ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/4636/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рона інжиніринг", м. Київ
до Комунального підприємства "Чкаловське житлово-комунальне експлуатаційне управління-2013", смт. Чкаловське, Чугуївський район, Харківська область
про стягнення 49414,80 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рона інжиніринг", м. Київ звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Комунального підприємства "Чкаловське житлово-комунальне експлуатаційне управління-2013", смт. Чкаловське, Чугуївський район, Харківська область, в якій просить суд стягнути з відповідача 49414,80 грн основного боргу за договором № 523 від 12 листопада 2021 року. Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 листопада 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рона інжиніринг", м. Київ до Комунального підприємства "Чкаловське житлово-комунальне експлуатаційне управління-2013", смт. Чкаловське, Чугуївський район, Харківська область про стягнення 49414,80 грн - залишено без руху; надати позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача, адвоката (представника позивача) та відповідача.

14 листопада 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" усунено недоліки, шляхом надання до суду відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача, адвоката (представника позивача) та відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/4636/23 та ухвалено розгляд справи № 922/4636/23 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі) надсилалися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Позивачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано 16 листопада 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 21 листопада 2023 року, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відзиву на позов відповідачем до суду надано не було.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

14 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рона інжиніринг" (позивачем, виконавцем) та Комунальним підприємством "Чкаловське житлово-комунальне експлуатаційне управління-2013" (відповідачем, замовником) було укладено договір № 523 про надання послуг.

Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 травня 2022 року, а в частині виконання взятих на себе зобов`язань до повного їх виконання сторонами (пункт 12.1. договору).

Відповідно до пункту 1.1. договору, замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати такі послуги: Послуги з гідродинамічного очищення ділянок фекальної каналізації у смт. Чкаловське по вул. Свободи, буд. №№5-11.ДК021:2015, код 90470000-2 послуги з очищення каналізаційних колекторів (прочищення каналізаційних мереж).

Згідно пункту 1.2. договору замовник зобов`язується своєчасно прийняти і оплатити послуги, які визначені у пункті 1.1. цього договору.

Відповідно до пункту 1.3. договору надані послуги за цим договором передаються виконавцем замовнику на підставі акту здачі приймання наданих послуг, який підписується обома сторонами. У цьому договорі під актом сторони розуміють акти складені за типовою формою КБ-2 та довідки складені за типовою формою КБ-3.

Пунктом 1.4. договору, сторони визначили, що склад, обсяг та вартість послуг, що доручаються до виконання виконавцю, визначаються кошторисною документацією до цього договору.

Згідно пункту 1.5. договору вартість послуг розраховується на підставі нормативної потреби в трудових і матеріально технічних ресурсах та поточних цін на них відповідно до «Правил визначення вартості будівництва» ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013.

Відповідно до пункту 1.6. договору вартість експлуатації машин та механізмів розраховується відповідно до нормативних витрат часу згідно з кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 2.1. договору, загальна сума договору складає 49414,80 грн, у тому числі ПДВ (20%) 8235,80 грн.

Пунктом 3.1. договору, сторони визначили, що за надані послуги згідно пункту 1.1. цього договору замовник сплачує виконавцю суму, яка буде визначена актом (актами) здачі прийняття наданих послуг.

Відповідно до пункту 3.2. договору оплата здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання замовником та виконавцем актів здачі прийняття наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Пунктом 3.3. договору сторони погодили, що кінцевий термін оплати замовником наданих і прийнятих послуг із урахуванням пункту 3.2. здійснюється не пізніше 31 травня 2022 року.

Згідно пункту 5.1. договору, прийом наданих виконавцем послуг оформлюється актом (ми) здачі прийняття наданих послуг та здійснюється замовником протягом 2-х днів з моменту його повідомлення про готовність послуг до приймання. У випадку наявності недоліків або дефектів наданих послуг, замовник зобов`язаний у цей термін вмотивовано письмово повідомити виконавця про відмову від підпису актів.

Відповідно до пункту 5.2. договору на виявлені недоліки або дефекти виконавець та замовник складають акт з переліком необхідних доопрацювань і термінів їх виконання. У разі прострочення або ненадання замовником вмотивованої відмови від підпису актів наданих послуг, виконавець має право в односторонньому порядку підписати ці акти, які мають бути оплачені замовником.

Також, між сторонами було підписані додатки до договору, а саме:

- договірна ціна на послуги з гідродинамічного очищення ділянок фекальної каналізації у смт. Чкаловське по вул. Свободи, буд. №№5-11.ДК021:2015 код 90470000-2 Послуги з очищення каналізаційних колекторів (прочищення каналізаційних мереж), що здійснюється у 2021 році;

- дефектний акт від 22 листопада 2021 року на послуги з гідродинамічного очищення ділянок фекальної каналізації у смт. Чкаловське по вул. Свободи, буд. №№5-11.ДК021:2015 код 90470000-2. Послуги з очищення каналізаційних колекторів (прочищення каналізаційних мереж).

Як зазначає позивач, останнім на виконання умов договору було надано відповідачу послуги, про що свідчить підписаний між сторонами акт за листопада 2021 року приймання виконаних робіт, за примірною формою КБ-2 та довідка про вартість виконаних робіт та витрати за листопад 2021 року, за примірною формою КБ-3 на загальну суму 49414,80 грн.

Проте, відповідачем в порушення умов договору, не здійснено оплату наданих позивачем послуг, у зв`язку із чим, за розрахунком позивача станом на 24 жовтня 2023 року у відповідача наявна заборгованість у загальному розмірі 49414,80 грн.

Вищевказані обставини стали причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Цивільний кодекс України розрізняє роботи, внаслідок яких має місце створення певних об`єктів матеріального світу та виконуються відповідно до договору підряду (стаття 837 Цивільного кодексу України), та послуги, як такі, що споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності та надаються відповідно до договору про надання послуг згідно статті 901 Цивільного кодексу України.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Вирішуючи питання щодо витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, визначені на підставі детального опису наданих послуг та понесених ним витрат, суд виходить з наступного.

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивачем у пункті 3 заявлено клопотання, а саме: у випадку задоволення повністю або частково, додатково стягнути із відповідача на користь позивача витрати, пов`язані із професійною правничою допомогою адвоката, визначені на підставі детального опису наданих послуг та понесених ним витрат.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Зазначена позиція знайшла своє відображення в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Крім того, при стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18, провадження № 61-9124св20, вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Судом досліджено матеріали справи, та встановлено, що позивачем в порушення вищезазначених вимог Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви не надано жодного доказу у підтвердження заявлених до стягнення із відповідача у 3 пункту прохальної частини витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою адвоката, які визначені на підставі детального опису наданих послуг та понесених ним витрат, а саме договору на правову допомогу, акту приймання-передачі наданих послуг, платіжних документів про оплату таких послуг тощо, розрахунку таких витрат), також у прохальній частині позовної заяви відсутнє зазначення суми витрат пов`язаних із професійною правничою допомогою адвоката, які позивач просить суд стягнути із відповідача.

При цьому, саме лише зазначення позивачем у позовній заяві детального (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи без надання належних та допустимих доказів у підтвердження таких витрат, не може бути підставою для задоволення клопотання заявленого позивачем у 3 пункту прохальної частини позовної заяви, та покладення таких витрат на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки позивачем не надано до суду жодних доказів щодо понесення останнім витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою адвоката, у тому числі і зазначеного у пункті 3 прохальної частини позовної заяви "детального опису наданих послуг та понесених ним витрат", не зазначено суму таких судових витрат яку останній просить суд стягнути із відповідача, суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Чкаловське житлово-комунальне експлуатаційне управління-2013" (63544, Харківська область, Чугуївський район, смт. Чкаловське, вул. Свободи, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рона інжиніринг" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 6, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ "Укрсиббанк", МФО 351005, ) 49414,80 грн суми основного боргу за договором № 523 від 12 листопада 2021 року та 2684,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині клопотання позивача викладеного у 3 пункті прохальної частини, про стягнення із відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, визначені на підставі детального опису наданих послуг та понесених ним витрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "15" січня 2024 р.

Суддя П.В. Хотенець