УХВАЛА

про відмову у задоволенні відводу

м. Київ

19.01.2024Справа № 910/17362/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши матеріали

за заявою № 0108/2024 від 08.01.2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул"

про відвід судді Бондаренко - Легких Г.П.

від розгляду справи № 910/17362/23

за позовом Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" (01024, м. Київ, вул. Льва Толстого (вул. Гетьмана Павла Скоропадського), буд. 6а, офіс 404)

про стягнення 111 209 646, 60 грн.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ПУЛ" (відповідач) про стягнення штрафу за призупинення продажу електричної енергії у розмірі 111 209 646,60 грн. згідно умов п. 6.4. Договору №271/03/23 купівлі-продажу електричної енергії (з особливими умовами) на ринку двосторонніх договорів від 28.02.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 15.11.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Через канцелярію суду 21.11.2023 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач частково усунув недоліки останньої, встановлені ухвалою суду від 15.11.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 29.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/17362/23, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 30.01.2024 року.

Окрім цього вказаною ухвалою зобов`язано позивача надати суду: (1) пояснення, яким чином позивач визначає/встановлює розмір електричної енергії продаж якої призупинено продавцем; (2) подання до суду письмової заяви із наданням доказів наявності у особи, що підписала позов - повноважень на підписанні позову в порядку самопредставництва (трудовий договір (контракт), положення (посадова інструкція) тощо, а також наказ про призначення).

В свою чергу, 12.01.2023 року до суду від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" надійшла заява № 0108/2024 від 08.01.2024 року про відвід судді Бондаренко - Легких Г.П. від розгляду справи № 910/17362/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 року (суддя Бондаренко - Легких Г.П.) за наслідками розгляду заяви відповідача про відвід судді визнано необґрунтованим відвід судді Бондаренко - Легких Г.П. від розгляду справи № 910/17362/23, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" про відвід судді Бондаренко - Легких Г.П. від розгляду справи № 910/17362/23 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про відвід.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" 0108/2024 від 08.01.2024 року про відвід судді у справі № 910/17362/23 передано на розгляд судді Селівону АМ.

Як встановлено судом, в обґрунтування поданої заяви про відвід судді відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" посилається на наявність сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду даної справи та в подальшому при ухваленні рішення, оскільки судом надано перевагу стороні позивача в частині зобов`язання позивача повторно усунути недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою суду від 15.11.2023 року, за умови відкриття провадження у справі № 910/17362/23, що, за твердженням заявника, свідчить про упереджене ставлення до відповідача та штучне створення позивачу "комфортних умов" шляхом надання можливостей, не передбачених чинним процесуальним законодавством.

Отже, на переконання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул", зазначені обставини є підставою для сумнівів в об`єктивності, справедливості, неупередженості розгляду справи суддею Бондаренко - Легких Г.П., а також ставлять під сумнів забезпечення реалізації права Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" на справедливий судовий розгляд як відповідача у даній справі.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" про відвід судді суд зазначає, що згідно статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно положень ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За приписами частини 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Порядок визначення складу господарського суду здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду відповідно до положень статті 32 Господарського процесуального кодексу (з урахуванням пункту 17.4 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України передбачені підстави, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

У відповідності до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 3 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд наголошує, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Таку презумпцію спростувати досить складно. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим давали б підстави сумніватися в його неупередженості. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді ("Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ("Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду ("Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" від 9 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Як зазначалось судом вище, в обґрунтування наявності підстав для відводу судді від розгляду справи № 910/17362/23 внаслідок наявності сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" посилається на безпідставне надання позивачу повторної можливості усунення недоліків позовної заяви, а також необґрунтоване відкриття провадження у справі за позовом, який не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, тобто заява фактично подана з підстав непогодженням учасника справи з процесуальними рішеннями судді.

Суд звертає увагу позивача на те, що згідно ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як визначено статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

В контексті означеного суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у ч.1 ст.6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вказано, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Частиною 3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є:

1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Разом з цим суд наголошує, що однією з засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 11 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Так, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Одночасно, застосовуючи при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Згідно з ч.1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Фактично у поданій заяві відповідач, зокрема, надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, у тому числі, висловлює незгоду з діями судді щодо прийнятих процесуальних рішень у справі № 910/17362/23 та оцінює такі процесуальні дії, оскільки зі змісту поданої заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" про відвід судді вбачається, що підстави відповідача для відводу судді Бондаренко - Легких Г.П. зводяться виключно до оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України під час відкриття провадження у справі № 910/17362/23 та зобов`язання позивача усунути недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 15.11.2023 року, які частково не усунуті, що не може свідчити про наявність упередженості та необ`єктивності судді в розгляді справи та бути підставою для його відводу, а відтак, свідчать про відсутність підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу судді.

Відповідачем, в тому числі в заяві про відвід судді Бондаренко - Легких Г.П., не наведено, в чому саме полягає необ`єктивність та упередженість судді, як і не наведено мотивованих підстав здійснення розгляду справи виключно в інтересах однієї із сторін, що по суті є порушенням принципів змагальності сторін, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судом також враховано передбачені статтею 226 ГПК України процесуальні наслідки у випадку, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Окрім цього зазначені процесуальні рішення приймаються судом з метою, перш за все, реалізації завдання господарського судочинства, а саме задля всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи, оцінки та дослідження доказів, а також надання сторонам справи можливості реалізувати принцип змагальності, рівності всіх учасників процесу перед законом та судом, забезпечення надання додаткових доказів в обґрунтування заявлених вимог та заперечень.

Отже, у даному випадку, за висновками суду наведені в заяві відповідача твердження щодо порушення суддею Бондаренко - Легких Г.П. права Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" на належний судовий захист та підстави для відводу судді від розгляду справи № 910/17362/23 зводяться виключно до незгоди заявника із процесуальними рішеннями судді, не підтверджують упередженість та необ`єктивність судді Бондаренко - Легких Г.П. при розгляді даної справи та свідчать про відсутність підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу судді.

При цьому, наявності інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості судді не встановлено, позаяк, зі змісту поданої представником відповідача заяви про відвід судді не можливо дійти висновків про наявність підстав для відводу, відмінних від незгоди з процесуальними діями у справі.

Окрім цього суд зазначає, що нормами чинного законодавства визначено засади та окремі механізми реалізації прав всіх учасників судового процесу, в тому числі, забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, що може бути реалізовано у передбаченому чинним господарським процесуальним законодавством порядку у разі непогодження з процесуальними рішеннями судді.

Наразі, оцінка процесуальних дій суду при прийнятті рішень по справі відноситься до компетенції вищестоящих судів, і не може бути здійснена суддею, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України для розгляду заяви про відвід.

З огляду на викладене, посилання заявника на упередженість судді та сумніви в об`єктивності під час розгляду справи № 910/17362/23 суд розцінює як безпідставні.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 35 ГПК України суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" про відвід судді Бондаренко - Легких Г.П. від розгляду справи № 910/17362/23, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування не можуть бути, в розумінні процесуального закону, підставою для відводу судді від розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 35-39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Пул" № 0108/2024 від 08.01.2024 року про відвід судді Господарського суду міста Києва Бондаренко - Легких Г.П. від розгляду справи № 910/17362/23.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 19.01.2024 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Селівон