ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 Справа № 922/5021/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Пугачові Д.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Скай банк" (адреса: 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 76/2; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Груп" (адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21-А; )
про стягнення 707851,96 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Скай банк" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Груп" (далі - відповідач) 707851,96 грн., з яких:

315000,00 грн заборгованості та 122202,73 грн процентів за договором про надання гарантії № G22-01-0034 від 17.01.2022;

194999,94 грн заборгованості та 75649,29 грн процентів за договором про надання гарантії № G22-01-0035 від 17.01.2022;

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов договорів про надання гарантії № G22-01-0034 від 17.01.2022 та № G22-01-0035 від 17.01.2022 щодо компенсації сплачених позивачем, як гарантом, платежів за цими договорами на користь третіх осіб, та сплати процентів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2023 позовну заяву Акціонерного товариства "Скай банк" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на 27.12.2023.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.12.2023, яку занесено до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 15.01.2024.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію ухвали від 28.11.2023 про відкриття провадження у справі.

Копію зазначеної ухвали позивач отримав, про що свідчить залучена до матеріалів справи довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету в системі «Електронний суд».

Проте, надіслані на адресу відповідача копії ухвал від 28.11.2023 та від 27.12.2023 повернулись на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 47-50, 53-56). Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. 120, п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2023.

У судове засідання 15.01.2024 представники сторін не прибули.

Позивач надіслав на адресу суду клопотання (вх. № 33725 від 07.12.2023), в якому просить суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи документами, а також зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач про причини неприбуття представника суд не повідомив.

Оскільки неявка у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за їх відсутності та за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 17.01.2022 року між позивачем як Банком або Гарантом, та відповідачем, як Принципалом, були укладені:

- Договір про надання гарантії № 022-01-0034, відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (код ЄДРПОУ 4275490, далі Бенефіціар) надано Банківську гарантію № 022-01-0034 від 17.01.2022 року у сумі 315 000,00 грн. зі строком дії з 17.01.2022 року по 31.07.2022 року, в забезпечення виконання умов Договору № від 23.06.2020 року, укладеного між Принципалом та Бенефіціаром;

- Договір про надання гарантії № 022-01-0035, відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (код ЄДРПОУ 4275490, далі - Бенефіціар) надано Банківську гарантію № 022-01-0034 від 17.01.2022 року у сумі 194 999,94 грн. зі строком дії з 17.001.2022 року по 31.07.2022 року, в забезпечення виконання умов Договору № від 22.06.2020 року, укладеного між Принципалом та Бенефіціаром.

Пунктом п. 4.1.5 договорів гарантії передбачено, що у разі здійснення гарантом платежу по гарантії принципал зобов`язується повернути гаранту суму, сплачену бенефіціару, а також сплатити проценти за користування принципалом коштами, у тому числі суму збитків від інфляційних процесів, неотриманих доходів, процесуальних витрат, інші платежі, передбачені цим договором, протягом трьох банківських днів з дня отримання принципалом від гаранта письмового повідомлення про сплату гарантом по гарантії, або надати гаранту безспірне право на договірне списання сум, передбачених у цьому договорі та сплачених гарантом бенефіціару, зі свого рахунку(ків), відкритих (або будуть відкриті) у АТ «Скай Банк», код банку 351254, в момент підписання цих договорів.

Згідно з п. 4.4.5 договорів гарантії, банк (гарант) має право на відшкодування всіх витрат, понесених в результаті виконання своїх зобов`язань за гарантією, процентних доходів за користування принципалом коштами, у разі сплати гарантом за гарантією, у тому числі збитків від інфляційних процесів, неотриманих доходів, процесуальних витрат, тощо.

Відповідно до п. 5.3 договорів гарантії, у разі здійснення гарантом платежу по гарантії за вимогою бенефіціара принципал сплачує протягом трьох банківських днів з дня сплати гарантом комісію в сумі 0,1%, але не менше 15 грн, за письмовою вимогою гаранта.

Відповідно до п. 5.4 договорів гарантії, при здійсненні гарантом платежу по гарантії на користь бенефіціара, ця сума вважається позичковою для принципала та гарант нараховує на неї 30% річних до моменту погашення цієї суми принципалом або реалізації гарантом свого заставного права, яка підлягає сплаті принципалом на рахунок, відкритий в АТ «Скай Банк», , код банку 351254 протягом трьох банківських днів з дня отримання принципалом від гаранта письмового повідомлення про сплату по гарантії.

Як свідчать матеріали справи, 20.07.2022 від бенефіціара до банку надійшли письмові вимоги № ТОВВИХ-22-7656 та № ТОВВИХ-22-7658 про здійснення платежів по гарантіям у зв`язку з неналежним виконанням принципалом своїх зобов`язань за укладеними із бенефіціаром договорами.

01.08.2022 відповідно до розпоряджень банком (гарантом) на користь бенефіціара здійснені платежі по гарантіям в сумах 315000,00 грн та 194 999,94 грн з одночасним відображенням в бухгалтерському обліку банку цих гарантій як кредитів відповідно до умов укладених між гарантом та принципалом договорів про надання гарантії, що підтверджується розпорядженнями Операційному управлінню АТ «Скай Банк» від 01.08.2022

В подальшому, представником банку (гаранта) 27.07.2022 були особисто вручені директору принципала повідомлення банку № 19-04/649 та №19-04/650 від 27.07.2022 (що підтверджується його підписом на цих повідомленнях) про отримання письмових вимог від бенефіціара та необхідність компенсації сплачених гарантом ллатежів.

Однак, вимоги банку (гаранта) залишились не виконані.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 16.11.2023 загальна сума заборгованості становить 707851,96 грн, у тому числі:

за гарантією № 022-01-0034 складає 437202,73 грн, у тому числі:

- сума основного боргу - 315000,00 грн., сума процентів - 122 202,73 грн.;

за гарантією № 022-01-0035 складає 270649,23 грн, у тому числі:

- сума основного боргу - 194999,94 грн., сума процентів - 75649,29 грн (сімдесят п`ять тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 259 коп.).

Обставини щодо стягнення з відповідача зазначеної заборгованості стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 ГПК України.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності з ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 ЦК України).

Стаття 560 ЦК України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 ст. 200 ГК України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (ч.2 ст. 200 ГК України).

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (ч. 3 ст. 200 ГК України).

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004.

Так, у пункті 9 частини 3 розділу I Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Вказаним Положенням передбачено, що безвідклична гарантія - гарантія, умови якої не можуть бути змінені і вона не може бути припинена банком-гарантом згідно із заявою принципала без згоди та погодження з бенефіціаром; безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

За змістом положень статей 561, 566 ЦК України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.

Частиною 1 ст. 563 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.563 ЦК України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Згідно з ч. 1 ст. 569 ЦК України, гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Згідно з ч. 1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст.1048 Цивільного Кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно ст.1049 Цивільного Кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В даному випадку, як вже зазначалося, пунктом п. 4.1.5 договорів гарантії передбачено, що у разі здійснення гарантом платежу по гарантії принципал зобов`язується повернути гаранту суму, сплачену бенефіціару, а також сплатити проценти за користування принципалом коштами, у тому числі суму збитків від інфляційних процесів, неотриманих доходів, процесуальних витрат, інші платежі, передбачені цим договором, протягом трьох банківських днів з дня отримання принципалом від гаранта письмового повідомлення про сплату гарантом по гарантії, або надати гаранту безспірне право на договірне списання сум, передбачених у цьому договорі та сплачених гарантом бенефіціару, зі свого рахунку(ків), відкритих (або будуть відкриті) у АТ «Скай Банк», код банку 351254, в момент підписання цих договорів.

Відповідно до п. 5.3 договорів гарантії, у разі здійснення гарантом платежу по гарантії за вимогою бенефіціара принципал сплачує протягом трьох банківських днів з дня сплати гарантом комісію в сумі 0,1%, але не менше 15 грн, за письмовою вимогою гаранта.

Відповідно до п. 5.4 договорів гарантії, при здійсненні гарантом платежу по гарантії на користь бенефіціара, ця сума вважається позичковою для принципала та гарант нараховує на неї 30% річних до моменту погашення цієї суми принципалом або реалізації гарантом свого заставного права, яка підлягає сплаті принципалом на рахунок, відкритий в АТ «Скай Банк», , код банку 351254 протягом трьох банківських днів з дня отримання принципалом від гаранта письмового повідомлення про сплату по гарантії.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача невиконаного зобов`язання з повернення позивачу грошових коштів за здійсненими позивачем, як гарантом, платежами по банківській гарантії № 022-01-0034 від 17.01.2022 року у сумі 194 999,94 грн. та банківській гарантію № 022-01-0034 від 17.01.2022 року у сумі 315 000,00 грн.

Бездіяльність відповідача щодо не погашення перед гарантом існуючої заборгованості є неправомірною та такою, що суперечать умовам договорів про надання гарантії № G22-01-0034 від 17.01.2022 та № G22-01-0035 від 17.01.2022.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не надав суду доказів сплати грошових коштів за вказаними банківськими гарантіями, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині, та стягнення з відповідача на користь позивача 315000,00 грн заборгованості за договором про надання гарантії № G22-01-0034 від 17.01.2022 та 194999,94 грн заборгованості за договором про надання гарантії № G22-01-0035 від 17.01.2022.

Крім того, в зв`язку з неповерненням грошових коштів за вказаними банківськими гарантіями, позивач на підставі п. 5.4. договору та вищевказаних положень чинного законодавства має право на нарахування 30% річних до моменту погашення цієї суми принципалом, а також на підставі п. 5.3. договору комісію в відповідному розмірі.

Як свідчить здійснений позивачем розрахунок, в зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів за банківськими гарантіями позивач нарахував відповідачу проценти за користування грошовими коштами за період з 01.08.2022 по 15.11.2023.

Перевіривши здійснений розрахунок суд приходить до висновку про його правомірність та арифметичну вірність

За таких обставин, позов в даній частині вимог також підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 122202,73 грн суми процентів за договором про надання гарантії № G22-01-0034 від 17.01.2022 та 75649,29 грн суми процентів за договором про надання гарантії № G22-01-0035 від 17.01.2022.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, за наслідками розгляду справи, з урахуванням вимог ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 10617,78 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 130, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А-Груп" (адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21-А; ) на користь Акціонерного товариства "Скай банк" (адреса: 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 76/2; ):

315000,00 грн заборгованості та 122202,73 грн процентів за договором про надання гарантії № G22-01-0034 від 17.01.2022;

194999,94 грн заборгованості та 75649,29 грн процентів за договором про надання гарантії № G22-01-0035 від 17.01.2022;

10617,78 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "17" січня 2024 р.

Суддя О.І. Байбак