УХВАЛА

25 січня 2024 року

м. Київ

cправа № 5006/1/23б/2012 (905/317/23)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В. Г.

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Марвей Марін Сервіс" в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Карауш Юлії Вікторівни (вх. № 40/2024)

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2023

у складі колегії суддів: Склярук О. І. (головуючий), суддя Гетьман Р. А., Хачатрян В. С.

та на рішення Господарського суду Донецької області від 18.07.2023

у складі судді Чернова О.В.

у справі № 5006/1/23б/2012 (905/317/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марвей Марін Сервіс" в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Карауш Юлії Вікторівни

до відповідача: Приватного підприємства "Українська економіко-правова група"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа"

про визнання недійсним результатів аукціону та правочину,

в межах справи № 5006/1/23б/2012

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Марвей Марін Сервіс", м. Маріуполь Донецької області

В С Т А Н О В И В:

18.07.2023 рішенням Господарського суду Донецької області у справі №5006/1/23б/2012 (905/317/23) у задоволенні позовних вимог ТОВ "Марвей Марін Сервіс" в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Карауш Ю. В. до Приватного підприємства "Українська економіко-правова група" про визнання недійсним результатів аукціону та правочину - відмовлено.

04.12.2023 постановою Східного апеляційного господарського суду (повний текст постанови складено 12.12.2023) рішення Господарського суду Донецької області від 18.07.2023 у справі № 5006/1/23б/2012 (905/317/23) - залишено без змін.

01.01.2024 (через систему "Електронний суд") ТОВ "Марвей Марін Сервіс" в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Карауш Ю. В. подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 та рішення Господарського суду Донецької області від 18.07.2023 у справі № 5006/1/23б/2012 (905/317/23); прийняти нове рішення, яким визнати недійсним правочин, укладений за результатами проведення 25.08.2021 другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ "Марвей Марін Сервіс" UA-PS-2021-08-13-000017-3, оформленого протоколом проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-08-13-000017-3, підписаним 27.08.2021.

08.01.2024 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В. Г. (суддя-доповідач), суддів: Картере В. І., Погребняка В.Я.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено з 1 січня - 2 684 грн.

Отже звертаючись до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 та рішення Господарського суду Донецької області від 18.07.2023 у справі №5006/1/23б/2012(905/317/23), скаржнику належало сплатити судовий збір у розмірі 5 368 грн (2 684*200%).

Правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги.

Водночас у матеріалах касаційної скарги ТОВ "Марвей Марін Сервіс", які надійшли до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через систему "Електронний суд" , не виявилось вказаних у додатку до касаційної скарги доказів сплати судового збору, про що Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду складено Акт № 32.1-13/1 від 02.01.2024.

Таким чином, касаційна скарга ТОВ "Марвей Марін Сервіс" в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Карауш Ю.В. оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України.

Крім цього, відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною другою статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, порушення яких конкретно норм матеріального та/або процесуального права припустився суд при прийнятті оскаржуваного судового рішення, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цього рішення.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні; навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні; навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи; обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, при цьому, необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої цієї ж статті (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

При цьому правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги. Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.

За змістом статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Всупереч наведеному ТОВ "Марвей Марін Сервіс" в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Карауш Ю.В. у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга, при цьому чітко не зазначено порушення яких саме норм матеріального та/або норм процесуального права припустився суд апеляційної інстанцій та в чому конкретно полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судом при прийнятті оскаржуваної постанови.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Частиною другою статті 292 ГПК України визначено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ "Марвей Марін Сервіс" в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Карауш Ю.В. підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме:

- надати документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 5 368 грн;

- вказати підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга, та чітко зазначити порушення яких саме норм матеріального та/або норм процесуального права припустився суд при ухваленні оскарженого судового рішення у справі №5006/1/23б/2012 (905/317/23), і в чому конкретно полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Марвей Марін Сервіс" в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Карауш Юлії Вікторівни на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 та рішення Господарського суду Донецької області від 18.07.2023 у справі №5006/1/23б/2012 (905/317/23) - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Марвей Марін Сервіс" в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Карауш Юлії Вікторівни строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Марвей Марін Сервіс" в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Карауш Юлії Вікторівни, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Пєсков