповідачем не виконувались взяті на себе зобов`язання за Договором №1 від 07.11.2022 в частині сплати вчасно та в повному обсязі витрат за спожиті електричну енергію, водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим він, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача на свою користь 384365,38грн. за спожиті комунальні послуги за електричну енергію, водопостачання та водовідведення за період з березня 2022 по 31.12.2022, а саме за водопостачання та водовідведення - 53047,81грн.; за електроенергію - 76599,61грн. та 254717,96грн. за Договором №1 від 07.11.2022.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та передав у спільне безоплатне користування нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Харків, пр.Героїв Харкова, 47. В той же час, відповідач свої зобов`язання не виконав та не здійснив відшкодування позивачу витрат за комунальні послуги, які в період з березня 2022 по 31.12.2022 були отримані користувачем, а саме:

- за водопостачання та водовідведення (договір №14790/05-Т-А від 01.07.2021, укладений з КП "Харківводоканал") в розмірі 53047,81грн.;

- за електроенергію в розмірі 76599,61грн. (договір №03-6259 від 18.06.2004, укладений з АТ "Харківобленерго") та 254717,96грн. (договір №03-7208 від 27.05.2005, укладений з АТ "Харківобленерго").

Суд також зауважує, що в матеріалах справи наявні рахунки на оплату за спожиту електричну енергію, Акти звіряння розрахунків за електроенергію, Довідки по нарахуванню та сплаті абонента, які були погоджені Користувачем (командиром військової частини), які підтверджують заявлені позивачем до стягнення суми витрат на комунальні послуги.

28.02.2023 відповідач отримав від позивача вимогу про сплату сум відшкодування вищезазначених комунальних витрат, проте у своїй відповіді у здійсненні такого відшкодування відмовив.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази сплати відшкодування сум комунальних послуг за Договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 384365,38грн. за спожиті комунальні послуги за електричну енергію, водопостачання та водовідведення за період з березня 2022 по 31.12.2022 законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача проти позову спростовуються вищевикладеним, а також наступним.

Доводи відповідача про те, що позивачем не підтверджено кількість спожитих комунальних послуг у 2022 році є необгрунтовнаими, оскільки вказані позивачем суми підтверджені відповідними рахунками на оплату за спожиту електричну енергію, Актами звіряння розрахунків за електроенергію, Довідками по нарахуванню та сплаті абонента, які при цьому були погоджені користувачем.

Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування для здійснення оплат за Договором суд відхиляє, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Законодавством не установлено залежності оплати товару від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" також зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Отже, відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2018 року у справі №904/6252/17, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17, від 07.11.2019 у справі №916/1345/18, від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19.

Стосовно доводів відповідача про необґрунтоване включення до складу сум комунальних витрат додаткових нарахувань у вигляді 3% річних, інфляційних втрат та пені, суд зауважує, що вказані суми були нараховані позивачу з боку надавачів комунальних послуг саме через несвоєчасну оплату таких послуг. При цьому, несвоєчасність оплати була зумовлена безпосередньо бездіяльність відповідача, який своєчасно не здійснював оплату комунальних послуг, що споживалися користувачем за Договором у спірному періоді. Отже, відповідач має обов`язок щодо сплати вказаних коштів на користь позивача.

Доводи відповідача про те, що позивачем не надано доказів фактичного понесення витрат з оплати комунальних послуг, а тому він не має права на їх відшкодування, судом відхиляються, оскільки пунктом 3.4 Договору (в редакції додаткової угоди від 15.01.2023) прямо передбачено, що з метою відшкодування комунальних послуг балансоутримувач зобов`язаний надати платнику та користувачу рахунки на проведення відшкодування та копії рахунків, що виставлені постачальниками, які надають комунальні послуги.

Отже, у даному випадку наявність вищевказаних рахунків є достатньою підставою для здійснення відшкодування відповідачем, а тому позивач згідно умов Договору не має обов`язку доводити фактичну оплату комунальних послуг.

З аналогічних підстав суд не приймає і посилання відповідача на положення п.4.9 Договору, які викладені у його відзиві.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Харківського квартирно-експлуатаційного управління (61024, м.Харків, вул.Пушкінська, буд.61, код 07923280) на користь Фізичної особи-підприємця Попова Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) 384365,38грн. за спожиті комунальні послуги за електричну енергію, водопостачання та водовідведення, 5765,48грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "22" січня 2024 р.

Суддя М.В. Калантай