ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" січня 2024 р. м. Київ Справа № 372/1073/20

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., розглянувши

Заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури № 15/1-81вих24 від 24.01.2024 (вх. № суду 8/24 від 24.01.2024) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборони вчиняти дії

У справі № 372/1073/20

За позовом керівника прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації

до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп»

За участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Затишне», Козинська селищна рада Обухівського району Київської області

про визнання незаконним та скасування розпоряджень в частині, витребування майна з чужого незаконного володіння

Без виклику учасників справи;

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Обухівського районного суду Київської області перебувала справа № 372/1073/20 за позовом керівника прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрація Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» про визнання незаконним та скасування розпоряджень в частині, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов мотивований тим, що Обухівська райдержадміністрація, видавши розпорядження в частині передачі у власність земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 2 га для ведення особистого селянського господарства, порушила положення статті 59 Земельного кодексу України та статті 88 Водного кодексу України, а також статей 3, 21, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та розпорядилася земельними ділянками, які віднесені до земель водного фонду, поза межами наданих їй повноважень.

Вказані земельні ділянки в подальшому ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були відчужені на користь ОСОБА_7 , яка звернулась до Обухівської райдержадміністрації із заявою про зміну цільового призначення об`єднаної земельної ділянки із кадастровим номером :03:031:0319 площею 8 га із «ведення особистого селянського господарства» на «ведення садівництва». Обухівська райдержадміністрація своїм розпорядженням № 588 від 13.05.2009 року вказану заяву задовольнила та змінила цільове призначення земельних ділянок на індивідуальне садівництво, у зв`язку з чим ОСОБА_7 отримала державний акт на право власності на землю із вищевказаним цільовим призначенням.

В подальшому, зазначена земельна ділянка в порядку спадкування перейшла до відповідача у справі ОСОБА_5 , який подарував її своєму батькові ОСОБА_6 .. Останній вніс вказану земельну ділянку до статутного фонду ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп».

Прокурор зазначив, що вказані земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту в межах прибережної захисної смуги Канівського водосховища, тобто належать до земель водного фонду України, тому Обухівська райдержадміністрація не мала права ними розпоряджатись, що свідчить про відсутність в неї відповідних повноважень на розпорядження земельними ділянками водного фонду. Оскільки спірні земельні ділянки знаходяться в межах прибережної захисної смуги річки Дніпро та відносяться до земель водного фонду, тому зміна цільового призначенні зазначеної земельної ділянки із «ведення особистого селянського господарства» на «ведення садівництва» суперечить положенням статей 88, 89 Водного кодексу України та статей 60, 61 Земельного кодексу України.

Прокурор, з урахування заяви про зміну предмета позову, просив:

- усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером :03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської райдержадміністрації № 36 від 16 січня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 7-ми громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради» в частині передачі у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради;

- усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером :03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської райдержадміністрації № 588 від 13 травня 2009 року «Про затвердження технічної документації щодо зміни цільового використання земельних ділянок ОСОБА_7 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення садівництва» в межах Козинської селищної ради»;

- усунути перешкоди у здійсненні обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером :03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради шляхом її повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп».

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 у справі № 372/1073/20, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 15.02.2023, позов прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації задоволено.

Усунуто перешкоди у здійсненні Київською обласної державної адміністрації права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером :03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської райдержадміністрації від 16 січня 2009 року № 36 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 7-ми громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради» в частині передачі у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради.

Усунуто перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером :03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської райдержадміністрації Київської області від 13 травня 2009 року № 588 «Про затвердження технічної документації щодо зміни цільового використання земельних ділянок громадянки ОСОБА_7 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в межах Козинської селищної ради».

Усунуто перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером :03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради шляхом її повернення на користь держави в особі Київської обласною державною адміністрацією з незаконного володіння ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» ().

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» на користь Київської обласної прокуратури судові витрати у розмірі 1 477,14 грн з кожного, а всього 7 385,72 грн.

Не погоджуючись із прийнятою постановою Київського апеляційного суду від 15.02.2023 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 у справі № 372/1073/20, у березні 2023 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023, провадження у справі закрити.

Також, не погоджуючись із прийнятою постановою Київського апеляційного суду від 15.02.2023 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 у справі № 372/1073/20, у березні 2023 року ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» подало касаційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в частині усунення перешкод у здійсненні Київською облдержадміністрацією права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом визнання незаконними та скасування розпоряджень Обухівської райдержадміністрації № 36 від 16.01.2009 року та № 588 від 13.05.2009 року відмовити, в частині позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні Київською облдержадміністрацією права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом її повернення на користь держави в особі Київської облдержадміністрації з незаконного володіння ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» закрити.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2023 у справі № 372/1073/20 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» задоволено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023 в частині позовної вимоги прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 36 від 16.01.2009 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 7-ми громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради» в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, стягнення судового збору з ОСОБА_2 скасовано.

У задоволенні позовної вимоги прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 36 від 16.01.2009 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 7-ми громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради» в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області відмовлено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023 в частині позовної вимоги прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» судового збору на користь Київської обласної прокуратури скасовано.

Провадження у справі № 372/1073/20 в частині позовної вимоги прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою закрито.

Повідомлено керівника Київської обласної прокуратури, що розгляд цієї справи в частині позовної вимоги прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою віднесений до юрисдикції господарського суду.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023 в частині позовних вимог прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування розпоряджень Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 16.01.2009 № 36 в частині передачі у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 7 земельних ділянок площею по 2 га кожна для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та від 13.05.2009 № 588 «Про затвердження технічної документації щодо зміни цільового використання земельних ділянок ОСОБА_7 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення садівництва» в межах Козинської селищної ради, стягнення судового збору з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без змін.

Поновлено дію рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 в частині позовних вимог прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування розпоряджень Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 16.01.2009 № 36 в частині передачі у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 земельних ділянок площею по 2 га кожна для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та від 13.05.2009 № 588 «Про затвердження технічної документації щодо зміни цільового використання земельних ділянок ОСОБА_7 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення садівництва» в межах Козинської селищної ради та стягнення судового збору з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

28.08.2023 заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 06.09.2023 заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено; справу № 372/1073/20 в частині позовних вимог прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, передано для продовження розгляду до Господарського суду Київської області.

20.09.2023 матеріали справи № 372/1073/20 надійшли до Господарського суду Київської області.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2023, справу № 372/1073/20 передано на розгляд судді Сокуренко Л.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.09.2023 прийнято справу № 372/1073/20 до розгляду. Розгляд справи № 372/1073/20 в частині позовних вимог прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 12.10.2023.

24.01.2024 до суду від заступника керівника Київської обласної прокуратури надійшла заява № 15/1-81вих24 від 24.01.2024 (вх. № суду 8/24 від 24.01.2024) про забезпечення позову, в якій заступник керівника Київської обласної прокуратури просить суд, керуючись ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 136, 137, 138, 139 Господарського процесуального кодексу України, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборони вчиняти дії.

В обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову заступник керівника Київської обласної прокуратури посилається на те, що дана справа скерована для розгляду до Господарського суду Київської області ухвалою Верхового Суду від 06.09.2023 в частині позовних вимог до ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. При цьому прокурор зазначив, що судами у справі вже встановлено наявність порушень вимог ст. 20, 58, 59, 60, 61, 84, 116, 118, 122, 149 Земельного кодексу України, ст. 1, 86, 88, 89 Водного кодексу України, ст. 3, 21, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» при наданні у власність першим набувачам спірних земельних ділянок, у зв`язку із чим видача в подальшому державного акта на право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_7 для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель водного фонду та його реєстрація, відбулась з порушенням вимог законодавства.

Прокурор у заяві про забезпечення позову звертає увагу суду, що за обставинами розгляду даної справи № 372/1073/20 Верховним Судом встановлено, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 16.01.2009 № 36 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 7-ми громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради» безкоштовно у приватну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області передано земельні ділянки площами по 2,0000 га кожна. Після цього, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу від 30.04.2009 №№ 1933, 1940, 1947, 1954 відчужили свої земельні ділянки на користь ОСОБА_7 , після чого остання отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 8 га з кадастровим номером :03:031:0319. Також, на підставі розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 13.05.2009 № 588 «Про затвердження технічної документації щодо зміни цільового використання земельних ділянок громадянки ОСОБА_7 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в адміністративних межах Козинської селищної ради» змінено цільове призначення вищевказаної земельної ділянки площею 8 га з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва». В подальшому, протоколом загальних зборів від 11.06.2015 № 003/2015 ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп», вищевказану земельну ділянку зараховано до статутного фонду Товариства.

Разом з тим, прокурор зазначив, судами у справі встановлено, що вищевказані розпорядження Обухівської районної державної адміністрації прийняті поза межами компетенції та всупереч вимогам земельного та водного законодавства. Зокрема, факт віднесення спірної земельної ділянки до земель водного фонду підтверджується інформацією Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 10.01.2018 № 01-01/6, відповідно до якої спірні земельні ділянки як на момент 1993, так і на 2010 рік накладаються на землі водного фонду, зокрема вони знаходяться в межах прибережної захисної смуги Канівського водосховища. У свою чергу, з листа сертифікованого інженерна землевпорядника, де відображена спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:031:0319, станом на 1978 рік, 1995 рік та листопад 2020 року остання відведена за рахунок земель водного фонду. Як наслідок, постановою Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 372/1073/20, залишено без змін рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023 в частині позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування розпоряджень Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 16.01.2009 № 36 в частині передачі у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 земельних ділянок площею по 2 га кожна для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та від 13.05.2009 № 588 «Про затвердження технічної документації щодо зміни цільового використання земельних ділянок ОСОБА_7 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення садівництва» в межах Козинської селищної ради.

Таким чином, прокурор стверджує, що Верховним Судом підтверджено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:031:0319 площею 8 га належить до земель водного фонду, а тому, за будь-яких умов, відповідач не міг і не може законно набути право приватної власності на спірну земельну ділянку водного фонду, що прямо суперечить нормам чинного законодавства, які регулюють правовий режим використання зазначеної категорії земель. Оскільки зареєстрована за ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» на праві власності спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:031:0319 площею 8 га належить до земель водного фонду, прокурор вважає, що права держави вважатимуться ефективно захищеними лише у разі, якщо спірна земельна ділянка повернеться у державну власність в первинному вигляді, зберігши свої унікальні природні характеристики.

Прокурор з посиланнями на правові позиції, викладені у постановах Верхового Суду від 01.07.2020 у справі № 756/7833/19, від 16.08.2018 у справі 3 910/1040/18, від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 та від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, стверджує, що при ініціюванні питання про вжиття заходів забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту та заборони вчинення щодо нього дії не вимагається подання доказів реального вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна, оскільки достатнім для задоволення такої заяви є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. На користь такого припущення свідчить існування у відповідача як одноособового власника юридичної можливості вільно у будь-який час розпорядитися нерухомим майном.

Як зазначив прокурор, можливість відповідача (ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп») в будь-який момент змінити первісний об`єкт цивільних прав шляхом його поділу чи об`єднання, а також відчужити земельну ділянку, яка знаходиться у його володінні, є беззаперечною, що може в майбутньому утруднити виконання судового рішення. Предметом спору у справі № 372/1073/20 є повернення спірної земельної ділянки водного фонду на користь держави.

На думку прокурора, обрані заходи є належними, допустимими, ефективними заходами забезпечення позову, є співмірними із заявленими вимогами, відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, гарантують справедливий баланс інтересів учасників справи та ефективний захист прав заявника у випадку задоволення позовних вимог. Правові наслідки їх застосування не призведуть до невиправданих і надмірних обмежень прав відповідача, однак їх незастосування може призвести не лише до чергового відчуження земельної ділянки, а й до настання незворотних наслідків для земель водного фонду через їх використання всупереч режиму, встановленому для територій відповідного цільового призначення.

Зважаючи на наведені обставини у справі, які переконливо свідчать про можливість відчуження спірної земельної ділянки або її використання з порушенням встановлених законодавством обмежень, з метою запобігання таким діям чи їх негативним наслідкам, що може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, прокурор просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:031:0319;

- заборони ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп», державним реєстраторам та іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:031:0319, в тому числі реєстрацію (перереєстрацію) права власності, поділу, об`єднання земельної ділянки, застави або іншого виду зміни власника та об`єкта цивільних прав.

Дослідивши зазначену заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову, який передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 №4-рп/2011). Зокрема інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011).

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1, 2 та 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі та підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що такий захід, як накладення арешту на земельну ділянку, безпосередньо пов`язаний з позовної вимогою про усунення перешкод у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 8 га з кадастровим номером :03:031:0319, що розташована в адміністративних межах Козинської селищної ради шляхом її повернення на користь держави в особі Київської обласною державною адміністрацією з незаконного володіння ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп».

При цьому прокурор у заяві наголошує на тому, що за обставинами розгляду даної справи № 372/1073/20 Верховним Судом встановлено, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 16.01.2009 № 36 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 7-ми громадянам для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради» безкоштовно у приватну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області передано земельні ділянки площами по 2,0000 га кожна. Після цього, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу від 30.04.2009 №№ 1933, 1940, 1947, 1954 відчужили свої земельні ділянки на користь ОСОБА_7 , після чого остання отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 8 га з кадастровим номером :03:031:0319. Також, на підставі розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 13.05.2009 № 588 «Про затвердження технічної документації щодо зміни цільового використання земельних ділянок громадянки ОСОБА_7 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в адміністративних межах Козинської селищної ради» змінено цільове призначення вищевказаної земельної ділянки площею 8 га з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва». В подальшому, протоколом загальних зборів від 11.06.2015 № 003/2015 ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп», вищевказану земельну ділянку зараховано до статутного фонду Товариства. Разом з тим, прокурор зазначив, судами у справі встановлено, що вищевказані розпорядження Обухівської районної державної адміністрації прийняті поза межами компетенції та всупереч вимогам земельного та водного законодавства.

Зокрема, факт віднесення спірної земельної ділянки до земель водного фонду підтверджується інформацією Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» від 10.01.2018 № 01-01/6, відповідно до якої спірні земельні ділянки як на момент 1993, так і на 2010 рік накладаються на землі водного фонду, зокрема вони знаходяться в межах прибережної захисної смуги Канівського водосховища. У свою чергу, з листа сертифікованого інженерна землевпорядника, де відображена спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:031:0319, станом на 1978 рік, 1995 рік та листопад 2020 року остання відведена за рахунок земель водного фонду. Як наслідок, постановою Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 372/1073/20, залишено без змін рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 15.02.2023 в частині позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування розпоряджень Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 16.01.2009 № 36 в частині передачі у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 земельних ділянок площею по 2 га кожна для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та від 13.05.2009 № 588 «Про затвердження технічної документації щодо зміни цільового використання земельних ділянок ОСОБА_7 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення садівництва» в межах Козинської селищної ради.

Таким чином, прокурор стверджує, що Верховним Судом підтверджено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:031:0319 площею 8 га належить до земель водного фонду, а тому, за будь-яких умов, відповідач не міг і не може законно набути право приватної власності на спірну земельну ділянку водного фонду, що прямо суперечить нормам чинного законодавства, які регулюють правовий режим використання зазначеної категорії земель. Оскільки зареєстрована за ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» на праві власності спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:031:0319 площею 8 га належить до земель водного фонду, прокурор вважає, що права держави вважатимуться ефективно захищеними лише у разі, якщо спірна земельна ділянка повернеться у державну власність в первинному вигляді, зберігши свої унікальні природні характеристики.

На підтвердження того, що станом на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:031:0319 площею 8 га зареєстрована за ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп», прокурором долучено до заяви про забезпечення позову Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 362856304 від 23.01.2024.

Зі змісту інформаційної довідки № 362856304 від 23.01.2024 вбачається, що 23.03.2023 право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :03:031:0319 площею 8 га було зареєстровано за Козинською селищною радою на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2022 у справі № 372/1073/20, проте 11.12.2023 речове право припинено на підставі постанови Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 372/1073/20.

Натомість, відповідно до інформаційної довідки № 362856304 від 23.01.2024, право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :03:031:0319 площею 8 га, 11.12.2023 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» на підставі постанови Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 372/1073/20.

В судових засіданнях прокурор зазначав, що, на його думку, вищенаведені дії ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» щодо перереєстрації спірного об`єкта нерухомого майна свідчать про намір вчинення дій з боку відповідача в майбутньому спрямованих на перереєстрацію права власності на спірну земельну ділянку на користь третіх осіб, а також подальший можливий поділ/об`єднання спірної земельної ділянки, заставу або інший вид зміни власника та об`єкта цивільних прав.

При цьому прокурор наполягав на тому, що як станом на дату отримання ОСОБА_7 державного акта на право власності на земельну ділянку площею 8 га з кадастровим номером :03:031:0319, так і станом на дату державної реєстрації за ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп» права власності на спірну земельну ділянку, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:031:0319 площею 8 га належить до земель водного фонду, яка не може перебувати у приватній власності фізичних та юридичних осіб.

Отже, суд дійшов висновку, що арешт спірної земельної ділянки з кадастровим номером :03:031:0319 площею 8 га, право власності на яку зареєстровано за ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп», та заборона відповідачу те третім особами вчиняти дії щодо спірної земельної ділянки забезпечить неможливість подальшого переоформлення прав на земельну ділянку, що забезпечить сталість об`єкта спірних правовідносин до моменту вирішення спору по суті, у зв`язку з чим заява заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд також зазначає, що у даному випадку має застосовуватися та досліджуватися, зокрема, така підстава вжиття заходів забезпечення позову в частині немайнових вимог, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18. Верховний Суд вказав, що у таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову до подачі позову.

Так, за приписами статей 73-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В свою чергу, частинами 1, 2 та 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд враховує, що наведена норма процесуального закону передбачає можливість вжиття заходів забезпечення позову як шляхом накладення арешту на відповідний спірний об`єкт, так і шляхом заборони відповідачу та третім особами вчиняти дії щодо предмета спору.

На переконання суду, наведені прокурором у заяві про забезпечення позову обставини, долучена до неї інформаційна довідка № 362856304 від 23.01.2024, а також наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують обґрунтоване припущення прокурора про те, що невжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони відповідачу та третім особами вчиняти дії щодо спірної земельної ділянки, утруднить виконання рішення суду, зокрема і в частині приведення відповідної земельної ділянки у належний стан, який існував до порушення прав, що в свою чергу спонукатиме прокурора в особі уповноваженого органу чи безпосередньо самого органу місцевого самоврядування на подання додаткових позовів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а відповідно не надасть змогу в межах позову в повному обсязі відновити його права.

Також суд дійшов висновку про те, що обрані прокурором види забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:031:0319 та заборони ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп», державним реєстраторам та іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:031:0319, в тому числі реєстрацію (перереєстрацію) права власності, поділу, об`єднання земельної ділянки, застави або іншого виду зміни власника та об`єкта цивільних прав є співмірними з позовними вимогами, мають тимчасовий характер та не порушать права та інтереси інших осіб, а наведені в заяві заходи забезпечення позову виключають можливість спричинення будь-яких збитків, відсутні підстави та необхідність в зустрічному забезпеченні, а також визначені прокурором заходи забезпечення не завдають шкоди правам та охоронюваним інтересам осіб, що не є учасниками судового процесу, а навпаки, захистить майнові права держави в особі органу місцевого самоврядування.

Таким чином, суд зазначає, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову визначеним прокурором шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони вчиняти відносної неї будь-які дії може призвести до утрудненя чи навіть зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, оскільки у разі відхилення судом заяви про забезпечення та за наявності рішення суду по суті на користь позивача, обраний позивачем спосіб захисту стане неефективним, оскільки необхідно буде застосовувати вже інші способи захисту незаконно порушених прав позивача, а також докладати значних зусиль з метою відновлення становища, яке існувало до порушення.

Крім того, вищенаведені обрані прокурором в інтересах держави в особі позивача заходи забезпечення позову є адекватним та дозволяють не допустити незворотності певних наслідків. Крім того, вище обумовлені заходи забезпечення позову забезпечать дотримання необхідного балансу інтересів між усіма учасниками спірних правовідносин, які приймають участь у справі.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що прокурором на підставі належних, достатніх, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України доведено існування фактичних обставин, які безумовно свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:031:0319 та заборони ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп», державним реєстраторам та іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:031:0319, в тому числі реєстрацію (перереєстрацію) права власності, поділу, об`єднання земельної ділянки, застави або іншого виду зміни власника та об`єкта цивільних прав, істотно ускладнить або унеможливить виконання судового рішення у справі, порушить та істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких прокурор звернувся до суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за наведених прокурором доводів та поданих доказів наявні обумовлені статтями 136, 137 Господарського процесуального кодексу України підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:031:0319 та заборони ТОВ «Амалфі Девелопмент Груп», державним реєстраторам та іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:031:0319, в тому числі реєстрацію (перереєстрацію) права власності, поділу, об`єднання земельної ділянки, застави або іншого виду зміни власника та об`єкта цивільних прав.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Статтею 144 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Частинами 7-10, 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Керуючись ст. 136-140, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури № 15/1-81вих24 від 24.01.2024 (вх. № суду 8/24 від 24.01.2024) про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову у справі № 372/1073/20, а саме:

2.1. Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:031:0319 загальною площею 8 га із цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, сщ/рада Козинська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31, право власності на яку зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 58, нежиле приміщення № 1-Б, В літ. А, офіс 4; ).

2.2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 58, нежиле приміщення № 1-Б, В літ. А, офіс 4; ), державним реєстраторам та іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:031:0319 загальною площею 8 га із цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, сщ/рада Козинська, в тому числі реєстрацію (перереєстрацію) права власності, поділу, об`єднання земельної ділянки, застави або іншого виду зміни власника та об`єкта цивільних прав.

3. Стягувачем за даною ухвалою є: Київська обласна прокуратура (місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 27/2; ).

Боржником є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Амалфі Девелопмент Груп» (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 58, нежиле приміщення № 1-Б, В літ. А, офіс 4; ).

4. Дана ухвала є виконавчим документом, в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», зі строком пред`явлення до виконання до 25.01.2027 року і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

5. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до ст. 256, 257 та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її складання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.01.2024.

Суддя Л.В. Сокуренко