ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Черкаси Справа № 925/1357/23
Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І. розглянувши клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача судових витрат у справі
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЕГАГРО",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 ,
про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, оформленого протоколом №28/09/22 від 28.09.2022.
Представники учасників справи:
Позивач: не з`явився;
Відповідач: не з`явився.
Секретар судового засідання Гармаш Д.Д.
Суддя Гладун А.І.
1.1. 06.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЕГАГРО".
1.2. Змістом позову є немайнова вимога позивача визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРЕГАГРО", оформленого протоколом №28/09/22 від 28.09.2022.
1.3. 12.12.2023 суд ухвалив рішення у справі №925/1357/23, яким у позові відмовив.
1.5. 18.12.2023 відповідач подав до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4000,00 грн (а.с. 168-169).
1.6. 20.12.2023 суд ухвалив призначити розгляд заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача судових витрат у судовому засіданні 10.01.2024 на 16 год. 30 хв.
1.7. 09.01.2024 позивач подав до суду заперечення на клопотання відповідача про стягнення з позивача 4000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 177-178).
1.8. В обґрунтування заперечень позивач зазначив, що у рішенні суду від 12.12.2023 суд встановив, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача як сторони взаємовідносин з позивачем, зокрема суд встановив, що передумовою виникнення спору є участь позивача у товаристві з обмеженою відповідальністю (відповідач). Звернення позивача з позовом до відповідача має на меті відновлення порушеного права позивача на участь в управлінні товариством. Доказів повідомлення позивача про скликання та проведення загальних зборів товариства відповідач не подав.
1.9. 10.01.2024 відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 180-181).
1.10. У судове засідання 10.01.2024 представники позивача, відповідача та третьої особи не з`явилися. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
1.11. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).
1.12. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.
1.13. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина 1 статті 202 ГПК України).
1.14. Суд ухвалив розглянути заяву відповідача про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу без участі представників позивача, відповідача та третьої особи.
1.15. Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд дійшов наступних висновків.
1.16. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України ).
1.17. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
1.18. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
1.19. Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
1.20. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
1.21. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
1.22. Відповідно до статей 16, 58 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат або законний представник.
1.23. Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
1.24. Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
1.26. 18.12.2023 у строк визначений у статті 129 Господарського процесуального кодексу України відповідач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу.
1.27. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
1.28. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
1.29. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
1.30. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
1.31. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
1.32. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
1.33. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
1.34. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
1.35. Згідно з частиною 3 статті 126 Господарського кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
1.36. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідач додав договір про надання правничої допомоги №12 від 20.10.2023 (а.с. 71-72), акт від 20.10.2023 №1 приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги до договору від 20.10.2023 №12 про надання правничої допомоги (а.с. 73), копії свідоцтв Трояна Ю.О., Кравчука С.І., Пікалова Д.В. про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 75, 118, 144), ордери на надання правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "БЕРЕГАГРО" від 20.10.2023, від 07.11.2023, від 11.12.2023 (а.с. 74, 117, 145, 170), дослідивши які, суд встановив.
1.37. 20.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕРЕГАГРО" (клієнт) та ОСОБА_3 (адвокат) уклали договір про надання правничої допомоги №12 (а.с. 71-72).
1.38. Згідно з п. 1.1 договору адвокат бере на себе надавати необхідну правничу допомогу клієнту у формі, обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
Адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу клієнту за його дорученням, яка полягає:
- забезпечення представництва інтересів клієнта у Господарському суді Черкаської області під час розгляду судових справ, вказаних у попередньому абзаці (пункт 1.2 договору).
Відповідно до пункту 3.1.2 договору клієнт зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати обумовлений цим договором гонорар адвоката.
Відповідно до п. 4.1 договору отримання винагороди адвокатом за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару.
Згідно з п.4.1 договору гонорар адвоката складається, виходячи з обсягу наданих послуг:
п. 4.2.1 підготовка відзиву на 1 (одну) позовну заяву - 3000,00 грн без ПДВ;
п. 4.2.2 підготовка 1 (одної) заяви про застосування строків позовної давності 1000,00 грн без ПДВ;
п. 4.2.3 участь у судовому засіданні 3000,00 грн без ПДВ за кожне судове засідання.
При виконані договору адвокат надає клієнту акт наданих послуг, у якому зазначається перелік, наданих адвокатом послуг за цим договором (п. 4.3 договору).
У пункті 4.4 договору сторони передбачили, що оплата гонорару адвоката проводиться на підставі виданих рахунків, але не позбавляє клієнта права здійснювати оплату шляхом внесення авансових платежів у розмірі, узгодженому сторонами.
1.39. 20.10.2023 сторони склали та підписали акт №1 приймання-передачі послуг з надання правничої допомоги до договору від 20.10.2023 №12 про надання правничої допомоги (а.с. 73) про те, що адвокатом надано правничу допомогу клієнту за його дорученням, яка полягає у підготовці відзиву на позовну заяву у справі №925/1357/23 про визнання недійсним рішення загальних зборів гр. ОСОБА_1 до ТОВ "БЕРЕГАГРО", третя особа ОСОБА_2 вартістю 3000,00 грн; у підготовці заяви про застосування строків позовної давності у справі №925/1357/23 про визнання недійсним рішення загальних зборів гр. ОСОБА_1 до ТОВ "БЕРЕГАГРО", третя особа ОСОБА_2 вартістю 1000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг за цим актом становить 4000,00 грн без ПДВ.
1.40. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
1.41. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
1.42. Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.
1.43. Розмір судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу, понесених відповідачем становить 4000,00 грн.
1.44. Суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, відповідно до якого заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; Лавентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
1.45. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
1.46. Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
1.47. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.
1.48. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
1.49. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
1.50. Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
1.51. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
1.52. Отже, за змістом частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
1.53. Позивач заяви про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу не подав, неспівмірності витрат відповідача не довів.
1.54. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн на підготовку відзиву на позовну заяву та заяви про застосування строку позовної давності суд визнає фактичними та необхідними, їх розмір розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
1.55. Позивач у запереченні на клопотання відповідача про стягнення з позивача 4000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу просив відмовити у стягненні вказаних витрат, оскільки спір виник через порушення відповідачем порядку проведення та скликання загальних зборів, зокрема 28.09.2022 відбулися загальні збори учасників товариства, про скликання та проведення яких відповідач не повідомив позивача, який є учасником товариства та володіє часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 25%. Позивач участі у зборах не приймав, з питань порядку денного не голосував, з ухваленим зборами рішенням не погоджується. Відповідач порушив право позивача на участь в управлінні товариством.
1.56. Згідно з частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
1.57. Суд враховує, що спірні відносини між позивачем та відповідачем виникли у зв`язку із порушенням відповідачем права позивача на участь в управлінні товариством, що полягає у неповідомленні позивача про скликання та проведення загальних зборах учасників товариства. Причиною виникнення спору є неналежне повідомлення відповідачем позивача про проведення та порядок денний загальних зборів, проведених 28.09.2022. Такі дії відповідача є неправомірними та неправильними.
1.58. Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
1.59. Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є одним з основних принципів господарського судочинства (пункт 12 частина 3 стаття 2 Господарського процесуального кодексу України).
1.60. Водночас, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, керуючись частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд не присуджує відповідачу - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі його витрати на професійну правову допомогу та при розподілі витрат на правову допомогу не розподіляє та не покладає витрати відповідача повністю на позивача, а покладає їх частково на відповідача.
1.61. Витрати відповідача на правову (правничу) допомогу у розмірі 4000,00 грн суд розподіляє між сторонами у рівних частинах та покладає по 2000,00 грн на відповідача та позивача.
Керуючись статтями 14, 126, 129, 233-236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.
Додаткове рішення складено 18.01.2024.
Суддя А.І. Гладун