ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ

16 січня 2024 року м. Черкаси справа № 925/253/23
Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:
від позивача: представник не з`явився,
від відповідача: представник не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Хімік 27»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест»
про виселення з нежитлового приміщення,
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.05.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 у справі № 925/253/23, позов задоволено у повному обсязі. Вирішено виселити ТОВ «Черкасигазінвест» із нежитлового приміщення, площею 178 кв.м, яке знаходиться за адресою: вул. Максима Залізняка, 91/1, м. Черкаси та передати його по акту здачі-приймання власнику ЖБК «Хімік 27».

Постановою Верховного Суду від 15.11.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 та рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2023 залишено без змін.

05 грудня 2023 року матеріали справи повернулися до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 06.06.2023 Господарський суд Черкаської області прийняв до розгляду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, у якій він просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» на користь Житлово-будівельного кооперативу «Хімік 27» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн, та призначив її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою від 12.12.2023 року Господарський суд Черкаської області заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення призначив до розгляду в судовому засіданні на 16.01.2024.

У судове засідання сторони повноважних представників не направили.

10 січня 2024 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн.

15 січня 2024 року від позивача надійшла заява про долучення доказів (подані в копіях): довідки від 05.06.2023, платіжної інструкції № 58 від 05.06.2023, довідки від 21.07.2023, платіжної інструкції № 68 від 25.07.2023, довідки від 10.03.2023 № 5-130/23/279/2023 (описка в місяці), платіжної інструкції № 74 від 31.08.2023, додаткової угоди № б/н від 05.06.2023 до договору № б/н від 14.11.2022, звіту від 20.11.2023 (зведений).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення без його проголошення.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи в частині, що їх стосуються, та оцінивши їх у сукупності, суд доходить до висновку, що заява представника позивача підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Зазначена вимога позивачем виконана, попередній орієнтовний розрахунок очікуваної суми витрат на професійну правничу допомогу наведений у позовній заяві.

Після ухвалення рішення у справі, представник позивача подав докази судових витрат пов`язаних з наданням позивачу правової допомоги у даній справі.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом абзаців другого, третього частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зважаючи на вимоги абзацу другого частини восьмої статті 129 ГПК України протягом п`яти днів після винесення рішення по даній справі (поштове відправлення від 23.05.2023) адвокат позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та доказами на підтвердження судових витрат понесених відповідачем на правничу допомогу.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Тараненком Мирославом Олександровичем на суму 25000,00 грн, представником надано суду такі докази: копію укладеного між позивачем та адвокатом Тараненком Мирославом Олександровичем договору про надання правової допомоги від 14.11.2022 (договір), копію підписаного позивачем і адвокатом акту приймання передачі наданих послуг від 22.05.2023 на суму 25 000,00 грн, копію звіту про виконання договору, копію платіжної інструкції від 16.03.2023.

Дослідивши подані позивачем докази витрат на правову допомогу суд встановив, що Тараненко Мирослав Олександрович має право на здійснення адвокатської діяльності, адвокатську діяльність здійснює індивідуально.

Відповідно до умов договору предметом договору сторони визначили: надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у виселенні ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗІНВЕСТ» із орендованого майна клієнта за адресою: 18028, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. М. Залізняка, 91/1.

Розмір гонорару адвоката за даним договором є фіксованим та складає 25 000 гривень (п. 4.1).

Клієнт зобов`язаний оплатити гонорар у розмірі 5 000 гривень до подання позовної заяви та 20 000 гривень після набрання рішенням Господарського суду Черкаської області про виселення ТОВ «ЧЕРКАСИГА31НВЕСТ» (п. 4.2).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивач подав акт приймання передачі наданих послуг з надання правової допомоги згідно з договором від 22.05.2023 на суму 25 000,00 грн.

Відповідно до звіту на виконання договору адвокат надав послуги: консультування та роз`яснення законодавства загалом 6 години, вивчення судової практики 5 години, підготовка правової позиції 6 години, залучення помічника адвоката, ознайомлення із матеріалами справи; підготовлено, підписано та направлено: позовну заяву, два адвокатські запити, заперечення на закриття провадження у справі, клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, заяву про понесені судові витрати.

Відповідно до звіту про виконання договору (зведеного) від 20.11.2023 у зв`язку із ухваленням постанови Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 925/253/23 за якою закінчено розгляд справи, на виконання договору про надання правової допомоги № б/н від 14.11.2022 та додаткової угоди від 05.06.2023, представлення вчинено такі дії у Господарському суді Черкаської області: консультування та роз`яснення законодавства загалом 6 годин, вивчення судової практики 5 годин, підготовка правової позиції 6 годин, залучення помічника адвоката, ознайомлення із матеріалами справи, підготовлено позовну заяву 4 години, підготовлено два адвокатські запити, підготовлено заперечення на закриття провадження у справі, клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, взяв участь у 3-х судових засіданнях, заяву про понесені судові витрати (інші послуги надані у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції та у суді касаційної інстанції).

Відповідно до наданих платіжних інструкцій позивач сплатив адвокату гонорар.

Відповідач просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки не надано детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), відповідно не можна встановити складових заявленої до розподілу суми судових витрат на професійну правничу допомогу, з`ясувати їх розумність; адвокат приймав участь в судових засіданнях під час розгляду справи у першій інстанції, у апеляційній га касаційній інстанціях участі особисто не приймав, заявивши клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції; не надано доказів на підтвердження оплати 20 000,00 грн гонорару за надання професійної правової допомоги; розрахунок витрат є необґрунтованим та неспівмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт. Відповідач вважає, що до стягнення підлягають витрати на професійну допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Суд застосовує викладені у додаткових постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 915/517/21 та від 16.02.2023 у справі № 911/1779/21 правові позиції:

для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача згідно ст. 126 ГПК України має бути установлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим, тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою;

не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність;

у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, ураховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу, зокрема: критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Застосовуючи наведені вище критерії розподілу судових витрат, враховуючи складність спору у даній справі та беручи до уваги заперечення відповідача щодо суми заявлених позивачем витрат, суд дійшов висновку, що співмірними, пропорційними та необхідно розумними під час розгляду позову у зазначеній справі є витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Пропорційність, яка застосовується судами у розподілі судового збору, і яка визначається виключно через кількісний критерій заявлених немайнових вимог не є тотожною пропорційності, яка у даному випадку не пов`язується виключно з кількісним аспектом і визначається через співвідношення між поставленою метою позову в цілому (захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права та законного інтересу), конкретними матеріально-правовими вимогами, як способами її досягнення та отриманим результатом;

критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 922/4022/20.

Надані позивачем документи на підтвердження судових витрат не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеній в таких документах сумі, позаяк розмір витрат має бути не лише доведений та документально обґрунтований, а й відповідати наведеним вище критеріям розподілу судових витрат. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 873/212/21.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про відсутність доказів оплати позивачем гонорару в повному обсязі, оскільки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України підлягає відшкодуванню вартість витрат на правничу допомогу адвоката як уже сплачена, так і та, що підлягає сплаті відповідною стороною.

Суд звертає увагу, що відповідач не обґрунтував та не надав суду доказів, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність та/або нереальність заявлених до стягнення витрат, що не спростовує зробленого судом висновку про співмірність, пропорційність та необхідну розумність під час розгляду справи витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення з розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» (8-й км Смілянського шосе, село Степанки, Черкаський район, Черкаська область, 18019, ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Хімік - 27» (вул. Максима Залізняка, 91/1, м. Черкаси, 18028, ) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку та строки визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене та підписане 25 січня 2024 року.

Суддя О.В. Чевгуз