ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" січня 2024 р. Справа № 924/880/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., за участю секретаря судового засідання Гусько О.В., розглянувши справу

за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Китайгородської сільської ради, с. Китайгород, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм", с. Рункошів, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

- ТОВ "Форк" м. Київ

- ОСОБА_1 м. Київ

- ОСОБА_2 м. Київ

про витребування земельної ділянки в комунальну власність, яка була з кадастровим номером :02:003:0385, площею 2 га

про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0650, площею 88 га, для ведення особистого селянського господарства

про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0650, площею 88 га, для ведення особистого селянського господарства

про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0650, площею 88 га

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: Сергійчук Ю.В. - адвокат згідно ордеру

від відповідача 2: не з`явився

від третьої особи 1: не з`явився

від третьої особи 2: не з`явився

від третьої особи 3: не з`явився

від прокуратури: Веселовська О.П. згідно посвідчення №072551 від 01.03.23 (в залі суду)

В судовому засіданні згідно зі ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Китайгородської сільської ради, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області звернувся до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм", с. Рункошів, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області

про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" та товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" в комунальну власність Китайгородської сільської ради земельну ділянку, яка була з кадастровими номерами :02:003:0385, загальною площею по 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017 р. №22-20905-СГ,

про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Держаному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державної реєстрації права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0650, площею 88 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської сільської ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 020, номер запису про право власності 47701698, з одночасним припиненням права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" на вказану земельну ділянку,

про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Держаному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0650, площею 88 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, номери записів про інше речове право: 47701702 та 47701699, з одночасним припиненням права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" на вказану земельну ділянку.

про скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровими номерами: :02:003:0650, площею 88 га із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позовних вимог прокурором зазначено, що рішеннями Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.07.2021 року у справі №676/197/20, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 07.12.2021р., задоволено позов прокуратури та визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20905-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0385), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Витребувано у ТОВ "Зарус-Інвест" та ТОВ "Агро-Еко-Граунд" на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0385, в координатах, межах та конфігурації, що була передана наказом ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017р. №22-20905-СГ у власністю ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 28.06.2023 року скасовано вказані рішення першої та апеляційної інстанцій в частині позовних вимог про витребування у ТОВ Зарус - Інвест» та ТОВ «Агро - Еко - Граунд» на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області земельної ділянки та закрито провадження у справі в частині цих позовних вимог, у зв`язку з віднесенням таких вимог до юрисдикції господарського суду.

Прокурор вказує, що рішеннями у справі №676/197/20 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0385, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець - Подільського району вибула із земель державної власності внаслідок незаконного повторного використанні ОСОБА_1 права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто вибула поза волею власника цих земельних ділянок - держави.

Зазначає, що судом визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 №22-20905-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність Ромасю земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:003:0385, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходяться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець - Подільського району Хмельницької області .

Вказує, що ОСОБА_1 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 №22-20905-СГ зареєстрував право власності на дану земельну ділянку(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) та 27.10.2017 на підставі договору купівлі - продажу відчужив ділянку ТОВ «Форк», яке зареєструвало право власності на неї.

Зауважує, що відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0385, об`єднано з іншими ділянками та утворено земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531 площею 88 га.

В подальшому, ТОВ "Форк" на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2017 №4921, відчужило земельну ділянку з кадастровим номером: :02:003:0531 ОСОБА_2 , номер запису про право власності 23943963, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224). Надалі, земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0531 була поділена на дві земельні ділянка площами 44 га із кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533, право власності на 05.01.2018 зареєстровано за ОСОБА_2 . Після чого ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі майна від 13.03.2018 року передав земельні ділянки із кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 до статутного капіталу ТОВ "Зарус-Інвест", яке зареєструвало право власності на них (номер записів про право власності 25292801 та 25293149, реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 224 та 224). Вказані земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 на підставі договорів оренди землі від 31.01.2022 року були передані в оренду ТОВ "Еко-Агро-Ритм". Надалі, земельні ділянки із кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 об`єднані в одну земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0650 площею 88 га, право власності на яку зареєструвало ТОВ «Зарус - Інвест» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, номер запису права власності 47701698). Також до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перенесено дані щодо права оренди ТОВ «Еко-Агро-Ритм» на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0650 (номер запису про інше речове право №4801702 та 4771699). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0650 зареєстровано право власності за ТОВ «Зарус-Інвест» та право оренди ТОВ «Еко-Агро-Ритм».

Як на правове обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на норми п.3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, обставини, встановленні у рішенням суду у справі №676/197/20, ст. ст. 182, 317, 387-390, ЦК України, ст. ст. 79, 80, 125, 126, п. 24 розділу Х Земельного кодексу України, п. 2 ч. 1, ч. 3 ч. 4 ст. 14, ч. 2, ч. 4 ст. 18, ч. 1, ч. 3 ст. 26, п.9 ч.1 ст. 27, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", абз. 2 ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закон України "Про прокуратуру" а також висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2023р., вказану позовну заяву передано для розгляду судді Гладію С.В.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22.08.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.09.2023р. та залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ТОВ "Форк", м. Київ, ОСОБА_1 м. Київ та ОСОБА_2 м. Київ.

За результатами підготовчого засідання 21.09.2023р. постановлено ухвалу про оголошення в підготовчому засіданні перерви до 11.10.2023р.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.10.2023р. підготовче засідання у справі №924/826/23 перепризначено з 11.10.2023р. на 18.10.2023р.

За результатами підготовчого засідання 18.10.2023р. постановлено ухвалу про оголошення в підготовчому засіданні перерви до 16.11.2023р.

Відповідач 1 у відзиві від 15.11.2023 року просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивує тим, що вимога про скасування права власності в реєстрі прав є неналежним способом захисту, а виконання такого судового рішення призведе до виникненні прогалин в такому реєстрі.

В частині витребування земельних ділянок зазначає, що об`єкт - земельна ділянка не існує як об`єкт цивільного права, її кадастровий номер скасовано, окрім того будь-яке право на неї не зареєстроване. Крім того, зазначає, що спірна земельна ділянка як об`єкт права припинила своє існування у визначених для земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0385 межах, що унеможливить її витребування.

З посиланням на ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» вважає, що для скасування речових прав на нерухоме майно належним способом захисту є лише скасування документів, які були підставою для реєстрації речових прав, тобто наказів про передачу у власність земельної ділянки. Відтак робить висновок, що оскільки вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки є похідної від реєстрації права на неї, тому також не підлягає задоволенню.

Додатково наголошує, що у ТОВ «Еко-Агро-Ритм» відсутнє право власності на земельну ділянку, адже товариство лише користується земельною ділянкою на підставі договору оренди землі.

Вважає, що пред`явлення до ТОВ «Еко-Агро-Ритм» позову про витребування земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0385, який за своєю природою є віндикаційним, є не належним способом захисту, адже, у ТОВ «Еко-Агро-Ритм» відсутнє право власності на земельну ділянку, тому не є володільцем у розумінні ч. 1 ст. 318 ЦК України, що виключає задоволення позову.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.11.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу №924/880/23 до судового розгляду по суті на 11.12.2023р.

Хмельницька обласна прокуратура на адресу суду 30.11.2023р. надіслала відповідь на відзив відповідача ТОВ «Зарус - Інвест» , в якому повідомила, що не погоджується із запереченнями останнього щодо неефективності способу захисту у вигляді скасування реєстрації прав з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.01.2023 року у справі №924/504/20. На спростування інших позицій відповідача 1 також наводить правові висновки Верховного Суду у справах з релевантними правовідносинами.

Відповідач 1 (ТОВ «Зарус - Інвест») 11.12.2023р. на адресу суду подав пояснення, в яких зазначає, про накладення на спірну земельну ділянку арешту ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17.07.2023 року, що, на переконання відповідача 1, робить неможливим витребування земельних ділянок до вирішення питання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні.

За результатами судового засідання 11.12.2023р. постановлено ухвалу про оголошення в судовому засіданні перерви до 08.01.2024р.

05.01.2024р. прокурор в своїй відповіді на пояснення відповідача 1 зазначає, що доводи наведені в поясненнях представником відповідача 1 є необґрунтованими та не спростовують обставин наведених у позовній заяві. Крім того, зазначає, що представником відповідача 1 зазначено ряд постанов Верховного Суду, у яких висновки відсутні щодо відсутності витребування земельної ділянки, оскільки вона входить до складу земельної ділянки, на яку накладено арешт в рамках кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні вимоги позову підтримав, наполягає на їх задоволенні.

Позивач не скористався правом участі свого представника під час судового розгляду спору, у листі від 25.09.2023 року просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги підтримує.

Відповідач 1 в судовому засіданні просить в позові відмовити повністю.

Відповідач 2 не скористався правом участі свого представника під час судового розгляду справи, відзиву на позов не подав, жодних клопотань від нього не надходило; належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими повістками.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи, що відповідач 2 був належним чином повідомлений про розгляд справи, проте, не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, суд доходить висновку про можливість вирішення спору у справі №924/880/23 по суті за наявними у ній матеріалами.

Треті особи не з`явились в судові засідання, жодних клопотань від них не надходило.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.06.2023 у справі № 676/197/20 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», яка підписана представником Сергійчуком Юрієм Вікторовичем, задоволено частково, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року в частині позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки та стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» судового збору на користь Хмельницької обласної прокуратури скасовано.

Провадження у справі № 676/197/20 в частині позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки закрито.

Повідомлено заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури, що розгляд справи в частині позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки віднесений до юрисдикції господарського суду.

У вказаній постанові встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 р. №22-20905-СГ затверджено документацію з землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер: :02:003:0385, та передано у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.10.2017р. № 5576 право власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_1 припинено та 29.10.2017р. зареєстровано за ТОВ «Форк».

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області шляхом об`єднання земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером: :02:003:0385, утворено земельну ділянку з кадастровим номером: :02:003:0531, площею 88 га, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок від 01.11.2017р., розробленої ТОВ «Інститут землеустрою «Право на землю», за заявою представника ТОВ «Форк».

ТОВ «Форк», на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2017 р., серія та номер 4921, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф., відчужило земельну ділянку з кадастровим номером: :02:003:0531, площею 88 га, ОСОБА_2 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.12.2017р., індексний номер: 38738808, номер запису про право власності 23943953, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).

Земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0531, площею 88 га за заявою ОСОБА_2 поділена на дві земельні ділянки площею по 44 га кожна із кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533.

05 січня 2018 року державним реєстратором КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Н. К. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо земельних ділянок площею по 44 га кожна, кадастрові номери :02:003:0533 та :02:003:0532.

ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі майна від 17.03.2018 р. вніс до статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест» земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0533, площею 44 га та земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0532, площею 44 га.

На даний час земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:003:0533 (площею 44 га) та :02:003:0532 (площею 44 га) на підставі договору оренди землі від 20 березня 2018 року перебувають в оренді ТОВ «Агро-Еко-Граунд».

У січні 2020 року заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області із позовом в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" (далі - ТОВ "Зарус-Інвест"), товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Граунд" (далі - ТОВ "Агро-Еко-Граунд"), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: товариство з обмеженою відповідальністю "Форк" (далі - ТОВ "Форк"), ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки, скасування записів та поновлення записів в Поземельній книзі, скасування записів про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року у справі № 676/197/20, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, задоволено позов прокуратури та визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20905-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0385), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Витребувано у ТОВ "Зарус-Інвест", ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0385, загальною площею 2 га, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурацій, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-209057-СГ від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 07.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0385 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства вбачається таке: 22.10.2017 року внесено запис про державну реєстрацію права власності земельної ділянки за ОСОБА_1 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 року №22-20905-СГ; 27.10.2017 року внесено запис про реєстрацію права власності за ТОВ «Форк» на підставі договору купівлі-продажу №5576; 07.11.2017 року об`єкт нерухомого майна закрито у зв`язку з об`єднанням об`єктів нерухомого майна.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 07.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0531 площею 88 га для ведення особистого селянського господарства вбачається, що 03.01.2018 року об`єкт нерухомого майна закрито у зв`язку з поділом об`єктів нерухомого майна.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 07.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0532 площею 44 га для ведення особистого селянського господарства вбачається, що 24.08.2022 року об`єкт нерухомого майна закрито у зв`язку з об`єднанням об`єктів нерухомого майна.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 07.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0533 площею 44 га для ведення особистого селянського господарства вбачається, що 24.08.2022 року об`єкт нерухомого майна закрито у зв`язку з об`єднанням об`єктів нерухомого майна.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 07.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0650 площею 88 га для ведення особистого селянського господарства вбачається, що 24.08.2022 року на вказану земельну ділянку зареєстровано право власності ТОВ «Зарус-Інвест» та 23.02.2022 року - право оренди ТОВ «Еко-Агро-Ритм».

02.08.2023р. заступник керівника Кам`янець - Подільської прокуратури звернувся листом № 92-97-19 до відділу №2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в якому просить в найкоротший термін, але не пізніше 07.08.2023р. надати інформацію до складу якої саме земельної ділянки на даний час входить земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0385, внаслідок її поділу чи об`єднання (вказати хронологію).

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, викладеної у листі від 07.08.2023р., що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0385 була утворена в результаті поділу раніше сформованої земельної ділянки кадастровим номером :02:003:0003 згідно Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Згідно Національної кадастрової системи на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0385 було здійснено об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, в результаті чого була утворена земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0531. Згідно Національної кадастрової системи на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0531 було здійснено поділ раніше сформованих земельних ділянок, в результаті чого були утворені земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533. Згідно Національної кадастрової системи на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних-ділянок, щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 було здійснено об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, в результаті чого була утворена земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0650.

02.08.2023р. заступник керівника Кам`янець - Подільської прокуратури звернувся листом до Китайгородської сільської ради в якому просить повідомити чи вживатимуться заходи судового захисту інтересів держави за зазначеними фактами щодо повернення земельної ділянки у комунальну власність та намірів їх (заходи реалізувати в подальшому. У разі невжиття відповідних заходів інформувати про причини.

Китайгородська сільська рада у листі від 04.08.2023 року звернувся до прокуратури з проханням вжити заходів представницького характеру на захист інтересів держави та повернення у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

З вищевикладеного, прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Прокурором до матеріалів справи долучено договір купівлі - продажу земельної ділянки №5576 від 27.10.2017р., який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ФОРК»; договір купівлі - продажу земельної ділянки №4921 від 14.12.2017р., який укладений між ТОВ «ФОРК» та ОСОБА_2 ; акт приймання передачі майна, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ «Зарус - Інвест» від 13.03.2018р.; договір оренди від 31.01.2022р., який укладений між ТОВ «Зарус - Інвест» та ТОВ «Еко-Агро-Ритм».

Дослідивши надані докази та давши їм оцінку в сукупності судом враховується наступне.

Щодо підстав звернення прокурора до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Суд враховує, що відповідно до ст.13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

За правилами ст.ст. 4, 5 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (ст. 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності. У цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю у поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.ст. 14, 19 Конституції України).

Отже, правовідносини, пов`язані із вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес.

Частиною 1 ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У п. 24 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, який набрав чинності 27.05.2021, визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

З огляду на те, що за доводами прокурора спірні земельні ділянки є землями сільськогосподарського призначення, які не можуть перебувати у незаконному користуванні відповідача, то зважаючи на положення п. 24 розділу X "Перехідні положення" ЗК України вказані ділянки належать до земель комунальної власності, оскільки знаходяться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020р.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У даній справі керівник Кам`янець - Подільської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до відповідачів про витребування в комунальну власність Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області земельних ділянок, що були передані відповідно до скасованого рішеннями суду наказів Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області третім особам, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності та права оренди ТОВ "Еко-Агро-Ритм" на земельні ділянки, до складу яких в подальшому увійшли спірні земельні ділянки, а також скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації новостворених земельних ділянок, оскільки Китайгородська сільська рада не вжила заходів щодо усунення порушень чинного законодавства України.

Враховуючи, що сільська рада самостійно не звернулася до суду, про що повідомила прокуратуру, прокурор подав позов в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та дотримався порядку, передбаченого вказаною статтею, для звернення до суду з відповідним позовом.

Щодо суті спору.

За змістом ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

До позовів про права на нерухоме майно у контексті частини третьої статті 16 ГПК України відносяться позови щодо захисту речових прав на нерухоме майно, як то: віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України); негаторний - про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України); про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (стаття 392 того ж Кодексу) тощо.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його із чужого незаконного володіння.

Зміст приписів ст. 388 ЦК України свідчить, що предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Предметом доказування у справах за такими позовами становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

З вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння за правилами як ст. 387, так і ст. 388 ЦК України, може звертатися лише особа, яка є власником майна, чи належним його володільцем, відтак до кола предмету доказування в даному випадку входить доведення належності позивачу на праві власності або володінні, за законом чи договором, спірного нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішеннями Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.07.2021 року у справі №676/197/20 визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20905-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0385), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

У рішеннях встановлено, що така земельна ділянка вибула з володіння власника, держави, поза її волею.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з преамбулою та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини та згідно з рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової визначеності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є джерелом права.

Даний принцип тісно пов`язаний з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Тому судове рішення у справі № 676/197/20 не може бути поставлене під сумнів, а обставини, встановлені у таких рішеннях, не потребують доказування.

Відтак, у зв`язку з визнанням недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20905-СГ, якими надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0385), суд доходить висновку про вибуття такої земельної ділянки з державної власності поза волею її власника (така ж позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 по справі №914/3224/16 та від 29.05.2019 по справі № 367/2022/15-ц).

Кінцевим володільцем спірної земельної ділянки (яка згідно листа ГУ Держгеокадастру від 07.08.2023 року розташовуються в межах земельних ділянок з кадастровим номером :02:003:0650) на даний час є ТОВ "Зарус-Інвест", який зареєстрований як їх власник, та ТОВ "Еко-Агро-Ритм", який використовує ділянки на умовах договору оренди.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

У відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України).

З огляду на зазначене, беручи до уваги аналіз чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду, судом взято до уваги, що встановлення факту вибуття спірних земельних ділянок поза волею їх власника є достатнім для того, щоб у позивача виникли правові підстави для витребування спірної земельної ділянки в порядку статті 388 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 по справі №911/3749/17, від 14.11.2018 по справі № 183/1617/16, від 21.11.2018 по справі №444/1786/15).

При цьому, формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 367/2022/15-ц від 29.05.2019р.).

Судом зауважується, що спірна земельна ділянка не перестала існувати у натурі внаслідок їх об`єднання в одну земельну ділянку з іншими. За досліджуваних обставин не відбулося виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, не має місця перетворення або переробка тощо, залишилися попередніми як правові, так і фізичні характеристики об`єднаних ділянок, зокрема, не відбулося зміни їх цільового призначення, розташування тощо (правовий висновок у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016р. у справі № 6-1213цс16, у постанові ВС від 25.07.2018р. у справі 640/8456/16-ц).

Вказаним вище спростовуються доводи відповідача 1 (ТОВ «Зарус - Інвест») про неможливість витребування земельних ділянок у зв`язку з їх відсутністю як об`єкта цивільного права.

Щодо заперечень відповідача 1 (ТОВ «Зарус - Інвест») про неможливість витребування земельних ділянок у зв`язку з їх перебуванням під арештом, суд враховує, що накладений арешт тимчасово унеможливлює вчинення дій із розпорядження земельними ділянками, проте, після його скасування позивач зможе здійснити захист свого порушеного права у спосіб, визначений у рішенні суду, тому така обставина не може бути підставою для відмови в позові. Також суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 10.12.2021 року у справі №924/454/20 та від 31.01.2023 року у справі №924/504/20 за аналогічних обставин справи дійшов висновку про необхідність витребування земельних ділянок.

З вищевикладеного, існують всі правові підстави для витребування земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0385 з незаконного володіння відповідачів на підставі ст.388 ЦК України.

Щодо заперечень відповідача 1 (ТОВ «Зарус - Інвест») про неможливість витребування земельних ділянок від користувача - ТОВ «Еко-Агро-Ритм», судом враховується наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

У зв`язку із наведеним, Верховний Суд у постанові від 23.02.2022 року у справі №672/362/20 звернув увагу на те, що витребування спірної земельної ділянки без оскарження договору оренди, укладеного із ним, відповідає вищевикладеним правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, відповідно до яких майно підлягає витребуванню у останнього набувача без необхідності визнання недійсними останніх правочинів щодо такого майна. При цьому витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна.

Викладене узгоджується також із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 672/386/20 (провадження № 61-5015св21), від 12 січня 2022 року в справі № 687/425/20 (провадження № 61-9430).

З врахуванням наведених позицій Верховного Суду, суд вважає за належне витребувати також спірні земельні ділянки у користувача - ТОВ «Еко-Агро-Ритм», задовольнивши відповідну вимогу прокурора в повному обсязі.

Поряд з вимогами про витребування земельної ділянки прокурором заявлено вимоги про скасування у Державному реєстрі прав та Державному земельному кадастрі записів про земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0650 площею 88 га, до складу якої увійшли спірні земельні ділянки, з метою відновлення прав законного власника.

Матеріалами справи стверджується та не заперечується сторонами, що на момент звернення до суду з позовом та на даний час земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0385 як об`єкти цивільного права вже не існує, оскільки шляхом об`єднання та поділу увійшла до складу інших земельних ділянок.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Основним критерієм об`єкта цивільних правовідносин є його оборотоздатність, тобто можливість вільно відчужуватися або переходити від однієї особи, якщо вони не вилучені з цивільного обороту або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України унормовано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом положень частин першої - четвертої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

З наведеного вбачається, що повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) шляхом задоволення позовної вимоги про витребування майна в повній мірі не відбувається з огляду на те, що спірні земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0385 втратила статус об`єкта цивільних прав, тому рішення суду про витребування майна не є підставою для здійснення реєстратором відповідних дій щодо проставлення відмітки про скасування державної реєстрації прав і відкриття закритого розділу державного реєстру прав та відповідної реєстраційної справи, оскільки за відповідачами зареєстровано право не на витребувану спірну земельну ділянку, а на новоутворену земельну ділянку, що не відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника земельної ділянки (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2023 року у справі №92/504/20).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки відповідно до статей 125, 126 Земельного кодекс України виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тут і далі у редакції, чинній із 16.01.2020) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом (частина перша статті 3 вказаного Закону).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор, окрім іншого, під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до пункту 8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок), державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв за умови оплати послуг за державну реєстрацію прав у повному обсязі та встановлення особи заявника, а також у разі, коли заява подається щодо земельної ділянки, - за умови наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про таку земельну ділянку.

Спеціальний Закон, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України "Про Державний земельний кадастр".

Відповідно до положень ст. 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Згідно з пунктом 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Отже, для ідентифікації земельної ділянки як окремого об`єкта цивільного права необхідною умовою є наявність усіх характеристик такого об`єкта, у тому числі, її кадастровий номер, розмір, межі та координати, які містяться у Державному земельному кадастрі, і використовуються реєстратором за умови наявності таких відомостей у ньому.

З огляду на зазначене та враховуючи встановлені фактичні обставини у даній справі, суд, з урахуванням положень ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якою унормовано, що у разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону, дійшов висновку, що задоволення позовних вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (Державному реєстрі прав) державної реєстрації права власності ТОВ "Зарус-Інвест" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0650, припинивши право власності ТОВ "Зарус-Інвест" на цю земельну ділянку, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрацію права оренди ТОВ "Агро-Еко-Граунд" на цю земельну ділянку, припинивши право оренди ТОВ "Агро-Еко-Граунд", та скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0650 призведе до ефективного способу захисту порушених прав та законних інтересів Позивача (така правова позиція у справі з тотожними правовідносинами викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2023 року у справі №924/504/20).

Такі ж висновки щодо ефективності обраного прокурором способу захисту, з урахуванням встановлених обставин, відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 24.03.2021 у справі №672/1790/18.

Наведеними правовими висновками Верховного Суду також спростовуються доводи відповідача 1 про неефективність скасування державної реєстрації права та земельних ділянок як способу захисту.

З огляду на все вищезазначене, встановлені судом обставини незаконного вибуття спірних земельної ділянки із власності держави, відсутність волі держави на їх вибуття, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора про витребування спірної земельної ділянки від кінцевих набувачів, а також щодо скасування державної реєстрації права власності та права оренди відповідачів, та державної реєстрації земельної ділянки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, позаяк призведуть до ефективного поновлення порушених прав позивача.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати із сплати судового збору покладаються на відповідачів у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 130, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Китайгородської сільської ради, с. Китайгород, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм", с. Рункошів, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: - ТОВ "Форк" м. Київ, ОСОБА_1 м. Київ, ОСОБА_2 м. Київ про витребування земельної ділянки в комунальну власність, яка була з кадастровим номером :02:003:0385, площею 2 га про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0650, площею 88 га, для ведення особистого селянського господарства про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0650, площею 88 га, для ведення особистого селянського господарства про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0650, площею 88 га задовольнити.

Витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" (м. Київ, вул. Довженка Олександра (Шевченківський район), буд. 18, код 41108081) та товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" (с. Рункошів, Кам`янець - Подільського р-ну, Хмельницької області, вул. Шевченка,65, код 44630559) в комунальну власність Китайгородської сільської ради (с. Китайгород, Кам`янець - Подільського району, Хмельницької області, вул.. Центральна,70, код 04406934) земельну ділянку, яка була з кадастровим номером :02:003:0385, загальною площею по 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017 р. №22-20905-СГ.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Держаному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" (м. Київ, вул. Довженка Олександра (Шевченківський район), буд. 18, код 41108081) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0650, площею 88 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської сільської ради, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 020, номер запису про право власності 47701698, з одночасним припиненням права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" на вказану земельну ділянку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Держаному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" (с. Рункошів, Кам`янець - Подільського р-ну, Хмельницької області, вул. Шевченка,65, код 44630559) на земельну ділянку з кадастровими номерами :02:003:0650, площею 88 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, номери записів про інше речове право: 47701702 та 47701699, з одночасним припиненням права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" на вказану земельну ділянку.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером: :02:003:0650, площею 88 га із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" (03057, м. Київ, вул. О. Довженка, 18, код 41108081) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код 02911102) 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" (32383, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Рункошів, вул. Шевченка, буд. 65, код 44630559) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код 02911102) 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 18.01.2024.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук: 9 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу

3 - відповідачу 1 (вул. Довженка Олександра (Шевченківський район), 18, м. Київ, 03057, код 41108081)( реком. з повід)

4 - представнику відповідача 1 (адвокату Сергійчуку Ю.В.) - ІНФОРМАЦІЯ_1

5 - відповідачу 2 (вул. Шевченка, 65, с. Рункошів Кам`янець-Подільський р-н, Хмельницька обл., 32382, код 44630559)(реком. з повід.)

6 - третій особі 1 (ТОВ "Форк") (вул. Крутий Узвіз, буд. 6/2, "А", м. Київ, 01004, код 41675466)(реком з повід)

7 - третій особі 2 ( ОСОБА_1 ) ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )(реком. з повід)

8 - третій особі 3 (ОСОБА_2)( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 )(реком. з повід.)

9 - прокуратурі (електронний суд)