ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

18 січня 2024 року Справа № 926/767-б/15

Суддя Ковальчук Т.І., розглянувши матеріали за позовною заявою засновника банкрута, власника майна ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2 , с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області,

2) ОСОБА_3 , м. Біла Церква Київської області,

3) Приватної фірми Інтервал, м. Чернівці,

кредитори:

1. ПАТ Піреус Банк МКБ,

2. ПАТ ЕК Чернівціобленерго,

3. Головне управління Державної податкової служби України в Чернівецькій області,

4. ДК Газ України НАК Нафтогаз України,

5. Управління пенсійного фонду в Чернівцях,

6. ПАТ Фортуна банк,

7. ПАТ Дельта банк,

8. АТ Альфа банк,

про витребування майна від добросовісного набувача,

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства ПІРЕУС БАНК МКБ, м. Київ,

до Приватної фірми Інтервал, м. Чернівці,

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2015 року порушено провадження у справі за заявою Публічного акціонерного товариства ПІРЕУС БАНК МКБ про банкрутство Приватної фірми Інтервал (суддя Дутка В.В.).

Постановою від 31.08.2016 приватну фірму Інтервал визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ПФ Інтервал призначено арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича.

Ухвалою від 19.02.2020 припинено повноваження ліквідатора ПФ Інтервал арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., новим ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 06.12.2021 задоволено заяву судді Дутки В.В. про самовідвід у справі № 926/767-б/15, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2021 справу № 926/767-б/15 передано до провадження судді Ковальчук Т.І.

16 січня 2024 року в межах справи про банкрутство ПФ Інтервал до господарського суду надійшла позовна заява засновника Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 від 08.01.2024 (вхідний № 195 від 16.01.2024) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватної фірми Інтервал про витребування майна від добросовісного набувача.

У позовній заяві позивач просить витребувати у ОСОБА_2 нерухоме майно: приміщення офісу приватної фірми Інтервал, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати запис номер: 1650606 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно: приміщення офісу приватної фірми Інтервал, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати право власності на нерухоме майно: приміщення офісу приватної фірми Інтервал, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 за приватною фірмою Інтервал, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що:

- рішенням Господарського суду Чернівецької області від 25.05.2023 за результатами аукціону з реалізації майна Лот № 1, проведеного 14.08.2017, визнано недійсним укладений між ПФ Інтервал в особі ліквідатора ОСОБА_4 (продавець) і ОСОБА_3 (покупець) договір купівлі-продажу майна від 17.08.2017 р. нежитлового приміщення площею 78,00 кв.м у житловому будинку по АДРЕСА_3 ;

- набувач ОСОБА_2 міг знати про наявність перешкод для вчинення правочину, що свідчить про недобросовісного набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна, здійснення державної реєстрації права власності на майно за власником та скасування попередньої реєстрації;

- нерухоме майно продане за ціною, що нижча за ринкову та перепродане з використанням тіньової схеми готівкових коштів, що завдало шкоди засновнику приватної фірми Інтервал позивачу, та унеможливило відновлення платоспроможності боржника.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву від 05.01.2024 про забезпечення позову (Лот № 1).

Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 16.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 від 08.01.2024 (вх. № 195 від 16.01.2024) разом із заявою про забезпечення позову передано до провадження судді Ковальчук Т.І.

Ухвалою від 18.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, заявнику встановлено семиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

У заяві про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 зазначає, що:

- ліквідатор ПФ Інтервал Гусар І.О. не виконує належним чином свої обов`язки, не вживає заходів до виявлення і повернення майна банкрута;

- ОСОБА_4 і ОСОБА_3 за символічну плату продали ОСОБА_2 офісне приміщення фірми;

- правоохоронними органами здійснюється кримінальне провадження стосовно можливих неправомірних дій ОСОБА_4 щодо заволодіння майном ПФ Інтервал в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовим становищем, та щодо невиплати заробітної плати ОСОБА_1 ;

- Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції 13.12.2023 Комісією з перевірки складено Акт про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_5 у проведенні перевірки № 4 та подано до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражної керуючої ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності;

- дії ОСОБА_3 і ОСОБА_2 направлені на порушення майнових прав та законних інтересів засновника ПФ Інтервал і не виключена можливість, що поки розглядатиметься його позовна заява про витребування майна від добросовісного набувача, ОСОБА_2 може здійснити відчуження даного майна третім особам, що може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З цих підстав позивач ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити всім державним реєстраторам та приватним нотаріусам у розумінні Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна: приміщення офісу приватної фірми Інтервал загальною площею 78 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (Лот № 1) за реєстраційним номером об`єкту 51650606, в тому числі, вносити записи про інше речове право на підставі договорів оренди, концесії, укладення попередніх договорів, проведення реконструкцій, введення в експлуатацію, записів про іпотеку або заставу та/або розпорядження будь-яким іншим способом даного майна до набрання судовим рішенням законної сили у даній справі.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 4 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язано застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише застереження у заяві про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або імовірну неможливість ефективного поновлення прав позивача без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Дослідивши додані до заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову докази витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 0000075 про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 30.01.2018 щодо можливих неправомірних дій арбітражного керуючого ОСОБА_4 щодо заволодіння майном ПФ Інтервал в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовим становищем і кримінального провадження 0000099 про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 21.08.2019 щодо невиплати арбітражним керуючим ОСОБА_4 заробітної плати ОСОБА_1 , суд не знайшов правового зв`язку між цими кримінальними провадженнями і предметом спору за позовною заявою, з якою позивач звернувся до господарського суду витребування майна у добросовісного набувача ОСОБА_2 .

Згідно доданої до позовної заяви Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на приміщення площею 78 кв.м за адресою АДРЕСА_3 проведена 17.03.2020 на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2020.

Подані позивачем витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань як за своїм змістом, так із врахуванням того, що вони створені раніше до набуття права власності ОСОБА_2 на спірне приміщення, не є доказами, які підтверджують доводи позивача, що ОСОБА_2 може здійснити відчуження спірного майна. Отже, наявність фактичних обставин, з якими пов`язано застосування такого виду забезпечення як просить позивач, є недоведеною.

Інших доказів того, що існує потенційна можливість відчуження спірного майна, позивач не надав.

Як зазначалося, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до положень п. 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову, виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні. Такі правила повинні застосовуватись і до інших осіб, яким на підставі статті 67 ГПК забороняється вчинення дій щодо предмета спору. Подібна правова позиція висловлена у постанові Вищого господарського суду України від 19.10.2016 у справі № 922/1782/16.

Однак, позивач в якості забезпечення позову просить заборонити всім державним реєстраторам та приватним нотаріусам вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо приміщення по АДРЕСА_3 з переліком обмежень, які не співвідносяться з предметом спору (наприклад, введення в експлуатацію, укладення попередніх договорів, проведення реконструкцій, записи про іпотеку або заставу), що не відповідає змісту порушеного права та не є адекватним способом забезпечення позову в цій справі.

При цьому, заборона третім особам всім державним реєстраторам і нотаріусам, вчиняти проведення будь-яких реєстраційних дій без їх конкретизації, свідчить про вжиття судом фактично абстрактних (не конкретних) заходів забезпечення позову.

За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (Лот № 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 4, 12, 20, 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 05.01.2024 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена протягом 10 днів суду апеляційної інстанції у письмовій формі.

Ухвалу підписано 18.01.2024.

Суддя Т.І.Ковальчук