РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2024Справа №907/919/22

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"
до1. Пенсійного фонду України 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області
просолідарне стягнення заборгованості у розмірі 188 896,30 грн
Суддя Бойко Р.В.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 11.01.2024, не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи було завершено в порядку письмового провадження, а тому згідно ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення у даній справі є дата складення його повного тексту.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області про стягнення 188 896,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" зазначає, що ним як постачальником останньої надії, було поставлено Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області у період з 01.11.2021 по 30.11.2021 природний газ у обсязі 1,19850 тис. куб. м. вартістю 20 134,80 грн та у період з 01.12.2021 по 24.12.2021 природний газ у обсязі 2,44318 тис. куб. м. вартістю 140 434,36 грн, в той час як відповідачем свого обов`язку із оплати спожитого газу не було виконано, у зв`язку з чим у останнього виник борг у розмірі 140 434,36 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області грошових зобов`язань з оплати спожитого природного газу Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 20 738,11 грн, 3% річних у розмірі 2 447,02 грн та інфляційних втрат у розмірі 25 276,81 грн, нарахованих за період з 01.02.2022 по 31.08.2022.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.12.2022 відкрито провадження у справі №907/919/22; вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.02.2023 постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №907/919/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.03.2023.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.04.2023 у задоволенні клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області про витребування доказів відмовлено; закрито підготовче провадження у справі №907/919/22; призначено справу №907/919/22 до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.08.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про заміну сторони відповідача його правонаступником у справі №907/919/22 задоволено та замінено відповідача у справі №907/919/22 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області на його правонаступника Пенсійний фонд України (ідентифікаційний номер 00035323).

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.08.2023 справу №907/919/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про стягнення 188 896,30 грн надіслано Господарському суду міста Києва за підсудністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2023 справу №907/919/22 прийнято до провадження та вирішено почати її розгляд спочатку; підготовче засідання призначено на 19.10.2023; встановлено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

11.10.2023 засобами поштового зв`язку від Пенсійного фонду України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що обов`язок щодо виконання раніше укладених Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області правочинів (договорів) Пенсійним фондом України покладений на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. При цьому, Пенсійний фонд України відзначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс та кошторис видатків, рахунки в органах казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а відтак є підстави для зміни неналежного відповідача - Пенсійного фонду України на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Окремо відповідач-1 зазначає, що строк заявлення кредиторських вимог до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області складав 2 місяці (до 02.03.2023), проте до комісії з припинення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області кредиторські вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" не пред`являлись, у зв`язку з чим заявлена у позові заборгованість не була погашена комісією із реорганізації та не була включена до передавального акта від 27.04.2023.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 задоволено клопотання позивача до залучення до участі співвідповідача; залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області; зобов`язано позивача направити відповідачу-2 копію позовної заяви з додатками, докази чого надати суду; встановлено позивачу строк для надання заяви з вимогами до кожного з відповідачів - до наступного засідання; встановлено відповідачу-2 строк на подачу відзиву на позов - 15 днів; відкладено підготовче засідання на 07.11.2023.

24.10.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" сформовано в системі "Електронний суд" клопотання, в якому позивач вказує, що йому на день подання позовної заяви про заміну сторони у справі не було відомо, що згідно наказу Пенсійного фонду України від 09.05.2023 №77 на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області було покладено обов`язок забезпечити взяття на баланс та збереження майна, у тому числі шляхом укладення та/або виконання раніше укладених Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області правочинів, необхідних для його охорони, обслуговування, отримання комунальних послуг тощо, а також здійснення видатків, зокрема зі сплати податків, зборів, інших платежів, пов`язаних з утриманням майна. У зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" просить суд:

1. залучити до участі у справі співвідповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області;

2. стягнути солідарно з Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" кошти в розмірі 188 896,30 грн, в тому числі: основний борг - 140 434,36 грн; пеня - 20 738,11 грн; 3% річних - 2 447,02 грн; інфляційні витрати - 25 276,81 грн;

3. стягнути солідарно з Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" суму судових витрат - 2 833,44 грн.

26.10.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" сформовано в системі "Електронний суд" відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що зважаючи на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.11.2020 у справі №922/817/18, від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, та на те, що положеннями статей 104, 107 Цивільного кодексу України не визначений момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється у зв`язку з реорганізацією, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" вважає, що такий момент не може пов`язуватися з внесенням запису до державного реєстру про припинення реорганізованої юридичної особи, а отже ще до моменту пред`явлення кредиторський вимог відбувається універсальне правонаступництво і перехід всіх прав та обов`язків до правонаступника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2023 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про уточнення позовних вимог (клопотання позивача від 24.10.2023) та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог; запропоновано відповідачам у строк протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали надати суду відзив на позов, складений з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог.

02.11.2023 через відділ діловодства суду від Пенсійного фонду України надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що він наказом від 09.05.2023 №77 поклав обов`язок з виконання раніше укладених Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області правочинів (договорів) на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, а відтак відсутні підстави для виникнення солідарного обов`язку у відповідачів.

02.11.2023 засобами електронного заявку та 10.11.2023 засобами поштового зв`язку від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позов, в якому відповідач-2 заперечує проти позову з тих підстав, що правонаступником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області є Пенсійний фонд України, а відтак позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області є безпідставними. Відповідач-2 також зазначає, що строк заявлення кредиторських вимог до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області складав 2 місяці (до 02.03.2023), проте до комісії з припинення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області кредиторські вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" не пред`являлись, у зв`язку з чим заявлені кредиторські вимоги не були включені до передавального акта від 27.04.2023 і їх задоволення є неможливим.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2023 призначено підготовче засідання в режимі відеоконференції на 07.11.2023, проведення якої за участю представника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області доручено Господарському суду Закарпатської області.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2023 закрито підготовче провадження у справі №907/919/22; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи №907/919/22 по суті; постановлено погодити дату та час судового засідання з розгляду справи по суті з Господарським судом Закарпатської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 призначено підготовче засідання в режимі відеоконференції на 05.12.2023, проведення якої за участю представника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області доручено Господарському суду Закарпатської області.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 05.12.2023 зобов`язано відповідачів надати суду належним чином засвідчену копію додатку №21 до передавального акту та пояснення щодо споживання газу у спірний період; відкладено судове засідання; постановлено погодити з Господарським судом Закарпатської області дату та час наступного засідання для можливості участі відповідача-2 в засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2023 призначено підготовче засідання в режимі відеоконференції на 11.01.2024, проведення якої за участю представника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області доручено Господарському суду Закарпатської області.

02.01.2024 засобами поштового зв`язку від Пенсійного фонду України надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач-1 повідомляє, що в додатку №21 "Поточні зобов`язання за розрахунками за товари, роботи, послуги" до Передавального акту від 27.04.2023 відсутня кредиторська заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України". Крім того, відповідач-1 вказує про відсутність у нього інформації (фактичних даних / первинних документів) щодо виконання та/або невиконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" як постачальником останньої надії перед Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області.

В судове засідання 11.01.2024 сторони явку свої представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату та час засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наступним.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи повідомлень про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, ухвала суду від 06.12.2023 про призначення судового засідання в режимі відеоконференції на 11.01.2024 була доставлена до електронного кабінету сторін 07.12.2023, про що судом було отримано інформацію 08.12.2023.

Згідно пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, керуючись приписами п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення сторонам ухвали суду від 06.12.2023 є 08.12.2023, а відтак Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", Пенсійний фонд України та Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області були належним чином повідомлені про призначене на 11.01.2024 судове засідання.

Пунктом 4 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у зв`язку з необхідністю витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

З огляду на те, що сторони у розумінні положень ст.ст. 120, 176, 242 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про призначене на 11.01.2024 судове засідання, проте не забезпечили явку своїх представників у засідання та не повідомили суд про причини їх неявки, суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 202 вказаного Кодексу, прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

За таких обставин справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП), від 04.07.2017 №880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. №809 і від 9 грудня 2020 р. №1236".

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №1102 з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року Акціонерному товариству "Магістральні газопроводи України", Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторам газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

У спірний період (з 01.11.2021 по 24.12.2021) Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області було бюджетною установою (у значенні Бюджетного кодексу України).

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" зазначає, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (надалі - оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (надалі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області з 01.11.2021 по 24.12.2021, автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" підтверджується:

- листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (Оператора ГТС) вих. №ТОВВИХ-22-6922 від 30.06.2022 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS000158WQP00V;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від Оператора ГРМ (Форма №10).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що його підприємством з 01.11.2021 по 24.12.2021 поставлено Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області природний газ у кількості 3 641,68 куб.м. на загальну суму 160 569,16 грн, в той час як Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області було оплачено лише поставлений у листопаді 2021 газ у кількості 1 198,5 куб.м. вартістю 20 134,80 грн, у зв`язку з чим у останнього виник борг перед позивачем у розмірі 140 434,36 грн з оплати поставленого у період з 01.12.2021 по 24.12.2021 газу у кількості 2 443,18 куб.м.

Для оплати вартості поставленого у грудні 2021 року природного газу Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" сформовано рахунок на оплату №2405, який було надіслано позивачем Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області засобами поштового зв`язку 11.01.2022.

Позивач вказує, що вартість поставленого природного газу за грудень 2021 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області оплачена не була, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 23.06.2022 звернулось до нього з вимогою №119/4.3-7909-2022 від 22.06.2022 про сплату боргу в сумі 140 434,36 грн, яка залишилась без відповіді та належного реагування, що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Згідно з пунктом 3 розділу 1 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 (надалі - Правила) (тут і надалі в редакції, чинній у грудні 2021 року), постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

За приписами пункту 1 розділу ІІ Правил Підставою для постачання природного газу споживачу є:

- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

- включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

- відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або наявність письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Разом із цим, відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи (надалі - Кодекс ГТС) (тут і надалі в редакції, чинній у грудні 2021 року) Реєстр споживачів постачальника - перелік споживачів, які в інформаційній платформі закріплені за певним постачальником у розрахунковому періоді.

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2496 (далі - Правила постачання природного газу), та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника "останньої надії", не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

У відповідності до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником "останньої надії" та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником "останньої надії" здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України "Про ринок природного газу" та Правилами постачання природного газу.

Реєстрація постачальником, крім постачальника "останньої надії", побутового споживача здійснюється на безстроковий період.

З моменту реєстрації на інформаційній платформі угоди про алокацію постачальники, які є її сторонами, набувають статусу діючих постачальників для такого споживача (у межах часток, визначених алокаційним алгоритмом) на строк, що відповідає періоду постачання, визначеному угодою про алокацію.

Реєстрація побутового споживача здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта в таких випадках:

- відсутність підтвердженої номінації та реномінації для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником "останньої надії" відключення по об`єкту такого споживача. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за днем включення до Реєстру споживачів постачальника "останньої надії";

- відсутність за три дні до кінцевої дати постачання природного газу поточним постачальником побутового споживача в Реєстрі іншого постачальника. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за кінцевим днем постачання попереднім постачальником.

Реєстрація споживача, що не є побутовим, здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" визначається в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі.

Максимальний строк, на який споживача реєструють у Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому відбулася реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії".

Інформаційна платформа щоденно до 06:00 UTC (08:00 за київським часом) години для зимового періоду та 05:00 UTC (08:00 за київським часом) години для літнього періоду газової доби надсилає операторам газорозподільних систем, оператору газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та постачальнику "останньої надії" перелік ЕІС-кодів споживачів, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії".

Оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику "останньої надії" через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити:

- ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача;

- назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими);

- поштову адресу об`єкта споживача.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову №3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор ГТС України", на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є оператор ГТС.

Враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС, в період з 01.11.2021 по 24.12.2021 саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" здійснювало постачання природного газу Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області як постачальник "останньої надії".

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник "останньої надії" зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

З огляду на викладене, договір постачання природного газу між Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", як постачальником "останньої надії", є укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії".

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501 (тут і надалі положення Типового договору будуть цитуватись у редакції постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2501, чинній станом на листопад-грудень 2021 року).

Відповідно до підпункту 4.2 розділу IV Типового договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 2 глави 7 розділу XII Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Отже, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Таким чином, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

Згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу України та статті 275 Господарського кодексу України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із статтею 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Суб`єктами майново-господарських зобов`язань можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у статті 55 цього Кодексу, негосподарюючі суб`єкти - юридичні особи, а також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", як постачальник "останньої надії" здійснювало постачання природного газу Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області у період з 01.11.2021 по 30.11.2021 у кількості 1 198,5 куб.м., а у період з 01.12.2021 по 24.12.2021 - у кількості 2 443,18 куб.м., що підтверджується інформацією оператора ГТС - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS000158WQP00V.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії", щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №809, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1102.

Відповідно до пункту 4.1 розділу IV Типового договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, відповідна роздруківка наявна в матеріалах справи. Ціна природного газу також підтверджується довідкою позивача.

За розрахунками позивача, вірність яких не була спростована відповідачами, вартість поставленого Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області у листопаді 2021 року природного газу складає 20 134,80 грн, а поставленого у грудні 2021 року - 140 434,36 грн.

Пунктом 4.3 Типового договору передбачено, що постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

У пункту 4.4 Типового договору вказано, що споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на виконання своїх зобов`язань було виставлено Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області рахунок №35253 на суму 20 134,80 грн на оплату спожитого у листопаді 2021 року природного газу та рахунок №2405 на суму 140 434,36 грн на оплату спожитого у грудні 2021 року природного газу, які були направлені споживачу 14.01.2022, що підтверджується списком рекомендованих листів №11.01.2022 та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку від 14.01.2022.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Тотожні положення викладені у ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Позивач стверджує, а у суду відсутні обґрунтовані підстави для сумніву у таких твердженнях, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області 28.12.2021 оплатило поставлений у листопаді 2021 року природній газ, однак не здійснило оплати спожитого у грудні 2021 року природного газу на суму 140 434,36 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 5.1 та підпунктом 1 пункту 5.2 Типового договору споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами договору.

За приписами частини 3 статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відтак, враховуючи, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області згідно п. 4.4 Типового договору мало оплатити спожитий ним природній газ до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, то відповідно спожитий у грудні 2021 року природній газ мав бути оплачений до 31.01.2022 включно.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків за поставлений у грудні 2021 рок природний газ в сумі 140 434,36 грн матеріали справи не містять.

Положеннями ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується виникнення у Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області боргу перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" у розмірі 140 434,36 грн, який вважається простроченим з 01.02.2022.

25.11.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" було здано до установи поштового зв`язку даний позов, який первісно був заявлений до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 №1442 "Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України" постановлено припинити з 1 січня 2023 року, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області.

Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 №1442, зокрема установлено, що строк заявлення кредиторами вимог до Фонду соціального страхування України (далі - Фонд) та управлінь виконавчої дирекції Фонду становить два місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення.

На підставі передавального акта від 27.04.2023 внаслідок реорганізації шляхом приєднання правонаступником усіх прав та обов`язків Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області став Пенсійний фонд України.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області (ідентифікаційний код 41320961) припинено 08.05.2023, а його правонаступником є Пенсійний фонд України (ідентифікаційний код 00035323).

Наказом від 09.05.2023 №77 Пенсійний фонд України закріпив майно, передане Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області за передавальним актом від 27.04.2023, на праві оперативного управління за Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області та наказав, зокрема забезпечити взяття на баланс та збереження майна, у тому числі шляхом укладення та/або виконання раніше укладених Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області правочинів, необхідних для його охорони, обслуговування, отримання комунальних послуг тощо, а також здійснення видатків, зокрема зі сплати податків, зборів, інших платежів, пов`язаних з утриманням майна.

Частиною 1 статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Якщо правонаступниками юридичної особи є декілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов`язків юридичної особи, що припинилася, неможливо, юридичні особи - правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилася. Учасники (засновники) припиненої юридичної особи, які відповідно до закону або установчих документів відповідали за її зобов`язаннями, відповідають за зобов`язаннями правонаступників, що виникли до моменту припинення юридичної особи, у такому самому обсязі, якщо більший обсяг відповідальності учасників (засновників) за зобов`язаннями правонаступників не встановлено законом або їх установчими документами (ч. 6 ст. 107 Цивільного кодексу України).

Отже, відбулось фактичне правонаступництво від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області (ідентифікаційний код 41320961) до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (ідентифікаційний код 20453063), оскільки саме останнім було набуто на праві оперативного управління майно та права Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, а відтак і обов`язки.

Відповідно до вимог чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відтак у зобов`язанні щодо постачання позивачем як постачальником "останньої надії" у листопаді-грудні 2021 року природнього газу відбулась заміна сторони споживача - з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області на Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, яке набуло прав та обов`язків за Типовим договором постачання, укладеним із Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

При цьому, жодних підстав для виникнення солідарного обов`язку у Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області та Пенсійного фонду України перед позивачем немає, оскільки із наявних в матеріалах справи документів цілком очевидним є правонаступництво саме Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області прав та обов`язків Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області.

Також суд відхиляє як необґрунтовані твердження відповідачів про неможливість виконання зобов`язання з оплати поставленого у грудні 2021 року природного газу з підстав не заявлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" кредиторських вимог у встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 №1442 строк, оскільки не заявлення кредиторських вимог у встановлений строк не має свої наслідком припинення/погашення зобов`язань боржника, навіть у процедурі ліквідації (див. ч. 4 ст. 112 Цивільного кодексу України).

Отже саме Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області є правонаступником прав та обов`язків Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області у правовідносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", а відтак саме у відповідача-2 наявний прострочений борг перед позивачем у розмірі 140 434,36 грн з оплати поставленого у грудні 2021 року природного газу.

За таких обставин, позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" підлягає частковому задоволенню: з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області підлягає стягненню борг у розмірі 140 434,36 грн, натомість у задоволенні вимоги про стягнення основного боргу до Пенсійного фонду України слід відмовити.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань з оплати поставленого у грудні 2021 року природного газу позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів пені у розмірі 20 738,11 грн, 3% річних у розмірі 2 447,02 грн та інфляційних втрат у розмірі 25 276,81 грн, нарахованих за період з 01.02.2022 по 31.08.2022.

Судом встановлено, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений строк не виконало, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому його дії є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №910/12604/18).

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, як правонаступника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, 3% річних у розмірі 2 447,02 грн та інфляційних втрат у розмірі 25 276,81 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.5 Типового договору передбачено, що постачання природного газу постачальником "останньої надії" у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Вказаний пункт типового договору узгоджується із положеннями статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань": платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом, враховано положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, якими обмежено нарахування пені піврічним строком, однак відповідно до п. 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, постановою Кабінетом Міністрів України №211 від 11.03.2020 по всій території України було введено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), наразі строки дії карантину є продовженими до 30.06.2023 (згідно постанови Кабінетом Міністрів №383 від 25.04.2023).

Таким чином, строки нарахування пені, які встановлені у ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, є продовженими до закінчення дії карантину.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, як правонаступника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, пені у розмірі 20 738,11 грн.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" підлягають задоволенню частково, а з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області підлягає стягненню борг у розмірі 140 434,36 грн, пеня у розмірі 20 738,11 грн, 3% річних у розмірі 2 447,02 грн та інфляційні втрати у розмірі 25 276,81 грн.

Натомість в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Пенсійного фонду України слід відмовити повністю, оскільки у відповідача-1 не виникло солідарного обов`язку із виконання зобов`язань з оплати поставленого Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області у грудні 2021 року природного газу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір покладається на відповідача-2 з огляду те, що спір у даній справі виник у зв`язку з неправильними діями Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, правонаступником прав та обов`язків якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, площа Народна, буд. 4; ідентифікаційний код 20453063) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код 40121452) борг у розмірі 140 434 (сто сорок тисяч чотириста тридцять чотири) грн 36 коп., пеню у розмірі 20 738 (двадцять тисяч сімсот тридцять вісім) грн 11 коп., 3% річних у розмірі 2 447 (дві тисячі чотириста сорок сім) грн 02 коп., інфляційні втрати у розмірі 25 276 (двадцять п`ять тисяч двісті сімдесят шість) грн 81 коп. та судовий збір у розмірі 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) грн 44 коп. Видати наказ.

3. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Пенсійного фонду України відмовити повністю.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 25.01.2024.

Суддя Р.В.Бойко