ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

22 січня 2024 року Справа №918/404/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Коломис В.В. , суддя Павлюк І.Ю.

представники учасників справи не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу Позивача Акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення господарського суду Рівненської області від 12.09.2023, повний текст якого складено 22.09.2023, у справі №918/404/23 (суддя Романюк Р.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз Збут»

про стягнення 168 657 грн заборгованості за договором гарантії,-

В квітні 2023 року Акціонерне товариство «Мегабанк» (надалі в тексті АТ «Мегабанк», Банк) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз Збут» (надалі в тексті ТОВ «Рівнегаз Збут», Товариство) 168 657,43 грн комісійної винагороди за договором про надання гарантії.(т.1, арк. справи 1-5).

За наслідками розгляду справи №918/404/23 Господарський суд Рівненської області задоволив позов частково, присудивши до стягнення з Товариства на користь Банку 120328,76 грн заборгованості та 1914,90 грн витрат зі сплати судового збору.(т.1, арк.справи 166-179).

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції приймаючи до уваги рішення Правління Національного банку України №261-рш/БТ від 02.06.2022 «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних» та лист ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 15.02.2023 №ТОВВИХ-23-1969 про обмеження строку дії банківської гарантії AT «Мегабанк» з 03.06.2022, дійшов висновку, що Відповідач не виконав умов Договору №400 про надання гарантії від 29.10.2021 щодо оплати 120328,76 грн комісійної винагороди за користування гарантією за період з 01.02.2022 по 02.06.2022.

Крім того, керуючись п.8 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» місцевий суд відхилив твердження Відповідача щодо існування обставин припи-нення зобов`язання Позивача перед Відповідачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 120328,76 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що ненадання оцінки наявним у матеріалах справи доказам шляхом повного, всебічного та безпосереднього їх дослідження є порушенням норм процесуального права, а саме статтей 76, 79, 86, 236 ГПК України, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи та до неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

На думку Скаржника, неправомірними є посилання суду першої інстанції та Відповідача на лист ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» №ТОВВИЗ-23-1969 від 15.02.2023, який є неналежним доказом, адже ґрунтується лише на припущеннях.

Зауважує, що Відповідачем не надано суду листа ТОВ «ЙЕ Енергія» від 13.07.2022, на підставі якого ТОВ «Оператор ГТС України» була повернута банківська гарантія, що на думку Скаржника, свідчить, що саме ТОВ «ЙЕ Енергія» ініціювало повернення даної гарантії.

Апелянт стверджує, що саме з моменту запровадження в АТ «Мегабанк» процедури ліквідації відкликанням банківської ліцензії, банк не міг здійснювати банківську діяльність, в тому числі виконувати зобов`язання перед Відповідачем за договором гарантії. Відтак вважає, що зобов`язання банку за договором про надання гарантії №400 є припиненими саме з 22.07.2022 дня прийняття Правлінням Національного банку України рішення №362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію» АТ «Мегабанк».(т.2, арк.справи 20-24).

26.10.2023 через систему «Електронний суд» до Північно-західного апеляційного господар-ського суду надійшла заява ТОВ «Рівнегаз Збут» про заперечення проти відкриття апеляційного провадження у даній справі. Заявник зазначає, що станом на день подання заперечення, рішення Господарського суду Рівненської області від 12.09.2023 у справі №918/404/23, яким позов АТ «Мегабанк» задоволено частково є виконаним, що стверджується платіжними інструкціями. Від-повідач також заперечує проти відкриття апеляційного провадження, зазначаючи, що АТ «Мега-банк» мало змогу ознайомитися з текстом оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі раніше, адже повний текст рішення складено та підписано 22.09.2023, а в ЄДРСУ було оприлюднено 27.09.2023, проте цього не зробило.(т.2, арк.справи 30-31).

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів повважала, що наведені в ньому мотиви не є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 поновлено строк на оскарження рішення господарського суду Рівненської області, відкрито апеляційне провадження у справі №918/404/23. Крім того, встановлено Відповідачу строк для надання суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Скаржникові копії відзиву, а також визначено здійснювати розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи за наяв-ними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.(т.2, арк.справи 49).

На адресу суду 27.11.2023 надійшов відзив, в якому ТОВ «Рівнегаз Збут» просить залишити апеляційну скаргу АТ «Мегабанк» без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області від 12.09.2023 без змін.(т.2, арк.справи 51-55).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2021 АТ «Мегабанк»-банк та ТОВ «Рівнегаз Збут»-клієнт уклали Договір №400 про надання гарантії (надалі в тексті Договір), відповідно до п.1.1 якого, банк надає клієнту послуги з видачі тендерної гарантії на користь ТОВ «Оператор газотранспортної системи України»-бенефіціар (надалі в тексті ТОВ «Оператор ГТС України») з метою забезпечення виконання клієнтом зобов`язання перед бенефіціаром за закупівлею: Догово-ром транспортування природного газу № від 16.12.2019 (надалі в тексті відповідно гарантія, зобов`язання) на наступних умовах: сума гарантії 12 000 000,00 UAH; строк дії гарантії до 28 жовтня 2022 року включно.

Відповідно до п.п.2.1.2 п.2.1 Договору, банк зобов`язується у випадку отримання від бенефіціара протягом строку дії гарантії письмової вимоги (що відповідає умовам гарантії), а також усіх документів, передбачених умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено), про оплату банком зобов`язань за гарантією в зв`язку з тим, що клієнт порушив зобов`язання, здійснити платіж по гарантії на користь бенефіціара на суму, що вказана в письмовій вимозі.

Згідно п.п.2.3.1 п.2.3 Договору, за надання банком послуг згідно Договору клієнт зобов-язується щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця протягом строку дії гарантії сплачувати банку комісійну винагороду в розмірі 3,0% відсотки річних із розрахунку суми гарантії, фактичної кількості днів у місяці та у році. Комісійна винагорода сплачується на рахунок № НОМЕР_1 , у АТ «Мегабанк». У разі здійснення банком платежу по гарантії протягом 3-х робочих днів з дати от римання повідомлення банку додатково сплатити банку комісійну винагороду у розмірі 0,5% від суми платежу за гарантією, мін. 800,00 грн на рахунок № НОМЕР_2 у АТ «Мегабанк».

Клієнт зобов`язується у разі сплати банком (бенефеціару) будь-яких сум згідно гарантії сплачувати банку комісію в розмірі 25% річних від сплаченої банком суми за весь період з дати сплати до повного відшкодування банку вказаних сум. Сплата комісії здійснюється в національній валюті України на рахунок № НОМЕР_2 банку щомісячно до дати повного відшкодування, не пізніше 30 числа місяця, у якому нарахована комісія. У випадку, якщо 30 число місяця є неробочим днем, сплата здійснюється в останній робочий день місяця.(п.п.2.3.4 п.2.3 Договору).

Клієнт вправі отримувати інформацію від банку стосовно припинення гарантії чи отримання від бенефіціара письмової вимоги про оплату за гарантією.(п.2.4.1 Договору).

Згідно п.5.1 Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 28.10. 2022, але не менше ніж до повного виконання сторонами усіх зобов`язань за Договором.

Згідно п.5.2 Договору, зобов`язання банку перед бенефіціаром припиняється у разі: 1) сплати суми, на яку видано гарантію; або 2) закінчення строку дії гарантії або після настання дати закінчення дії гарантії, або настання обставин (події), за яких строк дії гарантії є закінченим, у тому числі: відмови бенефіціара від своїх прав за гарантією шляхом повернення її оригіналу до банку або шляхом подання банку письмового повідомлення про звільнення його від обов`язків за гарантією; 3) в інших випадках, передбачених законодавством.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено відтисками їх печаток.(т.1, арк.справи 27-29).

Матеріалами справи стверджено, що Товариство взяті на себе за умовами Договору зобов`язання щодо сплати комісійної винагороди Банку виконав частково на суму 93 698,72 грн за період з 29.10.2021 по 31.01.2022. Поруч з тим, непогашеною залишилася заборгованість за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 в сумі 168 657,43 грн.

Як встановлено місцевим судом та не заперечується сторонами, 02.06.2022 Правлінням Національного банку України (надалі в тексті НБУ) прийнято рішення №261-рш/БТ «Про відне-сення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних», відповідно до якого вирішено віднести АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних.(т.1, арк.справи 9-18).

Крім того, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.06.2022 прийнято рішення №383 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Мегабанк» та деле-гування повноважень тимчасового адміністратора банку» яким вирішено розпочати процедуру виведення Банку з ринку і запровадити в ньому тимчасову адміністрацію строком на один місяць з 03.06.2022 по 02.07.2022 (включно).(т.1, арк.справи 20-21).

З метеріалів справи вбачається, що листом ТОВ «Оператор ГТС України» №ТОВВИХ-23-1969 від 15.02.2023 «Щодо надання відповідей на адвокатські запити» повідомлено, що з 03.06.2022 на інформаційній платформі було обмежено строк дії банківської гарантії AT «Мегабанк».(т.1, арк.справи 60-62).

Згідно витягу з інформаційної платформи ГТС 03.06.2022 ТОВ «Оператор ГТС України» відхилив номінації/реномінації Відповідача-ТОВ «Рівнегаз Збут».(т.1, арк.справи 58-59).

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Рівнегаз Збут» листом №33701-Сл-3446-0722 від 20.07.2022 вимагало у Банку припинити нарахування комісійної винагороди за Договором №400 про надання гарантії від 29.10.2021 та повідомило про відмову оплачувати надалі комісійну винагороду на користь АТ «Мегабанк» згідно Договору.(т.1, арк.справи 63-64).

Правлінням НБУ 21.07.2022 прийнято рішення №362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Мегабанк».(т.1, арк.справи 22-23).

Крім того, 21.07.2022 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №506 «Про початок процедури ліквідації АТ «Мегабанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким вирішено: припинити тимчасову адміністрацію в АТ «Мегабанк»; відкликати повноваження тимчасового адміністратора у начальника відділу запровад-ження тимчасової адміністрації управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Штогрін І.В.; розпочати процедуру ліквідації у АТ «Мегабанк» строком на три роки з 22.07.2022 по 21.07.2025 включно.(т.1, арк.справи 24-25).

Матеріалами справи стверджено, що ТОВ «Рівнегаз Збут» листом №33701-Сл-3789-0822 від 30.08.2022 повторно вимагало від АТ «Мегабанк» припинити нарахування комісійної виснаго-роди за Договором від 29.10.2021 та повідомило про відмову в подальшому оплачувати комісійну винагороду згідно Договору.(т.1, арк. справи 65-66).

Вбачається, що листом №1426 від 21.09.2022 Позивач повідомив Відповідача про припи-нення зобов`язань АТ «Мегабанк» за Договором гарантії від 29.10.2021 з моменту запровадження процедури ліквідації, а саме з 22.07.2022. При цьому, у вказаному листі банк зазначив про наявність у Відповідача перед Позивачем заборгованості та вимагав погасити 168 657,43 грн заборгованість зі сплати комісії за Договором гарантії за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 включно.(т.1, арк.справи 33-34, 67-68).

Порушення умов Договору зі сплати Відповідачем комісійної винагороди за користування гарантією стало підставою для звернення АТ «Мегабанк» з даним позовом до суду за захистом порушеного права.

Як зазначалось вище, рішенням господарського суду Рівненської області від 12.09.2023 позов задоволено частково.(т.1, арк.справи 166-179).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Позивача безпідставна і не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Предметом спору є стягнення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором гарантії.

Господарський договір, відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов-язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Зобов`язанням, згідно ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (борж-ник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарсь-ких відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відпо-відно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов-язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання госпо-дарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особ-ливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного Виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування госпо-дарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 560 ЦК України передбачено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ч.1 ст.200 ГК України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Згідно з ст.561 ЦК України, гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Гарант має право на оплату послуг, наданих ним боржникові.(ст.567 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 (надалі в тексті Кодекс ГТС), з метою забезпечення виконання зобов`язань замовника послуг транспортування щодо оплати послуг оператора газо-транспортної системи за договором транспортування природного газу замовник послуг транс-портування зобов`язаний надавати оператору газотранспортної системи фінансове забезпечення у випадках та відповідно до вимог, встановлених у цьому Кодексі, або здійснити попередню оплату таких послуг на підставі договору транспортування природного газу.

Відповідно до пункту 3 глави 2 розділу VIII Кодексу ГТС фінансове забезпечення виконання замовником послуг транспортування зобов`язань щодо оплати за вчинення дій з врегулювання добового небалансу обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї, надається оператору газотранспортної системи в одній або декількох з таких форм:

- банківської гарантії;

- передачі замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи в якості фінансового забезпечення грошових коштів на підставі договору транспортування природного газу.

Матеріалами справи стверджено, що 29.10.2021 з моменту укладення Договору між сто-ронами виникли відносини про надання банківської гарантії.

За умовами п.1.1 Договору №400 від 29.10.2021, Банк надає Клієнту послуги з видачі тендерної гарантії на користь Оператор ГТС з метою забезпечення виконання Клієнтом зобов`язання перед Бенефіціаром за закупівлею: Договором транспортування природного газу № від 16.12.2019 на наступних умовах:

- сума гарантії 12 000 000,00 грн;

- строк гарантії до 28.10.2022 включно.

Згідно з п.2.3.1 Договору про надання гарантії за надання Банком послуг за цим Договором Клієнт зобов`язується щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця протягом строку дії Гарантії сплачувати Банку комісійну винагороду в розмірі 3,0% відсотки річних із розрахунку суми Гарантії, фактичної кількості днів у місяці та у році.

Таким чином, Договір про надання гарантії передбачає надання Банку гарантії платежу на користь Оператора ГТС в якості забезпечення виконання ТОВ «Рівнегаз Збут» зобов`язання перед Оператором ГТС за договором транспортування природного газу, а також сплату ТОВ «Рівнегаз Збут» комісії Банку за надання останнім вказаної гарантії.

Матеріалами справи стверджено, що взяті на себе договірні зобов`язання зі сплати комісійної винагороди Товариство виконало частково на суму 93 698,72 грн за період з 29.10.2021 по 31.01.2022. Поруч з тим, на переконання Банку непогашеною залишилася заборгованість за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 в сумі 168 657,43 грн.

Поруч з тим, п.1.1 Глави 1 Розділу V Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 №368, визначено, що ліквідність банку це здатність банку забезпечити своєчасне виконання своїх грошових зобов`язань, яка визначається збалансованістю між строками і сумами погашення розміщених активів та строками і сумами виконання зобов`язань банку, а також строками та сумами інших джерел і напрямів використання коштів (надання кредитів, інші витрати).

Банківська діяльність піддається ризику ліквідності ризику недостатності надходжень грошових коштів для покриття їх відпливу, тобто ризику того, що банк не зможе розрахуватися в строк за власними зобов`язаннями у зв`язку з неможливістю за певних умов швидкої конверсії фінансових активів у платіжні засоби без суттєвих втрат.

У зв`язку з цим банки повинні постійно управляти ліквідністю, підтримуючи її на достат-ньому рівні для своєчасного виконання всіх прийнятих на себе зобов`язань з урахуванням їх обсягів, строковості й валюти платежів, забезпечувати потрібне співвідношення між власними та залученими коштами, формувати оптимальну структуру активів із збільшенням частки високо-якісних активів з прийнятним рівнем кредитного ризику для виконання правомірних вимог вкладників, кредиторів і всіх інших клієнтів.

Відповідно до положень статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» підставою віднесення проблемного банку до категорії неплатоспроможних є: неприведення банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, після віднесення його до категорії проблемних, але не пізніше ніж через 120 днів з дня визнання його проблемним; зменшення нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу та/або нормативу достатності основного капіталу на 50 і більше відсотків від мінімального рівня, встановленого нормативно-правовими актами Національного банку України; виявлення фактів здійснення банком після віднесення його до категорії проблемного операцій (крім нарахування відсотків за вкладами, отримання клієнтами банку заробітної плати, аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат), оформлення (переоформлення) договорів, внаслідок яких зобов`язання перед фізичними особами в межах гарантованої суми відшкодування збільшуються за рахунок зменшення зобов`язань перед фізичними особами, які перевищують гарантовану суму відшкодування, та/або зобов`язань перед фізичними особами, які не підпадають під гарантії Фонду гарантування фізичних осіб, та/або юридичними особами; невиконання банком, віднесеним до категорії проблемного, розпорядження, рішення Національного банку України (у тому числі про застосування заходів впливу/санкцій) та/або вимоги Національного банку України щодо усунення порушень банківського законодавства, законодавства, що регулює діяльність на платіжному ринку, нормативно-правових актів Національного банку України протягом визначеного Національним банком України строку.

Національний банк України має право прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі, якщо банк не виконав у встановлений договором або визначений законодавством України строк свої зобов`язання перед вкладниками та іншими кредиторами через недостатність коштів.

Як встановлено місцевим судом та не заперечується сторонами, 02.06.2022 Правлінням Національного банку України (надалі в тексті НБУ) прийнято рішення №261-рш/БТ «Про відне-сення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних», відповідно до якого вирішено віднести АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних.(т.1, арк.справи 9-18).

Крім того, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.06.2022 прийнято рішення №383 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Мегабанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» яким вирішено розпочати процедуру виведення Банку з ринку і запровадити в ньому тимчасову адміністрацію строком на один місяць з 03.06.2022 по 02.07.2022 (включно).(т.1, арк.справи 20-21).

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст.34 вказаного Закону під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Частиною 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 21) накладення нових обтяжень чи обмежень на майно (активи) (у тому числі арештів, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов-язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; 4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; 5) нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами; 6) заміна кредитора у зобов`язанні банку на договірній основі, крім випадків передачі всього або частини майна (активів) та всіх або частини зобов`язань приймаючому або перехідному банку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що після запровадження в АТ «Мегабанк» тимчасової адміністрації, з 03.06.2023 зобов`язання за гарантією відповідно до Договору про надання гарантії №400 від 29.10.2021 не могли здійснюватись банком в силу обмежень, встановлених п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Поруч з тим, умовами ч.3 п.5.3 Договору від 29.10.2021 передбачено, що зобов`язання Банку перед Бенефіціаром припиняється серед іншого у випадках, передбачених законо-давством.

Таким чином, з моменту прийняття НБУ вищевказаного рішення від 02.06.2022, банківська гарантія AT «Мегабанк» є такою, що не відповідає вимогам Кодексу ГТС до фінансового забезпечення у формі банківської гарантії, оскільки неплатоспроможний Банк не міг забезпечити виконання грошового зобов`язання банка-гаранта перед оператором газотранс-портної системи, а саме сплатити на його першу вимогу кошти за замовника послуг транспорту-вання в разі невиконання останнім у повному обсязі або частково своїх фінансових зобов`язань перед оператором газотранспортної системи за договором транспортування природного газу.

Крім того, 03.06.2022 Оператором ГТС на інформаційній платформі відхилено номінації/ реномінації ТОВ «Рівнегаз Збут» в зв`язку з недостатністю фінансового забезпечення, визначеного положеннями глави 2 розділу VІІІ Кодексу ГТС.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки з 02.06.2022 Банк віднесено до категорії неплатоспроможних та в ньому запроваджено тимчасову адміністрацію, то з цієї дати Банк не міг надавати послугу банківської гарантії, як і нараховувати комісійну винагороду за надання такої послуги.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що правомірним є нарахування та стягнення комісійної винагороди за Договором про надання гарантії з 01.02.2022 по 02.06.2022 на суму 120 328,76 грн.

Інші доводи апелянта є безпідставними і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Всі доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неповне з`ясу-вання обставин справи та неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру право-відносин сторін, змісту зобов`язань Відповідача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.277,278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 232, 233, 240, 248, 252, 269, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення господарського суду Рівненської області від 12.09.2023 у справі №918/404/23 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верхов-ного Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.

3. Матеріали справи №918/404/23 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Павлюк І.Ю.