ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"17" січня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/5461/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

розглянувши матеріали

позовної заяви Харківського обласного центру зайнятості, м. Харків, в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості, м.Харків
до Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків
про стягнення 16 292,19 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківський обласний центр зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості звернувся до Господарського суду Харківської області 28 грудня 2023 року із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) суму коштів виплачених як допомога по частковому безробіттю у розмірі 16 292,19 грн, а також суму судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Суд своєю ухвалою від 08.01.2024 позовну заяву Харківський обласний центр зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості залиши без руху. Встановив позивачу строк в 10 днів з дня вручення цієї ухвали, на усунення недоліків позовної заяви шляхом реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі). Про усунення недоліків позовної заяви повідомити суд у строк, установлений для усунення недоліків.

15 січня 2024 року на адресу суду подано пояснення (вх. №1168) за підписом директора Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості Наталії Гринь, де зазначено, що Харківська філія (Позивач) не зобов`язаний реєструватися в ЄСІТС (підсистема "Електронний суд"), оскільки не має статусу юридичної особи та виконує функції, покладені на неї Харківським обласним центром зайнятості, який є державною організацією (установою, закладом). Також у своєму повідомленні вказує, що Харківська філія Харківського обласного центру зайнятості діє на підставі Положення про Харківську філію Харківського обласного центру зайнятості, затвердженого наказом Харківського обласного центру зайнятості від 27.03,2023 №292 (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.1. Розділу І Положення, Харківська філія Харківського обласного центру зайнятості виконує функції, покладені на неї Харківським обласним центром зайнятості, та діє підставі Положення про Харківську філію Харківського обласного центру зайнятості. Межами обслуговування Філії є Харківський район Харківської області.

Та згідно з п. 1.6. розділу І Положення, Філія не є юридичною особою, не має окремого балансу, окремого рахунку в установах банків.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Харківський обласний центр зайнятості є державною організацією (установою, закладом). Харківський обласний центр зайнятості не відноситься до державного органу влади та органу місцевого самоврядування.

Харківська філія Харківського обласного центру зайнятості (Позивач - саме так заявник посилається у позові та повідомленні) є відокремленим підрозділом регіонального центру зайнятості та виконує функції, покладені на неї регіональним центром зайнятості, виконує завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту населення від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені законами України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення».

Дослідивши вищезазначені матеріали позовної заяви, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Частиною 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За приписами ч.2 ст.44 ГПК України процесуальною дієздатністю (здатністю особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді) наділені фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Частиною 1 статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

В силу статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до статті 64 ГК України функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Відповідно до ч. 3 наведеної статті Цивільного кодексу України філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Тобто, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями (ч.1 ст. 96 Цивільного кодексу України).

При цьому, коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Як визначено у п.п. 1.7 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18, коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії N 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму".

Таким чином, у спірних правовідносинах, за правилами встановленими процесуальним законодавством, в якості позивача може виступати юридична особа, або юридична особа в особі її філії (якщо філія наділена відповідними повноваженнями і про це є належні докази ).

Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола. Стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Судом встановлено, що за змістом позовної заяви та поданого повідомлення (вх. №1168) Позивач посилається на (дослівно): «Харківська філія Харківського обласного центру зайнятості (далі - Позивач) є відокремленим підрозділом регіонального центру зайнятості та виконує функції, покладені на неї регіональним центром зайнятості.». Тобто позовна заява подана до суду від імені Позивача філії "Харківського обласного центру зайнятості" (ЄДРПОУ (ВП)45149645), а в прохальній частині позовної заяви зазначено про стягнення заборгованості на користь Харківського обласного центру зайнятості ().

Тобто, як вже зазначалось та посилається сам Позивач (філія) - Харківська філія Харківського обласного центру зайнятості є відокремленим підрозділом Харківського обласного центру зайнятості, не є юридичною особою та не має самостійної господарської процесуальної дієздатності, проте визначено (подано) у позові Позивачем саме філію.

Господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду справ у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інших справ у визначених законом випадках (ч. 1 ст. 20 ГПК України), проте юрисдикція обмежується суб`єктним складом, адже відокремлений структурний підрозділ без статусу юридичної особи не може бути учасником провадження у господарському спорі відповідної категорії.

Суд, вважає за доцільне викласти позицію Східного апеляційного господарського суду щодо осіб, які є сторонами у господарському процесі, між якими виникає спір, де колегія суддів при вирішенні спору розглянувши питання господарської процесуальної правоздатності та дієздатності відокремлених підрозділів юридичної особи - філій і представництв, у свої постанові від 28.11.2023 р. у справі № 922/1597/23 виклала: "колегія суддів зазначає, що встановлення суб`єктного складу спору є першочерговим завданням суду, оскільки дефектний суб`єктний склад спору унеможливлює розгляд спору по суті. Очевидно, що перевірка вірності застосування норм матеріального та процесуального права (розгляд справи по суті) позбавлена сенсу в тому разі, коли до участі у справі не залучені належні відповідачі, чи позивач у справі є неналежним.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Сторонами в господарському процесі є особи, між якими виник спір з матеріальних чи нематеріальних правовідносин. Безперечно, «сторони» мають безпосередній зв`язок із матеріальними правовідносинами, оскільки до початку господарського процесу вони виступали суб`єктами матеріальних правовідносин.

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ст. 64 Господарського кодексу України функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Отже, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією, втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю."

Так, при постановлені зазначеної ухвали, суд враховує висновки зроблені у вищезазначеній постанові Східного апеляційного господарського суду, де апеляційна інстанція виклала наступне: "Узагальнюючи, слід дійти висновку про те, сторонами у справі можуть бути юридичні особи, фізичні особи-підприємці та фізичні особи, що не є підприємцями, у випадках встановленими Господарським процесуальним кодексом України. ФІЛІЇ ДИРЕКЦІЇ, ПРЕДСТАВНИЦТВА ТОЩО ПОЗИВАЧАМИ і ВІДПОВІДАЧАМИ У СПОРАХ БУТИ НЕ МОЖУТЬ.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.06.2021 у справі № 760/32455/19.".

"Даний висновок колегії суддів повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.06.2021 року у справі №760/32455/19, відповідно до якої справи, в яких відповідачем є філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони, до якої пред`явлено позов, що унеможливлює вирішення спору. Аналогічний правовий висновок про те, що пред`явлений до філії позов не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, викладений Верховним Судом в постанові від 10.11.2021 року у справі №552/2889/20.

Крім того, такий самий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладено в постанові від 21.11.2018 року у справі №757/43355/16-ц."

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи звернення з позовною заявою Позивача (філією), тобто особи, яка не має статусу юридичної особи, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

Суд звертає увагу на те, що такий позов позивача не може бути розглянутий й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства, що не позбавляє права заявника на звернення з відповідними вимогами безпосередньо до юридичної особи в особі її відокремленого підрозділу філії.

Крім того, суд вважає за доцільне звернути увагу на викладене у поясненні (вх. №1168) стосовно того, що Харківська філія (Позивач) не зобов`язаний реєструватися в ЄСІТС (підсистема "Електронний суд"), оскільки не має статусу юридичної особи та виконує функції, покладені на неї Харківським обласним центром зайнятості, який є державною організацією (установою, закладом).

21 липня 2023 року набув чинності Закон України № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі «Закон № 3200»)

Закон № 3200 зобов`язує всіх юридичних осіб незалежно від форми власності зареєструватись в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) шляхом створення електронного кабінету. Електронний кабінет дозволяє подавати до суду та обмінюватися документами (процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між самими учасниками судового процесу.

Отже, суд критично ставиться до такої позиції та вважає її хибною, оскільки учасник справи, представники (уповноважені особи) з метою покращення доступу до правосуддя повинні забезпечити не ухилятися від розвитку електронного судочинства з урахуванням світових стандартів у галузі інформаційних технологій, його інтегрування в національну інфраструктуру електронного врядування через, зокрема, впровадження сучасного електронного діловодства в суді, електронного ведення справ, електронних комунікацій із судом, кабінету судді та кабінету учасника процесу, а здійснювати полегшення щодо доступності всіх учасників до використання та обміну документів між судом та учасниками судового процесу,

Так, чинним процесуальним законодавством України (ч. 6 ст. 6 ГПК України) встановлено перелік суб`єктів, для яких встановлено обов`язок зареєструвати офіційні електронні адреси в ЄСІТС для пришвидшення та спрощення комунікації між судом та учасниками судових процесів, до яких віднесено адвокатів, нотаріусів, приватних виконавців, арбітражних керуючих, судових експертів, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичних осіб державного та комунального секторів економіки.

На думу суду, філії, відокремлені підрозділи тощо, які також мають код ЄДРПОУ та зазнаються у відповідному реєстрі, як відокремлений підрозділ, що мають свої печатки, звертаючись до суду повинні мати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Керуючись 4, 20, 44, 45, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст.ст. 232, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження по справі за позовом Харківський обласний центр зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення суми коштів виплачених як допомога по частковому безробіттю у розмірі 16 292,19 грн - відмовити.

2. Позовну заяву (вх. № 5461/23 від 28.12.2023) разом із доданими до неї документами - повернути заявнику.

Ухвала набрала законної сили 17.01.2024 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.П. Жигалкін