ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.01.2024 Справа № 905/1350/23

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання - Блохіна Ю.В.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СІ ЕС ДІ ЛАБ".

Відповідач - Фізична особа - підприємець Дерев`янко Сергій Володимирович.

Про стягнення про стягнення 449994,47 грн.

Представники учасників справи:

від позивача - Салайчук С.М.;

від відповідача - Самодерженкова Т.О.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІ ЕС ДІ ЛАБ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Дерев`янка Сергія Володимировича (далі - відповідач) про стягнення 449994,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору комерційної концесії №4 від 29.10.2020, у зв`язку з чим просить стягнути основну заборгованість, пеню, інфляційні втрати та 3 % річних.

До суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву. В судовому засіданні представник відповідача визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 357410 грн. Щодо стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат заперечив у повному обсязі. Неможливість виконати договірні зобов`язання за укладеним між сторонами договором від 29.10.2020 спричинені форс-мажорними обставинами, а саме введенням на території України воєнного стану в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Все майно відповідача, яке знаходилось в м.Маріуполі, було знищено. Саме цими обставинами пов`язана обумовлена неможливість виконання зобов`язань за договором.

Під час розгляду справи просив суд зменшити розмір пені та нарахованих 3% річних та інфляційних втрат на 100% від заявленої позивачем суми.

До суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача заперечує щодо зменшення пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строків розрахунку за договором від 29.10.2020, оскільки про наявність форс-мажорних обставин відповідач не повідомив позивача, коли мав таку можливість. Позивач також зазнав значних втрат, штрафні санкції є співмірними з понесеними втратами. Розмір неустойки не є надмірною і становить всього 25% від суми заборгованості (і це ще не враховуючи понесені позивачем процесуальні витрати по даній справі).

По теперішній час позивач не отримав жодних сповіщень від відповідача про настання обставин, які перешкоджають виконанню відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором. Представник відповідача у відзиві також не надав жодного доказу сповіщення позивача про виникнення обставин, що перешкоджають виконанню відповідачем зобов`язань.

Відповідач мав можливість надати заперечення, оскільки об`єктивні обставини неможливості виконання взятих на себе зобов`язань (включаючи: надання заперечень на акти наданих послуг) існували не постійно, але відповідач проігнорував умови договору та умисно ухилився від оплати наданих послуг тестування, попередньо отримавши їх оплату від пацієнтів.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

29.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СІ ЕС ДІ ЛАБ" (далі - франчайзер) та Фізичною особою-підприємцем Дерев`янко Вікторією Михайлівною (далі - франчайзі) укладено договір комерційної концесії №4 (далі - договір), згідно з ст. 2 якого, франчайзер надає, а франчайзі отримує невиключне право вступити до франчайзингової мережі для ведення бізнесу згідно з системою франчайзера. Такий вступ передбачає право франчайзі використовувати протягом строку дії цього договору на умовах, визначених цим договором, додатками до нього та франчайзинговим пакетом, в межах території франшизу (що включає право на використання системи, об`єктів права інтелектуальної власності, комерційного досвіду та ділової репутації франчайзера) з метою ведення бізнесу, надання послуг а також вести бізнес, надавати послуги з використанням франшизи, придбавати у франчайзера послуги з тестування з метою надання послуг. Детальний опис франшизи, право користування якою надається згідно з цим договором, міститься в цьому договорі, додатках до нього та у франчайзинговому пакеті. Платою за передане за договором право є франчайзинговий вступний платіж та роялті (т.1 а.с.6-31).

Згідно з п.5 ст.3 договору, франчайзі зобов`язаний сплачувати на рахунок франчайзера, вказаний у цьому договорі, вартість послуг з тестування, яка розраховується за тарифами, встановленими додатком №2 до цього договору щодо кожного переданого франчайзеру зразка біологічного матеріалу, за яким відповідно до цього договору останнім було надано франчайзі результати тестування. Послуга з тестування вважається наданою після того, як результати тестування були передані франчайзі, шляхом їх завантаження франчайзером у кабінет. По закінченні кожного місяця до 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, франчайзер виставляє фанчайзі рахунок, який включає загальну вартість усіх послуг з тестування та суміжних послуг, наданих протягом такого розрахункового місяця. Якщо франчайзі не отримав від франчайзера рахунок у вказані вище терміни, франчайзі зобов`язаний самостійно розраховувати вартість послуг з тестування, наданих за відповідний розрахунковий місяць. Франчайзі зобов`язаний оплатити франчайзеру вартість послуг з тестування до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п.п.а, п.4 ст.3 договору, послуги тестування франчайзі зобов`язаний сплачувати на рахунок франчайзера, вказаний у цьому договорі, вартість послуг з тестування, відповідно до умов вказаних в договорі до 15 числа поточного місяця. У випадку прострочення оплати рахунку за надані послуги франчайзі несе відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України, франчайзер не пізніше 8 числа включно кожного поточного місяця надсилає франчайзі звіт про надані послуги за попередній місяць для узгодження наданих медичних послуг, на вказаний e-mail: .

У випадку прострочення франчайзі строків перерахування платежів франчайзеру франчайзі зобов`язаний сплатити франчайзеру пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу… (п.3 ст.10 договору).

Цей договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами (їх уповноваженими представниками) і діє протягом трьох років (до 29.10.2023 включно) крім положень пункту 6 ст.8, п.п. 9,10 ст.12 цього договору, що діють в межах визначених строків (п.1 ст.14 договору).

29.01.2021 між фізичною особою-підприємцем Дерев`янко Вікторією Михайлівною (далі - сторона 1), фізичною особою-підприємцем Дерев`янко Сергієм Володимировичем (далі - сторона 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІ ЕС ДІ ЛАБ» (далі - сторона 3) укладено угоду про заміну сторони в зобов`язанні відповідно до п.1 якої, регулюються відносини пов`язані з заміною сторони 1 на сторону 2 у зобов`язанні, щодо переходу всіх прав та обов`язків сторони 1 за договором комерційної концесії №4 від 29.10.2020 за договором надання послуг №1 від 25.11.2020 та за ліцензійним договором на використання знаку для товарів і послуг в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Сторона 1 передала стороні 2, а сторона 2 прийняла від сторони 1 всі права та обов`язки в обсязі на умовах, що існували на момент переходу цих прав сторони 1 перед стороною 3 за договорами 1, 2, 3 (т.1 а.с.67).

На виконання умов договору від 29.10.2020, позивачем надані відповідачу послуги, результати тестування були направлені до електронного кабінету відповідача.

Також позивачем надані детальні звіти: документ «Замовлення покупця» - таблиця; також рахунки на оплату та акти надання медичних послуг (т.1 а.с.82-175).

Надані позивачем послуги, відповідачем були оплачені частково.

Заборгованість відповідача перед позивачем складає 357410 грн, а саме за послуги, які були надані позивачем відповідачу:

- у серпні 2021 року на суму 63218,75 грн, що підтверджується актом надання медичних послуг №0000-061393 від 31.08.2021, залишок заборгованості складає 10000 грн:

- у вересні 2021 року на суму 69963 грн, що підтверджується актом надання медичних послуг №7888 від 30.09.2021;

- жовтні 2021 року на суму 123868 грн, що підтверджується актом надання медичних послуг №45742 від 31.10.2021;

- у лютому 2022 року на суму 108453 грн, що підтверджується актом надання медичних послуг №0001-064489 від 28.02.2022;

- у березні 2022 року на суму 19960 грн, що підтверджується актом надання медичних послуг №0001-065451 від 31.03.2022;

- у квітні 2022 року на суму 20356 грн, що підтверджується актом надання медичних послуг №0001-069100 від 30.04.2022;

- у травні 2022 року на суму 3569 грн, що підтверджується актом надання медичних послуг №0001-073048 від 31.05.2022;

- у липня 2022 року на суму 1241 грн, що підтверджується актом надання медичних послуг №0001-082783 від 31.07.2022.

04.07.2023 позивач направив відповідачу претензію №231 я якій вимагає оплатити заборгованість у розмірі 357410 грн до 31.07.2023 (т.1 а.с.181-182).

Відповіді на претензію до суду не надано.

В судовому засіданні представник відповідача визнав заборгованість яка склалась перед позивачем у розмірі 357410 грн.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Як встановлено ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 903 ЦК України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановленими в договорі.

За приписами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на час прийняття рішення судом у справі, документів на підтвердження виконання відповідачем зобов`язання за укладеним з позивачем договором від 29.10.2020 щодо оплати наданих позивачем послуг, до суду надано не було.

В порушення вказаних вище вимог законодавства та договору, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення своєчасної оплати за надані позивачем послуги не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 357410 грн.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 357410 грн підлягає задоволенню.

Крім того, згідно доданого до позову розрахунку (т.1 а.с.178), позивач просить стягнути пеню у загальному розмірі 49701,78 грн, яка нарахована:

за актом надання медичних послуг №0000-061393 від 31.08.2021 з 16.09.2021 по 15.03.2022.2022 на суму 10000 грн;

за актом надання медичних послуг №7888 від 30.09.2021 з 16.10.2021 по 15.04.2022 на суму 69963 грн;

за актом надання медичних послуг №46317 від 31.10.2021 з 16.11.2021 по 15.05.2022 на суму 123868 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-064431 від 28.02.2022 з 16.03.2022 по 15.09.2022 на суму 108453 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-065307 від 31.03.2022 з 16.04.2022 по 15.10.2022 на суму 19960 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-069100 від 30.04.2022 з 16.05.2022 по 15.11.2022 на суму 20356 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-072980 від 31.05.2022 з 16.06.2022 по 15.12.2022 на суму 3569 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-082783 від 31.07.2022 з 16.08.2022 по 15.02.2023 на суму 1241 грн.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Частиною 1 статті 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Сторони договору погодили, що у випадку прострочення франчайзі строків перерахування платежів франчайзеру франчайзі зобов`язаний сплатити франчайзеру пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу… (п.3 ст.10 договору).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд, зокрема, вважає вірним період пені за актом надання медичних послуг №0001-069100 від 30.04.2022 на суму 20356 грн з 17.05.2022 по 15.11.2022 (15.05.2022 є вихідним днем).

Інші періоди визначені позивачем вірно.

Таким чином, суд задовольняє вимоги в цій частині частково в розмірі 49690,63 грн.

Також, позивач, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, просив стягнути 3% річних в розмірі 5358,78 грн інфляційні втрати у розмірі 37523,91 грн.

3% річних нараховані:

за актом надання медичних послуг №0000-061393 від 31.08.2021 з 16.09.2021 по 15.03.2022.2022 на суму 10000 грн;

за актом надання медичних послуг №7888 від 30.09.2021 з 16.10.2021 по 15.04.2022 на суму 69963 грн;

за актом надання медичних послуг №46317 від 31.10.2021 з 16.11.2021 по 15.05.2022 на суму 123868 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-064431 від 28.02.2022 з 16.03.2022 по 15.09.2022 на суму 108453 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-065307 від 31.03.2022 з 16.04.2022 по 15.10.2022 на суму 19960 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-069100 від 30.04.2022 з 16.05.2022 по 15.11.2022 на суму 20356 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-072980 від 31.05.2022 з 16.06.2022 по 15.12.2022 на суму 3569 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-082783 від 31.07.2022 з 16.08.2022 по 15.02.2023 на суму 1241 грн.

Інфляційні втрати нараховані:

за актом надання медичних послуг №0000-061393 від 31.08.2021 з жовтня 2021 по лютий 2022 року на суму 10000 грн;

за актом надання медичних послуг №7888 від 30.09.2021 з листопада 2021 року по березень 2022 року на суму 69963 грн;

за актом надання медичних послуг №46317 від 31.10.2021 з грудня 2021 року по квітень 2022 року на суму 123868 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-064431 від 28.02.2022 з квітня 2022 року по серпень 2022 року на суму 108453 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-065307 від 31.03.2022 з травня 2022 року по вересень 2022 року на суму 19960 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-069100 від 30.04.2022 з червня 2022 року по жовтень 2022 року на суму 20356 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-072980 від 31.05.2022 з липня 2022 року по листопад 2022 року на суму 3569 грн;

за актом надання медичних послуг №0001-082783 від 31.07.2022 з вересня 2022 року по січень 2023 року на суму 1241 грн.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3%річних суд, зокрема, вважає вірним період 3% річних за актом надання медичних послуг №0001-069100 від 30.04.2022 на суму 20356 грн з 17.05.2022 по 15.11.2022 (15.05.2022 є вихідним днем).

Інші періоди визначені позивачем вірною.

За таких обставин, суд задовольняє вимоги в цій частині частково в розмірі 5357,11 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд задовольняє вимоги в цій частині повністю на суму 37523,91 грн.

Щодо заперечень відповідача в частині нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат, які на думку відповідача підлягають зменшенню на 100% внаслідок наявності обставин непереборної сили суд зазначає наступне.

Відповідачем, як на підставу необхідності зменшення вказаних нарахувань, посилався на обставини непереборної сили, якими і обумовлена неможливість виконання зобов`язань за договором, наявність яких засвідчена в листі Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1. У вказаному листі ТПП України засвідчує форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Частиною першою статті 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.11 договору, сторона для якої виникла неможливість виконання зобов`язань за договором, повинна не пізніше 5 днів письмово сповістити іншу сторону про виникнення чи припинення обставин, що перешкоджають виконанню нею її зобов`язань. Неповідомлення чи несвоєчасне повідомлення про виникнення чи припинення дії форс-мажорних обставин позбавляє сторону права посилатися на них. Належними доказами форс-мажорних обставин і їх тривалість будуть довідки, видані відповідними компетентними органами.

В той же час, відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення ним дій щодо повідомлення позивача про настання обставин непереборної сили та неможливість виконання зобов`язань за договором в частині оплати за надані позивачем послуги внаслідок наявності таких обставин в строк погоджений сторонами в договорі, або протягом розумного строку, враховуючи наявність обставин, пов`язаних з військовою агресією проти України.

Наявність обставин, які зазначені в листі ТПП Україні не є безумовною підставою для звільнення особи від відповідальності за неналежне виконання (невиконання) договірних зобов`язань.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17.

Згідно з ч.1 ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський

Суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення 3% річних, пеня та інфляційних втрат, суд відмовляє в його задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до умов договору, відповідач отримував у якості 100% передоплати від пацієнтів, що звернулися за наданням цих послуг, які позивачем були надані відповідачу.

В подальшому відповідач мав перераховувати позивачу вартість послуг тестування за партнерськими цінами, які погоджено сторонами у прайслистах.

Тобто відповідач, спочатку акумулював кошти за замовлені пацієнтом послуги тестування у себе на банківському рахунку, проте в подальшому не переказував позивачу частину з цих коштів за надані позивачем послуги тестування.

Надання позивачем зазначених у актах надання медичних послуг за лютий, березень, квітень, травень та липень 2022 року (включно) послуг тестування підтверджується інформацією медично-інформаційної системи MEDCLOUD, яку сторони використовували при здійсненні співпраці за договором.

Виходячи з характеру наданих відповідачем послуг особам, які звертались до неї за відповідними послугами, вартість таких послуг сплачувалась клієнтами одразу в повному обсязі, а частина з цих коштів мала б бути передана позивачу за його послуги (тестування), що об`єктивно унеможливило б виникнення заборгованості відповідача перед позивачем.

Також, судом враховано, що позивачем пеня, 3% річних та інфляційні втрати нараховані не за весь період прострочення виконання зобов`язання відповідачем.

Розмір нарахованої неустойки обумовлений саме тривалістю невиконання відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем.

Також, судом враховано, що кошти, за рахунок яких мали б бути сплачені послуги позивача, були отримані відповідачем ще до початку збройної агресії проти України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання ним зобов`язань за договором.

Відтак в задоволенні клопотання про зменшення розміру неустойки відмовлено.

Також, суд зазначає, що за змістом ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється саме від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування процентів та інфляційних втрат має компенсаційний а не штрафний характер.

Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 (справи № 373/2054/16-ц, № 464/3790/16-ц), від 23.10.2019 (справа №723/304/16-ц).

Отже, розмір 3% річних та інфляційних втрат не може бути зменшений, а особа не може бути звільнена від сплати процентів річних та інфляційних втрат у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема і на підставі статті 617 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати, за приписами статті 129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Дерев`янко Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІ ЕС ДІ ЛАБ" (03022, м.Київ, вул.Васильківська, 45, ідентифікаційний код юридичної особи - 42519264) заборгованість у розмірі 357410 (триста п`ятдесят сім тисяч чотириста десять) грн, пеню у розмірі 49690 (сорок дев`ять тисяч шістсот дев`яносто) грн 63 коп., 3% річних у розмірі 5357 (п`ять тисяч триста п`ятдесят сім) грн 11 коп., інфляційні втрати в сумі 37523 (тридцять сім тисяч п`ятсот двадцять три) грн 91 коп. та судовий збір у розмірі 6749 (шість тисяч сімсот сорок дев`ять) грн 72 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.01.2024.

Суддя О.В. Говорун