ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" січня 2024 р. Cправа № 902/1006/23(125/481/23)

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Шарафіна С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" ()

до: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 153 377,50 грн.

в межах справи № 902/1006/23

за заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Представники сторін не з`явились

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа №902/1006/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 30.08.2023 року відкрито провадження у справі № 902/1006/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Белінську Н.О.

21.11.2023 року до суду від Барського районного суду Вінницької області надійшла за підсудністю справа № 125/481/23 за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення 153 377,50 грн.

Так, ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 21.03.2023 року відкрито провадження у справі № 125/481/23. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 14.11.2023 року постановлено передати справу №125/481/23 за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за підсудністю до Господарського суду Вінницької області, на розгляді якого перебуває справа № 902/1006/2023 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1006/23(125/481/23) від 21.11.2023 року, вказану справу передано на розгляд судді Тісецькому С.С.

Ухвалою від 22.11.2023 року прийнято до свого провадження справу №902/1006/23(125/481/23) за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення 153 377,50 грн., в межах справи №902/1006/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Призначено справу №902/1006/23(125/481/23), в межах справи № 902/1006/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 - до розгляду на 22.01.2024 року - 14:30 год.

В судове засідання на визначену дату позивач та відповідач повноважних представників не направили.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, ухвалою суду від 22.11.2023 року, копія якої була надіслана до електронних кабінетів позивача та відповідача (довідка про доставку документу до електронного кабінету 22.11.2023 року) та на відомі суду адреси електронної пошти: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" - ІНФОРМАЦІЯ_5; представникам ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Грибанову Д.В. - ІНФОРМАЦІЯ_2 та Виссалу В.В. - ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно із ч.1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників позивача та відповідача.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи на день розгляду справи від сторін до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що позивача та відповідача належним чином було повідомлено про дане судове засідання. Неявка сторін є підставою до розгляду справи за їх відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України.

При цьому, судом встановлено, що 22.01.2024 року до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 22.01.2023 року (вх.№01-34/700/24 від 22.01.2024 року), в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, з посиланням на дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою суду від 30.08.2023 року.

22.01.2024 року до суду від арбітражного керуючого Белінської Н.О. надійшов відзив № 02-170/2300 від 13.10.2023 року на позовну заяву ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", в якому керуючий реструктуризацією боргів боржника також заперечила щодо задоволення позову, з посиланням на дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою суду від 30.08.2023 року.

Позивач відповіді на відзив відповідача на позовну заяву до суду не подав.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, встановив наступне.

Так, позовні вимоги мотивовано наступним.

01.08.2021 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00154-08/2021.

18.02.2022 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 18022022 за умовами якого ТОВ "ФК "Інвеструм" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "ФК "Інвеструм" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, серед яких є і вимоги до відповідача (боржника у справі по неплатоспроможність) в розмірі 32 000,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

24.08.2021 року між ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /722258.

19.04.2022 року між ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 19042022-Є, за умовами якого ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, серед яких є і вимоги до відповідача (боржника у справі по неплатоспроможність) в розмірі 14 000,00 грн., з яких: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

21.08.2021 року між ТОВ "Гоуфінгоу" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /460774.

19.04.2022 року між ТОВ "Гоуфінгоу" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 19042022-Г, за умовами якого ТОВ "Гоуфінгоу" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "Гоуфінгоу" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, серед яких є і вимоги до відповідача (боржника у справі по неплатоспроможність) в розмірі 14 000,00 грн., з яких: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

20.08.2021 року між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № .

24.11.2022 року між ТОВ "Інфінанс" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 24/11-22/2, за умовами якого ТОВ "Інфінанс" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "Інфінанс" права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, серед яких є і вимоги до відповідача (боржника у справі по неплатоспроможність) в розмірі 93 577,50 грн., з яких: 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 84 577,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відтак, за змістом позовної заяви, згідно наведених вище договорів, позивач набув права вимоги до відповідача на загальну суму 153 577,50 грн.

При цьому, в прохальній частині позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі - 153 377,50 грн.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Як зазначається у преамбулі КУзПБ, він встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відносини банкрутства складаються між боржником та його кредиторами, між названими особами та учасниками провадження у справі про банкрутство, а також господарським судом у зв`язку та внаслідок неплатоспроможності боржника і з приводу розмірного задоволення вимог кредиторів у порядку черговості за рахунок майна боржника шляхом врегулювання боргів боржника, або відновлення його платоспроможності, або його ліквідації.

Застосування норм законодавства про банкрутство у сукупності із нормами суміжних правових інститутів повинно відповідати базовим принципам права банкрутств.

Велика Палата Верховного Суду у свої постанові від 18.02.2020 року у справі № 918/335/17 зазначила, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.

Відносини неплатоспроможності, які виникають з моменту порушення справи про банкрутство, - це врегульовані законодавцем правовідносини щодо формування грошових вимог кредиторів до боржника, визначення їх черговості, призначення арбітражного керуючого на виконання певних повноважень у справах про банкрутство, введення щодо боржника передбаченої законодавством про банкрутство процедури (розпорядження майном, санації чи ліквідації), виявлення активів боржника, їх реалізації та справедливого розподілу коштів, отриманих внаслідок продажу активів боржника.

Тобто з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника, а норми законодавства про банкрутство у справах про банкрутство мають спеціальний характер щодо інших законодавчих актів України.

Відповідна правова позиція щодо застосування норм Закону про банкрутство є усталеною та послідовно викладена в постановах КГС ВС від 23.05.2018 у справі N 915/2069/15, від 04.09.2018 у справі N 922/4379/16, від 30.01.2019 у справі N 912/2185/16(912/3192/17), від 18.06.2019 у справі N 918/756/13, від 24.07.2019 у справі N 908/6183/15, від 27.08.2019 у справі N 913/982/14, від 02.10.2019 у справі N 5006/5/39б/2012, від 22.10.2019 у справі N 904/10560/17.

У постанові КГС ВС від 10.09.2020 у справі N Б13/115-12 наведено висновок, згідно з яким КУзПБ, як і Закон про банкрутство (до прийняття КУзПБ), слід застосовувати як спеціальний законодавчий акт, приписи якого мають пріоритет перед загальними нормами щодо регламентування порядку відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Так, судом встановлено, що між кредитними установами та відповідачем було укладено ряд кредитних договорів, а саме:

01.08.2021 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00154-08/2021.

24.08.2021 року між ТОВ "КУ "Європейська кредитна група" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /722258.

21.08.2021 року між ТОВ "Гоуфінгоу" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /460774.

20.08.2021 року між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № .

В подальшому, між позивачем та згаданими вище кредитними установами було укладено відповідні договори факторингу, за умовами яких, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами:

№ 00154-08/2021 від 01.08.2021 року - в розмірі 32 000,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

№ /722258 від 24.08.2021 року - в розмірі 14 000,00 грн., з яких: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

№ /460774 від 21.08.2021 року - в розмірі 14 000,00 грн., з яких: 3 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

№ від 20.08.2021 року - в розмірі 93 577,50 грн., з яких: 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 84 577,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всього на загальну суму 153 577,50 грн.

Відповідач вказану заборгованість не погасила, що і стало підставою для звернення до суду зі згаданим позовом.

Поряд з цим, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 30.08.2023 року було відкрито провадження у справі № 902/1006/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Белінську Н.О.

Також, вказаною ухвалою, окрім іншого, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

1) зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

2) зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

3) не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій;

4) зупиняється перебіг позовної давності щодо вимог до боржника;

5) не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань боржника.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється:

на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення;

на будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник. Дія мораторію не поширюється на процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності;

на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном, керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Вказана ухвала суду у встановленому законом порядку не оскаржена, ніким не скасована та набрала законної сили 30.08.2023 року.

Згідно ст. 1 КУзПБ, реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Відповідно до п.п. 1,3,5 ст. 120 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника: 1) пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом; 3) припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника; 5) вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КУзПБ, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника. Про запровадження мораторію керуючий реструктуризацією повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Відповідно до ч.2 ст. 121 КУзПБ, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: 1) зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; 3) не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій; 4) зупиняється перебіг позовної давності щодо вимог до боржника; 5) не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань боржника.

Відповідно до ч.3 ст. 121 КУзПБ, мораторій не поширюється на: 1) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) виплату та стягнення аліментів; 3) виконання вимог за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення; 4) задоволення вимог кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника відповідно до затвердженого плану та у процедурі погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 121 КУзПБ, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За приписами ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви;

кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Так, як встановлено судом, предметом спору у даній справі є стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за кредитними договорами в розмірі 153 377,50 грн., що виникла з серпня 2021 року, тобто до дати відкриття провадження у справі № 902/1006/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (30.08.2023 року)

Відтак, з огляду на наведені вище положення закону, оскільки вказані грошові зобов`язання відповідача (боржника) перед позивачем виникли до дати відкриття провадження у справі № 902/1006/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , то такі вимоги є конкурсними та в силу положень ст.ст. 120, 121 КУзПБ на такі вимоги поширюється дія мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 30.08.2023 року про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

При цьому, як зазначено вище, в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 120 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина 1 ст. 122 КУзПБ передбачає, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи № 902/1006/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (позивач за позовом), в супереч вимог ч. 1 ст. 45 КУзПБ, у встановлений законом строк не звертався до Господарського суду Вінницької області з відповідною заявою з конкурсними вимогами до боржника.

Водночас, позивач звернувся до Барського районного суду Вінницької області (яким в подальшому вказану справу було передано за підсудністю до Господарського суду Вінницької області) з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення згаданої заборгованості в розмірі 153 377,50 грн., яка за своєю природою є конкурсними вимогами.

Зважаючи на наведені приписи законодавства та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд у даному випадку дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог до боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність, який перебуває у процедурі реструктуризації боргів боржника та щодо задоволення вимог до якого введено мораторій, з мотивів наведених вище.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн, підлягають віднесенню на позивача згідно вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 7 КУ з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити в задоволенні позову ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення 153 377,50 грн. у справі № 902/1006/23(125/481/23), в межах справи № 902/1006/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

2. Копію рішення суду надіслати учасникам справи до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні адреси: боржнику - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; арбітражному керуючому Белінській Н.О. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" - ІНФОРМАЦІЯ_5; представнику ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Грибанову Д.В. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; представнику ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Виссалу В.В. - ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України повне рішення складено 24 січня 2024 р.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи