ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2024 р. Справа № 911/1219/23

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Панченко К. О.

за участю представників учасників справи:

від позивача (у режимі відеоконференції): Лаврів В. П. (адвокат довіреність № 30 від 01.02.2023 р.);

від відповідача: не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Євсюкова Павла Павловича, м. Бровари, Київська область

про стягнення 80 170, 25 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

АТ "Таскомбанк" звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ФОП Євсюкова Павла Павловича про стягнення 66 054, 18 грн заборгованості по тілу кредиту та 14 116, 07 грн заборгованості по відсоткам.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням у повному обсязі відповідачем свого обов`язку щодо повернення суми самого кредиту та сплати відсотків за кредитом згідно з кредитним договором № ID10166205 від 06.05.2021 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.05.2023 р. відкрито провадження у справі № 911/1219/23 за позовом АТ "Таскомбанк" до ФОП Євсюкова Павла Павловича про стягнення 80 170, 25 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

05.06.2023 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 02.06.2023 р. про поновлення строку на подачу відзиву на позовну заяву, в якому він просить суд поновити строк для подання відзиву у справі № 911/1219/23 та прийняти відзив до розгляду судом.

05.06.2023 р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив б/н від 02.06.2023 р. (заперечення) на позовну заяву, що долучений судом до матеріалів справи, в якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову, винести постанову про розблокування рахунків ФОП Євсюкова Павла Павловича.

За наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача про поновлення строку на подачу відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку про обґрунтованість такого клопотання і про необхідність його задоволення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.10.2023 р. визначено здійснювати подальший розгляд справи із проведенням судового засідання та викликом на нього учасників справи та призначено розгляд справи у судовому засіданні за участю представників учасників справи на 08.11.2023 р.

08.11.2023 р. до канцелярії суду від відповідача надійшли пояснення б/н від 07.11.2023 р., що долучені судом до матеріалів справи.

08.11.2023 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 07.11.2023 р. про розгляд справи за відсутності відповідача.

08.11.2023 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 22.11.2023 р.

22.11.2023 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 13.12.2023 р.

24.11.2023 р. до канцелярії суду від позивача надійшли письмові пояснення б/н б/д, разом із доданими до них документами, що долучені судом до матеріалів справи.

11.12.2023 р. через систему Електронний суд до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 08.12.2023 р, із доданими до нього документами, що долучені судом до матеріалів справи.

18.12.2023 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 08.12.2023 р. із доданими до нього документами, що долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.12.2023 р. постановлено, що судове засідання, призначене судом на 13.12.2023 р. не відбулось у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності судді. Крім того, даною ухвалою призначено розгляд справи у судовому засіданні за участю представників учасників справи на 17.01.2024 р.

17.01.2024 р. у судовому засіданні позивач надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про судове засідання був повідомлений належним чином.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.05.2021 р. між позивачем (надалі Банк) та відповідачем (надалі Позичальник) було укладено Кредитний договір Кредит на розвиток бізнесу № ID 10166205, згідно з умов пункту 1.1 якого за умови наявності вільних коштів Банк зобов`язується надати Позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору (надалі Договір).

Пунктом 1.2. Договору визначено, що Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Таскомбанк" з цільовим використанням на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування Кредиту іншого банку.

Підпунктом 2.3.1. Договору передбачено, що розмір процентної ставки за користування Кредитом (далі проценти): 34 % річних.

Відповідно до п.п. 2.3.2. Договору розмір комісійної винагороди за видачу Кредиту: не передбачається.

Згідно з п.п. 2.3.3. Договору розмір штрафу (плати) за дострокове/частково дострокове погашення Кредиту: 1% від суми, яка перевищує плановий платіж згідно графіку.

Положеннями п.п. 2.4.1. Договору визначено, що погашення основного боргу за Кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення Договору, числа в яке було укладено Договір. Погашення ануїтетного платежу здійснюється в день згідно Графіку погашення Кредиту (календарного числа дати укладання Договору). У разі внесення платежу в розмірі, що перевищує плановий платіж, сума грошових коштів сплачених Позичальником, зараховується Банком в рахунок погашення наступного платежу та погашається в день згідно Графіку, сума яка лишилася після сплати планового платежу перераховується на погашення заборгованості (тіла кредиту) Позичальника за кредитом шляхом коригування останнього ануїтетного платежу. Розмір останнього анутетного платежу (останніх платежів може відрізнятися від розміру ануїтетного платежу встановленого згідно умов Договору (графіку погашення Кредиту) і буде становити суму фактичної заборгованості за кредитом, що залишилася після сплати Позичальником всіх попередніх ануїтетних платежів.

Відповідно до п.п. 2.4.4. Договору сторони узгодили, що графік погашення Кредиту надається у Додатку 1 до цього Договору та доступний Клієнту у системі «ТАС24 Бізнес».

Згідно з п. 2.7. Договору строк Кредиту: 36 місяців з дати укладення Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення Кредиту.

Положеннями п. 3.2. Договору визначено, що остаточне погашення за Кредитом Позичальник повинен здійснити не пізніше терміну згідно п. 2.7. цього Договору.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що цей Договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" та Цінові параметри продукту є Кредитним договором.

Згідно з п. 4.2. Договору цей Договір є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, в зв`язку із чим:

Положеннями п.п. 4.2.1. Договору визначено, що умови цього Договору визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку https://www.tascombank.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору в цілому.

Пунктом 4.5. Договору визначено, що дата підписання Заяви-договору шляхом накладення електронних підписів обох Сторін вважається датою укладання Договору.

Одночасно із укладенням договору між позивачем та відповідачем було підписано Додаток 1 до заяви-договору № ID 10166205 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт Кредит на розвиток бізнесу, - графік погашення Кредиту.

На виконання умов договору позивачем було надано відповідачу кредит та перераховано грошові кошти у розмірі 80 000, 00 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача б/н від 08.12.2023 р. за період з 06.05.2021 р. по 17.02.2023 р., розрахунком заборгованості по кредитному договору № ID 10166205, платіжною інструкцією банку № 712841209 від 06.05.2021 р. наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов`язок перед позивачем по поверненню самої суми кредиту, сплаті відсотків за кредит та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 42 861, 67 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача б/н від 08.12.2023 р. за період з 06.05.2021 р. по 17.02.2023 р., розрахунком заборгованості по кредитному договору № ID 10166205, наявними у матеріалах справи.

У січні 2023 р. позивач звернувся до відповідача із повідомленням-вимогою № 1402./70.1.1 від 25.01.2023 р., у якій він вимагав у зв`язку із тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків за нього достроково повністю повернути кредит, а саме: 46 001, 77 грн основного боргу, 1 185, 34 грн строкової заборгованості за відсотками, 20 052, 41 грн - простроченого боргу, 11 495, 88 грн - простроченої заборгованості за відсотками. Факт направлення повідомленням-вимоги відповідачу підтверджується фіскальним чеком № від 26.01.2023 р., списком « 7900.26.01.2023» згрупованих поштових відправлень пріоритетних, описом вкладення у цінний лист, наявними в матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із наданням грошових коштів в кредит здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 цього ж кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Статтею 1046 цього ж кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1048 цього ж кодексу передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1049 цього ж кодексу передбачено, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 цього ж кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1-2 ст. 10561 цього ж кодексу процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач свій обов`язок щодо повернення самої суми кредиту та сплати відсотків за кредит у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 80 170, 25 грн, з якої 66 054, 18 грн основна заборгованість по кредиту, 14 116, 07 грн - заборгованість по сплаті відсотків за кредит, що підтверджується анкетою-заявою про надання кредиту фізичній особі-підприємцю від 06.05.2021 р., випискою по особовому рахунку відповідача б/н від 08.12.2023 р. за період з 06.05.2021 р. по 17.02.2023 р., розрахунком заборгованості по кредитному договору № ID 10166205, платіжною інструкцією банку № 712841209 від 06.05.2021 р., повідомленням-вимогою № 1402./70.1.1 від 25.01.2023 р., іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.09.2019 р. у справі № 910/10254/18.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 цього ж кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним своїх обов`язків щодо повернення позивачу самої суми кредиту та сплати відсотків за кредит згідно з кредитним договором № ID10166205 від 06.05.2021 р.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві б/н від 02.06.2023 р. (заперечення) на позовну заяву та письмових поясненнях б/н від 07.11.2023 р. щодо неможливості повернення самої суми кредиту та сплати відсотків за кредит згідно з договором № ID10166205 від 06.05.2021 р. у зв`язку з існуванням обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), а саме військової агресії Російської Федерації проти Україну, що зумовило введення на всій території України воєнного стану є безпідставними і необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст.14 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні торгово-промислова палати України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно з ст. 14-1 цього ж закону Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до п. 3.3. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затверджених рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 р. №44(5), сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - Сертифікат) - документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. Регламенту підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 141 Закону України Про торгово-промислові палати України шляхом видачі сертифіката.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2022 р. у справі № 904/3886/21.

Отже, з наведених норм слідує, що форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Відтак сертифікат видається заінтересованому суб`єкту господарювання на підставі його звернення. Іншого порядку засвідчення форс-мажорних обставин не визначено.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 р. Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (із подальшим його продовженням).

Листом Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р. засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) та до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по зобов`язанням за договорами, виконання яких настало і стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Водночас, вказаний лист носить загальний інформаційний характер, оскільки констатує абстрактний факт без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Неможливість виконання договірних зобов`язань особа повинна підтверджувати документально в залежності від її дійсних обставин, що унеможливлюють виконання на підставі вимог законодавства.

Матеріали справи не містять сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на реальну можливість виконання зобов`язань відповідача перед позивачем саме за кредитним договором № ID10166205 від 06.05.2021 р.

Крім того, відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факт перебування позивача в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в Україні воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін договору.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 80 170, 25 грн з якої 66 054, 18 грн основна заборгованість по поверненню суми кредиту та 14 116, 07 грн - заборгованість по сплаті відсотків за кредит є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Євсюкова Павла Павловича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ; ідентифікаційний код 09806443) 66 054 (шістдесят шість тисяч п`ятдесят чотири) грн 18 (вісімнадцять) коп. основної заборгованості по сумі кредиту, 14 116 (чотирнадцять тисяч сто шістнадцять) грн 07 (сім) коп. основної заборгованості по сплаті відсотків за кредит та судові витрати 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

23 січня 2024 р.