ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

26.01.2024м. ДніпроСправа № 904/6385/23

за позовом Синельниківської міської Ради, м. Синельникове, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНЦЕ ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ", м. Синельникове, Дніпропертовська область

про стягнення заборгованості з орендної плати

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ВСТАНОВИЛА:

Синельниківська міська Рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНЦЕ ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ" про стягнення заборгованості за Договором оренди земельної ділянки № 13 від 01.04.2021 у розмірі 78 716, 46 грн.

Ухвалою суду від 07.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 904/6385/23. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через систему електронний суд від ТОВ "СОНЦЕ ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ" надійшли наступні документи: відзив на позовну заяву, заява про закриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 18.01.2024 позовну заяву Синельниківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНЦЕ ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ" про стягнення заборгованості залишено без руху. Запропоновано позивачу Синельниківській міській раді протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: зареєструвати електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" та надати докази про наявність електронного кабінету у позивача; надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі або надати письмові пояснення на який правових підставах судовий збір сплачений іншою юридичною особою, а не позивачем;

23.01.2024 позивач подав до суду з заявою про усунення недоліків, в якій зазначив, що Синельниківська міська рада, як представницький орган місцевого самоврядування, не має власних рахунків, електронного ключа, а виконавчий комітет Синельниківської міської ради є виконавчим органом, який має рахунки в банківських установах, має електронний цифровий підпис та зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС. Позивач також зазначив, що його представник, повноваження якого підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, також має зареєстрований електронний кабінет ЄСІТС, про що зазначено в позові.

З урахуванням наведеного, позивач просить суд прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Розглянувши відповідне клопотання позивача, суд зазначає наступне.

В силу положень ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок щодо реєстрації електронного кабінету покладено в тому числі на органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, зареєстровані за законодавством України.

Згідно статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система органів місцевого самоврядування включає, як міські ради, так і їх виконавчі органи (виконавчі комітети). Отже, відповідно до наведених приписів чинного законодавства, міські рада та виконавчі комітети міських рад, що зареєстровані як юридичні особи, реєструють електронні кабінети в обов`язковому порядку.

Таким чином, зважаючи на те, що з даним позовом до суду звернулась саме Синельниківська міська, яка орган місцевого самоврядування, що зареєстрований як юридична особа, а не її виконавчий комітет, який так само є органом місцевого самоврядування, наявність електронного кабінету в останнього не виключає обов`язку міської ради також зареєструвати відповідний кабінет.

Так, в порушення наведеного, позивач Синельниківська міська рада (ідентифікаційний код 34195542), як органи місцевого самоврядування, не зареєстрував електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд", що підтверджується відповіддю № 451490 від 26.01.2024 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС..

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 13 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивач не усунув недоліки у встановлений судом строк, позовна заява залишається без розгляду.

В даному контексті суд також зважає на практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справах "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007, ТОВ "Фріда" проти України, заява №24003/07, п. 33, від 08.12.2016).

При цьому складовою правової визначеності в розумінні практики ЄСПЛ є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. В той же час, надмірна гнучкість щодо норм процесуального законодавства спричиняє непередбачуваність його застосування в кожному конкретному випадку, що є непропорційним переслідуваній меті, не відповідає принципу верховенства права та спричиняє, серед іншого, й порушення права особи на справедливий суд.

Згідно з ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Як вбачається з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Станом на час постановлення ухвали, клопотання позивача про повернення сплаченого ним судового збору до суду не надходило, що унеможливлює вирішення цього питання.

Частиною 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись статтями 176, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Синельниківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНЦЕ ДНІПРОПЕТРОВЩИНИ" про стягнення заборгованості за Договором оренди земельної ділянки № 13 від 01.04.2021 у розмірі 78 716, 46 грн залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 26.01.2024 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.І. Ярошенко