ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 р. Справа № 917/777/20(917/1838/23)

Суддя Господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за заявою Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 36039, м. Полтава, вул. Вячеслава Чорновола, 22-а,

до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, 39701, Полтавська область, смт. Градизьк, вул. Київська, буд. 51,

про стягнення грошових коштів

в межах справи про банкрутство № 917/777/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна", вул. Данила Щербаківського, 58, м. Київ, ідент. код 34014304

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Чорновола, 22а, м. Полтава, 36039, ідент. код 32017261

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/777/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 року справу № 917/777/20 розподілено судді Білоусову С.М.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року прийнято справу № 917/777/20 до свого провадження.

Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою № 01-10/293-5 від 05.10.2023 року (вх. № 1962/23 від 06.10.2023 року) до Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 77 826,66 грн., з яких: 49 768,80 грн. сума основного боргу за договором про надання послуг № 12 від 28.09.2020 року, 23 579,64 грн. інфляційне збільшення та 4478,22 грн. 3 % річних.

Вказана позовна заява відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.10.2023 року приєднана судді Білоусову С.М. до справи.

Ухвалою господарського суду від 11.10.2023 року позовну заяву по справі № 917/777/20(917/1838/23) - залишено без руху, позивача зобов`язано усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки.

Позивачем подано докази щодо усунення недоліків даної заяви, у зв`язку з чим, у відповідності до норм п. 3 ст. 174 ГПК України, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього Кодексу.

Згідно п. 2. статті 7 Кодексу України з питань банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи зазначене, суд ухвалою від 26.10.2023 року прийняв справу № 917/777/20(917/1838/23) до свого провадження та розгляд її постановив здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач, обгрунтовує позовні вимоги тим, що Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області не виконала умови Договору про надання послуг № 12 від 28 вересня 2020 року, а тому має заборгованість у розмірі 49 768,80грн.

Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області направила до суду відзив на позовну заяву № 02-44/2220 від 17.11.2023 року (вх. № 14957 від 21.11.2023 року), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що вказані в Акті № 120 будівельні роботи не є предметом Договору № 12 від 28 вересня 2020 року.

Позивач подав до суду відповідь на відзив № 01-10/323-3 від 27.11.2023 року (вх. № 15246 від 27.11.2023 року), в якій заперечує проти доводів відповідача посилаючись на те, що:

- п.1.2 Договору № 12 про надання послуг від 28.09.2020 року «предметом договору (результатом виконаних робіт за Даним Договором) є: Поточний ремонт вул. Свободи, с. Петрашівка Глобинського району Полтавської області.»

- Акт № 120 приймання виконаних будівельних робіт від 01.10.2020 року підписаний обома Сторонами Договору, що є підтвердженням виконання робіт якісно і в узгоджений строк, відсутність недоліків у виконанні робіт з боку Виконавця, а також підтверджує те, що Замовник у встановлений Договором термін прийняв роботи.

- форма акту №КБ-2в, є обов`язковою для оформлення робіт, що виконуються за державні кошти.

20.12.2023 року від відповідача до суду надійшли заперечення (вх. № 16438 від 20.12.2023), у яких останній проти задоволення позову заперечує.

05.01.2024 року від позивача надійшла заява (вх. № 172), у якій останній позов підтримає в повному обсязі та проти доводів відповідача заперечує.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Дочірнім підприємством "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі начальника філії "Глобинський райавтодор" ДП "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" Водолазського Віталія Олександровича (далі - Виконавець) та Броварківською сільською радою в особі сільського голови Пиркала Олексія Вікторовича (далі - Замовник), укладено договір про надання послуг № 12 від 28 вересня 2020 року (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується своїми силами і засобами та в обумовлений строк виконати у відповідності до умов даного Договору роботу, а Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її.

Згідно п. 1.2. предметом договору (результатом виконаних робіт за даним Договором) є: поточний ремонт вул. Свободи в с. Петрашківка Глобинського району Полтавської області.

Пунктом 2.1. Договору визначено ціну договору, яка становить 49 768,80. грн (з ПДВ).

Відповідно до пункту 3.1, 3.2. Договору Виконавець має право одержати оплату за виконані роботи в розмірах і строки, що передбачені даним договором. Замовник зобов`язаний здійснити оплату за умовами, встановленими цим договором.

Відповідно до п. 7.1. Договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за Актом приймання виконаних робіт протягом 3 днів з моменту повідомлення Замовника про готовність робіт за договором до приймання. Підписання акту визначає момент передачі об`єкта у власність Замовника. В акті вказуються всі претензії до виконання робіт.

Згідно пункту 8.1. Договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2020 р., але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за даним Договором. У разі затримки з розрахунками, строк дії договору продовжується до повного розрахунку з Виконавцем.

Відповідно до пункту 9.2. Договору всі спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів, а при недосягненні згоди - у відповідності з діючим законодавством України.

Про належне виконання умов Договору філією "Глобинський райавтодор" ДП "Полтавський облавтодор" свідчить Акт приймання виконаних будівельних робіт № 120 від 01 жовтня 2020 року.

Згідно рахунку-фактури № 120 за жовтень 2020 року, до перерахування на рахунок філії "Глобинський райавтодор" ДП "Полтавський облавтодор" належить 49 768,80 грн.

Відповідно до вказаних документів ДП "Полтавський облавтодор" свої зобов`язання виконав, натомість Броварківська сільська рада (Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області), порушуючи умови Договору та норми чинного законодавства, свої зобов`язання щодо надання послуг - не виконала.

Тож, Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області має заборгованість за надані послуги перед ДП "Полтавський облавтодор" у сумі 49 768,80 грн.

З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про стягнення з відповідача 49 768,80 грн. сума основного боргу за договором про надання послуг № 12 від 28.09.2020 року, 23 579,64 грн. інфляційне збільшення та 4478,22 грн. 3 % річних.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п. 1.2. предметом договору (результатом виконаних робіт за даним Договором) є: поточний ремонт вул. Свободи в с. Петрашківка Глобинського району Полтавської області.

Пунктом 2.1. Договору визначено ціну договору, яка становить 49 768,80 грн (з ПДВ).

Відповідно до пункту 3.1., 3.2. Договору Виконавець має право одержати оплату за виконані роботи в розмірах і строки, що передбачені даним договором. Замовник зобов`язаний здійснити оплату за умовами, встановленими цим договором.

Відповідно до п. 7.1. Договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за Актом приймання виконаних робіт протягом 3 днів з моменту повідомлення Замовника про готовність робіт за договором до приймання. Підписання акту визначає момент передачі об`єкта у власність Замовника. В акті вказуються всі претензії до виконання робіт.

Судом встановлено, що позивач виконав, а відповідач прийняв роботи на загальну суму 49 768,80 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт № 120 від 01 жовтня 2020 року.

Відповідач грошові кошти за послуги не сплатив, у зв`язку з чим суд вважає доведеною та такою, що підлягає стягненню заборгованість за надані послуги згідно Договору № 12 від 28.09.2020 року в сумі 49 768,80 грн.

Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку, наданого розрахунку, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано 23 579,64 грн. інфляційне збільшення та 4 478,22 грн. 3 % річних.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суд справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. слід покласти на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області (39701, Полтавська область, смт. Градизьк, вул. Київська, буд. 51, ) на користь Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36039, м. Полтава, вул. Вячеслава Чорновола, 22-а, ) 77 826,66 грн., з яких: 49 768,80 грн. сума основного боргу за договором про надання послуг № 12 від 28.09.2020 року, 23 579,64 грн. інфляційне збільшення, 4 478,22 грн. 3 % річних та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено та підписано 22.01.2024 року.

Суддя Білоусов С. М.