ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 січня 2024 року Справа № 903/614/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

прокурора відділу Волинської обласної прокуратури Костюк Н.В.,

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_1 : адвоката Овчарука А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Горохівської міської ради

до відповідача: Фермерського господарства "Еко-Цвіт"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача,

Головне управління Держгеокадастру у Волинській області

про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки

встановив: заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Горохівської міської ради звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом від 09.06.2023р. №53-5281ВИХ-23, в якому просить:

- розірвати договір оренди землі від 12 вересня 2013 року, укладений між Відділом Держземагентства у Горохівському районі Волинської області та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.12.2013р., номер запису 3842950, та додаткову угоду до вказаного договору №162/57-20-ДО, укладену 18.11.2020р. між ГУ Держгеокадастру у Волинській області та ОСОБА_1 , що зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.12.2020р., предметом яких є земельна ділянка площею 30,9323 га сільськогосподарського призначення (у тому числі пасовища 30,9323 га) з кадастровим номером :00:001:0007;

- зобов`язати Фермерське господарство "Еко-Цвіт" повернути територіальній громаді в особі Горохівської міської ради земельну ділянку площею 30,9323 га сільськогосподарського призначення (у тому числі пасовища 30,9323 га) з кадастровим номером :00:001:0007, яка знаходиться на території Горохівської міської ради та перебуває у комунальній власності останньої.

В обгрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідач, як орендар земельної ділянки, повинен був використовувати її лише у межах встановленого договором оренди виду використання, тому передана в оренду спірна земельна ділянка не могла використовуватися відповідачем для вирощування сільськогосподарських культур, оскільки земельну ділянку остання зобов`язана була використовувати виключно в межах, визначених договором оренди землі, законом та документацією із землеустрою, а саме як пасовище. Водночас установлено, що орендарем при використанні орендованої земельної ділянки порушено умови договору оренди землі та вимоги чинного законодавства щодо її використання.

Ухвалою суду від 15.06.2023 суддею Войціховським В.А. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Волинської області №01-4/63 від 20.06.2023, у зв`язку зі смертю 17.06.2023 судді Войціховського В.А. здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №903/614/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 справа розподілена судді Слободян О.Г.

Ухвалою від 22.06.2023 суддею Слободян О.Г. прийнято до розгляду справу №903/614/23 зі стадії підготовчого провадження.

13.07.2023р. представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (вх.№01-75/4145/23), в якому вважає, що подана позовна заява є необгрунтованою, оскільки не підтверджена належними та допустимими доказами. Відповідач зазначив, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 01.07.2021 не містить інформації про технічні прилади, які могли використовуватися при перевірці та підписаний неповноважними особами. Лист ГУ Держгеокадастру у Волинській області віл 19.07.2021 не містить даних щодо обставин встановлення використання спірної земельної ділянки під посіви. Просив відмовити повністю у задоволенні позовної заяви та не брати до уваги додатки (надані у копіях) до позовної заяви на підставі абз. 2 ч. 6 ст. 91 ГПК та/або ч.9 ст.80 ГПК України.

Ухвалою суду від 13.07.2023р. залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 . Зобов`язано Луцьку окружну прокуратуру надати суду читабельні копії протоколу огляду земельної ділянки від 26 травня 2023 року та договору оренди землі від 12 вересня 2013 року. Встановлено учасникам справи строк до 31.07.2023р. для подання заяв по суті справи, які не були подані ними до суду, з направленням поданих документів іншим учасникам судового процесу. Докази направлення подати суду. Явку учасників справи у підготовче судове засідання визнано на їх розсуд.

25.07.2023р. прокурор відділу Волинської обласної прокуратури надіслав на адресу суду відповідь на відзив відповідача (вх.№01-75/4353/23), в якій заперечив щодо доводів відповідача, зазначених у відзиві. Прокурор зазначив, що додані прокуратурою докази підтверджують факт використання відповідачем орендованої земельної ділянки не за цільовим призначенням. Прокурор вказує, що на підтвердження позовних вимог у даній справі щодо використання відповідачем орендованої земельної ділянки з порушенням вимог земельного законодавства, надано акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 01.07.2021 №321-ДК/315/АП/09/01-21 та протокол огляду земельної ділянки, проведений в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000050 від 16.05.2023. Перевірка дотримання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки, за результатами якої складено акт від 01.07.2021, проводилась державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області. В акті перевірки міститься план схема земельної ділянки та вказується кадастровий номер земельної ділянки, щодо якої проводиться перевірка. Протокол огляду земельної ділянки від 26.05.2023 проведено за участю двох понятих та спеціалістів: державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та головного спеціаліста відділу земельних відносин та охорони навколишнього середовища Горохівської міської ради. Крім того, протокол огляду земельної ділянки містить інформацію щодо місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0007, який вказує на її місце розташування, для встановлення якого немає необхідності застосовувати певні технічні засоби, адже інформація щодо її розташування є загальнодоступною та міститься як на геопорталах Державного земельного кадастру (Публічна кадастрова карта, яка до 24.02.2022, тобто на час проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, була загальнодоступною) так і на загальновідомих картографічних ресурсах. Із супутникових знімків вбачається, що спірна земельна ділянка систематично обробляється та на ній вирощуються сільськогосподарські культури.

04.08.2023р. представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь Луцької окружної прокуратури (вх.№01-75/4636/23), в якому зазначив, що відповідач ставить під сумнів усі копії документів, що додані до позовної заяви, інформація, викладена у відповіді на відзив щодо кадастрового номеру земельної ділянки не дозволяє з точністю визначити її розташування на місцевості. Огляд земельної ділянки повинен був здійснюватися за участі суб`єкта топографо-геодезичної і картографічної діяльності. Просив суд не брати до уваги додатки (надані у копіях) до позовної заяви на підставі абз. 2 ч.6 ст.91 ГПК та/або ч.9 ст.80 ГПК України, оскільки представник відповідача ставить під сумнів додатки до позовної заяви, що подані у копіях (оригінали яких знаходяться не у Відповідача/Третьої особи); у задоволенні позовної заяви позивача відмовити повністю.

Горохівська міська рада та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 пояснень по суті позову не надали.

Ухвалою суду від 08.08.2023р. продовжено строк підготовчого провадження до 20.09.2023р.

Ухвалою суду від 05.09.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 20.09.2023.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.09.2023р. у справі №903/614/23 позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.11.2023р. апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури задоволено; ухвалу Господарського суду Волинської області від 20.09.23 р. у справі №903/614/23 скасовано; справу передано на розгляд до Господарського суду Волинської області.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 23.11.2023 прийнято справу №903/614/23 для подальшого розгляду; розгляд справи призначено 12.12.2023; постановлено:

- залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області;

- встановити учасникам справи строк до 01.12.2023р. для надіслання третій особі - Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області заяв по суті справи;

- встановити третій особі - Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області строк до 08.12.2023р., для подання пояснення щодо заяв по суті справи. Надати суду пояснення та докази надіслання пояснення учасникам справи;

- зобов`язати Луцьку окружну прокуратуру надати суду в порядку ст.91 ГПК України оригінали, доданих до позовної заяви документів, для огляду у судовому засіданні;

- зобов`язати Фермерське господарство "Еко-Цвіт" та третю особу - ОСОБА_1 , як керівника ФГ "Еко-Цвіт", надати суду оригінали (для огляду у судовому засіданні) та належним чином засвідчені копії: договору оренди землі від 12 вересня 2013 року, укладеного між Відділом Держземагентства у Горохівському районі Волинської області та ОСОБА_1 ; додаткової угоди від 18.11.2020р. до договору оренди землі від 12.09.2013р., укладеної між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області та ОСОБА_1 ;

- зобов`язати третю особу - Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надати суду оригінали (для огляду у судовому засіданні) та належним чином засвідчені копії: договору оренди землі від 12 вересня 2013 року, укладеного між Відділом Держземагентства у Горохівському районі Волинської області та ОСОБА_1 ; додаткової угоди від 18.11.2020р. до договору оренди землі від 12.09.2013р., укладеної між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області та ОСОБА_1 ; визнати обов`язковою явку учасників справи у судове засідання.

07.12.2023 на адресу суду від третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Волинській області надійшло пояснення третьої особи. Третя особа зазначила, що відповідно до наказу від 27.07.2020 року № 572-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Бущак Т.Я. у термін з 27.07.2020 року по 07.08.2020 року було доручено здійснити державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки під час використання земельних ділянок загальною площею 30,9323га за кадастровим номером :00:001:0007, яка розташована та території Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області.

27.07.2020 року за № 573-ДК/373/АП/09/01-20 державним інспектором складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта - земельної ділянки, яким встановлено, що земельна ділянка площею 30,9323 га (кадастровий номер :00:001:0007) обробляється, а саме розорана та є залишки сільськогосподарської культури.

Водночас, згідно договору оренди землі від 12.09.2013 призначення даної земельної ділянки - сільськогосподарське призначення для ведення фермерського господарства, склад угідь - пасовище. На момент здійснення заходів контролю за використанням земельної ділянки, вона використовувалася орендарем як під посіви сільськогосподарських культур, сільськогосподарські угіддя - рілля, що порушує вимоги статті 96 Земельного кодексу України, абзац 10 статті 35, статтю 37 Закону України «Про охорону земель».

За результатами перевірки проведеної державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області стосовно гр. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.08.2020 року № 572- ДК/0089/ПТ/07/01-20, з яким громадянка ОСОБА_1 погодилася, зауважень не мала, про що свідчить її підпис.

В подальшому, 03.08.2020 було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно гр. ОСОБА_1 та винесено постанову від 03.08.2020 року № 572-ДК/0085/По/08/01-20 про накладення адміністративного стягнення на підставі статті 55 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, 00 коп. який на сьогоднішній день гр. ОСОБА_1 сплатила, про що є підтвердження у вигляді квитанція про сплату.

Крім того, державним інспектором стосовно гр. ОСОБА_1 винесено припис від 03.08.2020 року № 572-ДК0085/ПО/08/01-20, яким було приписано в тридцятиденний термін вжити заходів щодо усунення виявленого правопорушення земельного законодавства, який останньою особисто отримано цього ж числа, про що свідчить особистий підпис на приписі. Також, зобов`язано гр. ОСОБА_1 повідомити про виконання вимог припису у строк не пізніше 03.09.2020 року, проте жодної відповіді Головним управлінням не отримано.

01.07.2021 державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки сільськогосподарського призначення (угіддя - пасовища) з кадастровим номером :00:001:0007 площею 30,9323 га, яка знаходиться на території Вільхівської сільської ради, та за результатами якої складено акт перевірки №321- ДК/315/АП/09/01-21 та встановлено, що дана земельна ділянка сільськогосподарського призначення (угіддя - пасовища) розорена та засіяна орендарем, тобто фактично використовується під посіви сільськогосподарських культур, а не виключно як пасовища (акт перевірки від 01.07.2021 №321-ДК/315/АП/09/01- 21 з планом-схемою земельної ділянки).

Третя особа вважає, що наведені факти свідчать, що порушення вимог ст.96 Земельного кодексу України, абз.10 ст.35 та ст.37 Закону України «Про охорону земель», п.2 укладеного договору оренди допускаються відповідачем впродовж тривалого часу. Орендарем порушуються умови договору оренди землі в частині використання об`єкта оренди за цільовим призначенням, як пасовище, у зв`язку з чим договір підлягає розірванню.

Дані пояснення були надіслані Волинській обласній прокуратурі та Горохівській міській раді через систему "Електронний суд", а представнику відповідача та третьої особи ОСОБА_1 , у зв"язку з незазначенням ними зареєстрованого елелектронного кабінету, пояснення були надіслані електронною поштою на адресу, зазначену ОСОБА_1 у заяві від 24.11.2023 (вх.№01-75/7298/23): ІНФОРМАЦІЯ_1.

11.12.2023 від відповідача та третьої особи ОСОБА_1 надійшли заяви, в яких останні повідомляють, що надати оригінал договору оренди землі від 12.09.2013 та додаткової угоди від 18.11.2020 до договору оренди землі від 12.09.2013 не має можливості, оскільки такі документи не віднайдено.

У заявах також зазначено, що реєстрація електронного кабінету в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням керівника ФГ "Еко-Цвіт", оскільки зумовлює цифрове рабство, а провідні релігії світу, зокрема і християнство (яке є віросповіданням керівника ФГ "Еко-Цвіт") основним постулатом визначають, що людина наділена вільною волею, що унеможливлює реєстрацію заявником заяви електронного кабінету у цій системі. Також, оскільки юридична особа є фікцією, особою яка її представляє без довіреності є її керівник, який і є тією особою, яка виступає від імені юридичної особи.

У судовому засіданні 12.12.2023 за усним клопотанням представника відповідача та третьої особи оголошено перерву до 20.12.2023 для надання відповіді на пояснення третьої особи - ГУ Держгеокадастру у Волинській області, з яким представник ознайомився у суді 11.12.2023 та зробив копії документів.

14.12.20123 від відповідача та третьої особи - ОСОБА_1 надійшли відповіді на пояснення третьої особи, в яких вони вважають, що ГУ Держгеокадастру у Волинській області не доведено належними та допустимими доказами, що спірна земельна ділянка є розореною та засіяною сільсьогосподарськими культурами, що свідчило б про нецільове її використання. Просять не брати до уваги копії додатків, доданих ГУ Держгеокадастру у Волинській області до письмових пояснень на підставі абз.2 ч.6 ст.91 ГПК України, оскільки відсутні докази надіслання даних додатків, а у задоволенні позову відмовити повністю.

Проте суд звертає увагу, що у судовому засіданні представник відповідача та третьої особи - ОСОБА_1. зазначив, що ознайомився з матеріалами справи, в тому числі із поясненням третьої особи, про що свідчить його напис про ознайомлення на клопотанні ОСОБА_1 (вх.№01-54/279/23 від 11.12.2023) та не наполягав на надісланні пояснень та доданих до них документів відповідачу та третій особі, у звязку з їх наявністю у представника.

У судовому засіданні, за участю учасників справи, судом оглянуто оригінали документів, доданих до позовної заяви, в тому числі оригіналу договору оренди землі №2 від 12.09.2013 (копія договору долучена до матеріалів справи). Також оглянуто оригінали документів, доданих до пояснення Головного управління Держгеокадастру у Волинській області.

20.12.2023 відповідно до ч.2, 3 ст.216 ГПК України, судом було оголошено перерву до 11.01.2024.

08.01.2024 від Горохівської міської ради надійшло клопотання про проведення розгляду справи за відсутності її представника. Позивач повідомив суд, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Також, 10.01.2024 від ГУ Держгеокадастру у Волинській області надійшло клопотання про те, що третя особа не заперечує про розгляд справи без участі її представника.

У судовому засіданні 11.01.2024 представник відповідача та третьої особи - ОСОБА_1. заявив усне клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із неподанням прокуратурою оригіналів окремих документів для огляду у судовому засіданні, копії яких було додано до позовної заяви, та зловживанням прокуратурою своїми процесуальними правами.

Прокурор заперечив щодо заявленого клопотання представника відповідача та третьої особи.

Суд визнав усне клопотання представника відповідача та третьої особи безпідставним та відмовив у його задоволенні.

Оскільки, явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності інших учасників справи.

У судовому засіданні 11.01.2024 прокурор підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи - ОСОБА_1. заперечив проти позову, просив у позові відмовити.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача та третьої особи, господарський суд встановив наступне.

12.09.2013 між відділом Держземагенства у Горохівському районі (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар), укладено договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Вільхівської сільської ради. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 30,9323 га, у тому числі 30,9323 га пасовища. Земельна ділянка передається в оренду для створення та ведення фермерського господарства (п.15 Договору).

Згідно п.16 Договору цільове призначення земельної ділянки -сільськогосподарське призначення.

Договір укладено на строк 7 років (п. 8 Договору).

Право оренди земельної ділянки за ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі вищевказаного договору 13.12.2013, номер запису 3842950.

30.01.2014 ОСОБА_1 було засновано фермерське господарство "Еко-Цвіт".

На підставі наказу Головного управління №3-6935/15-20-СГ від 20.10.2020, 18.11.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено додаткову угоду до договору оренди землі (серія та номер 162/57-20-ДО), згідно якої внесено зміни до п.2 Договору та викладено у такій редакції: в оренду передається земельна ділянка загальною площею 30,9323 га, у тому числі 30,9323 га - пасовища, кадастровий номер: :00:001:0007. Внесено зміни до п.8 Договору та викладено його у такій редакції: договір продовжено на 7 років. Також було встановлено нову нормативну грошову оцінку землі та розмір орендної плати за договором.

Договір та додаткова угода підписані сторонами.

У наказі №3-6935/15-20-СГ від 20.10.2020 зазначено, що ОСОБА_1 змінено прізвище на "ОСОБА_1" на підставі свідоцтва про шлюб, виданого 20.06.2015 серії НОМЕР_1 .

Відомості про зміну строку дії права оренди (до 12.09.2027) земельної ділянки внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24.12.2020.

Я зазначає прокурор, на підставі ст.ст. 15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113, наказом начальника ГУ Держгеокадастру у Волинській області №49-отг від 11.12.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0007 площею 30,9323 га, яка перебуває в оренді ОСОБА_3 , за актом приймання-передачі передана з державної в комунальну власність Горохівській територіальній громаді (оригінали зазначених документів прокурором для огляду суду не надано).

Водночас, право комунальної власності Горохівської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0007 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.07.2021, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, власником та розпорядником земельної ділянки є Горохівська міська рада.

Відповідачем даний факт не спростовано.

Пунктами 15-17 договору оренди землі від 12.09.2013, укладеного між відділом Держземагенства у Горохівському районі та ОСОБА_1 , визначено умови використання земельної ділянки, зокрема останню передано для створення та ведення фермерського господарства; цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення; умови збереження стану об`єкта оренди - відповідно до умов цього договору та чинного законодавства. Земельна ділянка передається в оренду як пасовища (п.2).

Відповідно до наказу від 27.07.2020 року № 572-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Бущак Т.Я. у термін з 27.07.2020 року по 07.08.2020 року було доручено здійснити державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки під час використання земельних ділянок загальною площею 30,9323га за кадастровим номером :00:001:0007, яка розташована та території Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області.

27.07.2020 року за № 573-ДК/373/АП/09/01-20 державним інспектором складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта - земельної ділянки, яким встановлено, що земельна ділянка площею 30,9323 га (кадастровий номер :00:001:0007), яка розташована за межами населеного пункту с.Вільхівка на території Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області є державної форми власності, землями сільськогосподарського призначення, обробляється, а саме розорана та є залишки сільськогосподарської культури.

За результатами перевірки проведеної державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Волинській області Бущак Т.Ю. стосовно гр. ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.08.2020 року № 572- ДК/0089/ПТ/07/01-20, з яким громадянка ОСОБА_1 погодилася, зауважень не мала, про що свідчить її підпис.

В подальшому, 03.08.2020 року розглянуто протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно гр. ОСОБА_1 та винесено постанову від 03.08.2020 року № 572-ДК/0085/По/08/01-20 про накладення адміністративного стягнення на підставі статті 55 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, 00 коп. Згідно квитанції від 12.08.2020 ОСОБА_1 було оплачено штраф.

Крім того, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Бущак Т.Я. керуючись ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» стосовно гр. ОСОБА_1 винесено припис від 03.08.2020 року № 572-ДК0085/ПО/08/01-20, яким зобов`язано в тридцятиденний термін вжити заходів щодо усунення виявленого правопорушення земельного законодавства, який ОСОБА_1 особисто отримано цього ж числа, про що свідчить її підпис на приписі. Також, зобов`язано гр. ОСОБА_1 повідомити про виконання вимог припису у строк не пізніше 03.09.2020. Відповіді Головним управлінням не отримано.

Також, в ході здійснення досудового розслідування, із залученням спеціалістів (державного інспектора у сфері ДКВОЗ у Волинській області та головного спеціаліста відділу земельних відносин Горохівської міської ради), в присутності понятих, 26.05.2023 начальником СД ВП №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області майором поліції Семенюком Андрієм Ярославовичем проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0007, в ході якого встановлено, що уся площа земельної ділянки (30,9323 га) перебуває під посівом сільськогосподарської культури; на поверхні ріллі наявні сліди від сільськогосподарської техніки та сухі залишки фрагментів стебел рослини кукурудзи. Результати проведення даного огляду зафіксовані у протоколі огляду земельної ділянки від 26.05.2023 з використанням фото фіксації.

Крім того, управлінням Держгеокадастру у Волинській області надано інформацію від 25.05.2023 про те, що управлінням здійснювався державний контроль з питань дотримання земельного законодавства шляхом проведення перевірки під час використання зазначеної земельної ділянки, за результатами якої складено відповідний акт від 01.07.2021.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про охорону земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у галузі охорони земель, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням, та охороною земель у порядку та обсягах, визначених законом. За приписами ч.1 ст.19 вказаного Закону державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг грунтів здійснюється шляхом проведення перевірок.

Згідно ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, складати акти перевірок.

Відповідні повноваження зі здійснення контролю за використанням та охороною земель, згідно Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №53 від 20.02.2020, ГУ Держгеокадастру у Волинській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру та їй підпорядковане.

На підставі наведених законодавчих норм, державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області 01.07.2021 проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки сільськогосподарського призначення (угіддя - пасовища) з кадастровим номером :00:001:0007 площею 30,9323 га, яка знаходиться на території Вільхівської сільської ради, та за результатами якої складено акт перевірки №321- ДК/315/АП/09/01-21.

У ході вищевказаної перевірки, проведеної 01.07.2021, встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення (угіддя - пасовища) з кадастровим номером :00:001:0007, яка перебуває в оренді ОСОБА_1., на підставі договору оренди від 12.09.2013, розорена та засіяна орендарем, тобто фактично використовується під посіви сільськогосподарських культур, а не виключно як пасовища.

Зазначене підтверджується актом перевірки від 01.07.2021 №321-ДК/315/АП/09/01-21 з планом-схемою земельної ділянки.

Отже актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0007 від 01.07.2021 №321-ДК/315/АП/09/01-21 також зафіксовано, що земельна ділянка площею 30,9323 га сільськогосподарського призначення, надана для створення та ведення фермерського господарства як пасовище ОСОБА_1., використовується орендарем з порушенням умов режиму використання, а саме: земля використовується як рілля для вирощування зернових культур, що суперечить вимогам земельного законодавства.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області надіслано ОСОБА_4 повідомлення від 01.07.21 №321-ДК/0069/04/01-21 про виклик до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області для надання пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.55 КУпАП, за фактом відхилення від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою.

Крім цього, як вже зазначалося судом, в ході здійснення досудового розслідування, із залученням спеціалістів (державного інспектора у сфері ДКВОЗ у Волинській області та головного спеціаліста відділу земельних відносин Горохівської міської ради), в присутності понятих, 26.05.2023 начальником СД ВП №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області майором поліції Семенюком Андрієм Ярославовичем проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0007, в ході якого встановлено, що уся площа земельної ділянки (30,9323 га) перебуває під посівом сільськогосподарської культури; на поверхні ріллі наявні сліди від сільськогосподарської техніки та сухі залишки фрагментів стебел рослини кукурудзи. Результати проведення даного огляду зафіксовані у протоколі огляду земельної ділянки від 26.05.2023 з використанням фото фіксації.

Таким чином, прокурор вважає, що вказані факти свідчать про те, що відповідачем по справі, згідно вимог ст. 96 Земельного кодексу України, абз.10 ст. 35 та ст. 37 Закону України «Про охорону земель», п. 2 укладеного договору оренди допускаються порушення використання земельної ділянки впродовж тривалого часу. Зазначене також підтверджується інформацією Горохівської міської ради від 12.05.2023, наданої на запит прокуратури, згідно якої вказаним органом місцевого самоврядування скеровувались листи орендарю про припинення розорювання орендованої земельної ділянки.

Отже, прокурор доводить, що орендарем - ФГ «Еко-Цвіт» порушуються умови договору оренди землі від 12.09.2013 в частині використання об`єкта оренди за цільовим призначенням, як пасовище, у зв`язку з чим договір підлягає розірванню.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону "Про оренду землі").

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону "Про оренду землі").

За змістом статті 25 Закону "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду.

Матеріалами справи підтверджено, що між орендодавцем та ОСОБА_1. (орендарем), яка є головою ФГ «Еко-Цвіт», укладено договір оренди землі №2 від 12.09.2013 та додаткова угода до договору оренди землі від 18.11.2020. За умовами договору оренди землі, орендар зобов`язувався зберігати стан об`єкта оренди відповідно до умов цього договору та чинного законодавства (п.17 Договору) та використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням - сільськогосподарське призначення (п.16 Договору). В оренду передається земельна ділянка «пасовища».

Як вбачається із договору оренди, спірна земельна ділянка надана орендарю для ведення фермерського господарства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства відповідно до закону.

Згідно із частиною 1 статті 5, частиною 1 статті 7 зазначеного Закону право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому ЗК України.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст.8 ЗУ «Про фермерське господарство»).

З аналізу положень статей 15,7,8 Закону України «Про фермерське господарство» Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що після отримання земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства (пункт 53 постанови від 23.06.2020 у справі № 922/989/18).

Практика застосування норм права щодо фактичної заміни у правовідносинах користування земельними ділянками орендаря та переходу обов`язків землекористувача земельних ділянок до фермерського господарства з дня його державної реєстрації є сталою та підтримується Великою Палатою Верховного Суду (аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 13.03.2018 у справі № 348/992/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 317/2520/15-ц, від 22.08.2018 у справі № 606/2032/16-ц, від 31.10.2018 у справі № 677/1865/16-ц, від 21.11.2018 у справі № 272/1652/14-ц, від 12.12.2018 у справі № 704/29/17-ц, від 16.01.2019 у справі № 695/1275/17 та у справі № 483/1863/17, від 27.03.2019 у справі № 574/381/17-ц, від 03.04.2019 у справі № 628/776/18).

У постанові від 1 квітня 2020 року в справі № 320/5724/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що "надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за статтею 55 ГК України. Після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства користувачем орендованої земельної ділянки є саме фермерське господарство (п. 6.24 - 6.25)".

Отже, з моменту реєстрації фермерського господарства та набуття статусу юридичної особи обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником земельної ділянки.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2021 року № 821 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» введений в дію Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, згідно якого передбачено, що класифікатор призначений для вирішення таких основних завдань: забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у Державному земельному кадастрі; об`єктами класифікації у Класифікаторі є земельні ділянки з певним видом їх цільового призначення в межах відповідних категорій земель та функціональних зон територій. Вид цільового призначення земельної ділянки - визначений відповідно до встановлених законом вимог конкретний напрям використання земельної ділянки та її правовий режим в межах відповідної категорії земель та функціонального призначення територій (додаток 58 до вказаного порядку).

Згідно з ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема, землі сільськогосподарського призначення.

У ч.3 ст. 19 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Згідно ч.5 ст. 20 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час укладення договору оренди землі) види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

За цільовим призначенням землі України поділяються на категорії. Однією з таких категорій є землі сільськогосподарського призначення. У межах кожної категорії земель виділяються види використання земельної ділянки, які визначаються її власником або користувачем самостійно, крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони (дія норми на момент укладення договору). Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених ст.31, 33-37 ЗК України (правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 925/929/19).

Визначення земель сільськогосподарського призначення та порядок їх використання урегульовано частиною першою статті 22 Земельного кодексу України, відповідно до якої землями сільськогосподарського призначення є землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Згідно з ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України (у редакції, на час укладення договору оренди землі) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до правових висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 925/929/19, указаними нормами права (статті 31, 33-37 Земельного кодексу України) визначені види використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема для фермерського господарства, для ведення особистого селянського господарства, для сінокосіння і випасання худоби, для ведення індивідуального або колективного садівництва, для городництва, для ведення підсобного господарства. Власники або користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення певного виду використання мають використовувати їх виключно в межах вимог, встановлених статтями 31, 33-37 Земельного кодексу України для такого виду використання.

Відповідно до Переліку угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь, що затверджений постановою КМУ «Про порядок ведення державного земельного кадастру» №1051 від 17.10.2012 до групи « 001» належить рілля.

Цим же переліком визначено, що рілля - це група, яка включає сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ГОСТ 26640-85) та парники, оранжереї і теплиці. До ділянок ріллі не належать сіножаті і пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

Зазначеним переліком пасовища віднесено до групи угідь « 002 02» та визначено, що підгрупа пасовища включає сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби (ГОСТ 26640-85); рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки.

Отже, зазначені норми права розрізняють категорії земель за їх цільовим призначенням та види використання земельної ділянки в межах кожної категорії земель. Зміна цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення на іншу категорію цільового призначення здійснюється за погодженими проектами землеустрою щодо їх відведення. При цьому такої процедури для зміни виду використання земельної ділянки без зміни її категорії цільового призначення (землі сільськогосподарського призначення) чинним законодавством не передбачено (пункт 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі у справі № 925/929/19 (провадження № 12-11гс21).

Разом із тим користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення повинні використовувати такі земельні ділянки відповідно до того виду використання, за яким ці земельні ділянки були передані їм власником.

Матеріали свідчать про те, що орендована відповідачем земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 30,9323 га з призначенням використання - пасовище, використовувалася як рілля.

Як вже зазначалося, відповідно до частини третьої статті 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам, в тому числі, для ведення фермерського господарства.

До складу земель сільськогосподарського призначення, як уже також вказувалося вище, належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя, які складаються з ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелог (частина друга статті 22 Земельного кодексу України).

Отже, фермерське господарство може отримувати в користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, в тому числі, землі, які належать до пасовищ, але використовувати їх відповідно до того виду використання, за яким ці земельні ділянки були передані в користування власником згідно умов укладеного договору оренди землі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 473/4413/17, від 12.12.2019 у справі № 904/1054/19, від 22.01.2020 у справі № 468/1498/17-ц, від 18.04.2023 №927/879/21, від 17.05.2023 у справі №917/67/21.

Таким чином, відповідно до договору оренди землі відповідачу надано в користування спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка відноситься до пасовищ, з метою ведення фермерського господарства без зміни виду використання такої спірної земельної ділянки.

Водночас, відповідач використовує зазначену земельну ділянку для посіву сільськогосподарських культур, а отже з порушенням умов режиму її використання (використання землі, видом використання якої є пасовище, як ріллі для вирощування сільськогосподарських культур).

З витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0007 внесено до ДЗК на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 18.07.2013 та згідно експлікації земельних угідь земельна ділянка площею 30,9323 га належить до пасовищ. Таким чином, у Державному земельному кадастрі будь-які відомості щодо зміни угідь на підставі відповідної проектної документації не реєструвалися.

Крім того, на запит окружної прокуратури чи розроблялася відповідна землевпорядна документація з метою зміни складу угідь (схема землеустрою, техніко-економічне обґрунтування використання та охорони земель, проект землеустрою що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь тощо) та чи подавалася вона на затвердження ГУ Держгеокадастру у Волинській області, зазначеним органом контролю надано інформацію, що така документація відсутня.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону "Про охорону земель" власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

У частинах першій та другій статті 36 Закону "Про охорону земель" визначено, що охорона земель сільськогосподарського призначення забезпечується на основі реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів, а також обмеження їх вилучення (викупу) для несільськогосподарських потреб. Зміна цільового призначення земель сільськогосподарського призначення допускається лише за умови обґрунтування доцільності такої зміни в порядку, визначеному законом.

Статтею 37 зазначеного Закону передбачено, що власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо, зокрема, вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ; необгрунтовано інтенсивного використання земель.

У постанові від 12.12.2019 у справі №904/1054/19 Верховний Суд наголосив, що необхідність дотримання обмежень щодо розорювання земель, а також створення, збереження та відновлення сіножатей та пасовищ відповідно до науково обґрунтованих показників з урахуванням регіональних особливостей та природно- кліматичних умов, передбачена Законами України «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2020 року», «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року», Концепцією національної екологічної політики України на період до 2020 року, схваленою розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.10.2007 № 880-р, Стратегією удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413, Національним планом дій щодо боротьби з деградацією земель та опустелюванням, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №271-р.

Таким чином, за приписами частини п`ятої статті 20, статті 34 Земельного кодексу України земельні ділянки для сінокосіння та випасання худоби можуть використовуватися лише у межах встановленого виду використання, тому передана в оренду спірна земельна ділянка не могла використовуватися відповідачем для вирощування сільськогосподарських культур, оскільки земельну ділянку остання зобов`язана була використовувати виключно в межах, визначених договором оренди землі, законом та документацією із землеустрою, а саме як пасовище.

Зазначені висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №914/291/22), від 17.05.2023 у справі №917/67/21.

Також, подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 473/4413/17, від 12.12.2019 у справі № 904/1054/19, від 03.12.2020 у справі № 482/2288/18 та від 25.05.2022 у справі № 922/1135/21.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 міститься правовий висновок про те, що у статті 629 Цивільного кодексу України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 Цивільного кодексу України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до частини першої статті 32 Закону "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до пункту 38 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Частинами першою та другою статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених Договором або законом, Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору,

У постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду сформулювала такі правові висновки:

Підстави для зміни або розірвання договору визначені у статті 651 Цивільного кодексу України. За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті), Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві, Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (пункт 2 частини першої статті 611, абзац другий частини другої стаття 651 Цивільного кодексу України), тобто способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося,

З огляду на зміст припису абзацу першого частини другої статті 651 Цивільного кодексу України інші випадки, ніж істотне порушення договору, для його зміни або розірвання у судовому порядку можуть бути встановлені законом або самим договором, Настання цих випадків зумовлює право сторони ініціювати у суді питання зміни чи розірвання відповідних правовідносин,

Порушення договору на предмет істотності суд оцінює виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору, У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що допустила порушення договору, не має значення ні для оцінки істотності порушення, ні для виникнення права вимагати зміни чи розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України,

З огляду на те, що за встановлених обставин невиконання відповідачем обов`язків, передбачених статтею 25 Закону "Про оренду землі", умовами договору оренди землі, а також спрямування діяльності на розорювання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка за своїми характеристиками відноситься до пасовищ, порушення орендарем встановлених законодавством та договором вимог використання спірної земельної ділянки, наявні усі підстави для розірвання договору оренди землі та зобов`язання фермерського товариства повернути земельну ділянку власнику в особі Горохівської міської ради.

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором, Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (частина 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі»).

Подібний правовий висновок викладено також у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі № 468/1680/17-ц та від 16.11.2022 у справі №914/291/22.

Крім того, використання не за цільовим призначенням наданої в оренду земельної ділянки завдає істотної шкода інтересам Горохівської міської ради, як розпоряднику даної земельної ділянки.

Так, згідно п. 5 Договору оренди землі зі змінами, внесеними додатковою угодою від 18.11.2020, грошова оцінка земельної ділянки площею 30,9323 га становить 153 752,03 грн., розмір орендної плати встановлено на рівні 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У той же час, нормативна грошова оцінка сформована з урахуванням складу угідь - пасовища, а не рілля.

Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а отже і розмір орендної плати, залежить, в тому числі, від функціонального призначення земельної ділянки.

Використовуючи спірну земельну ділянку, яка належить до пасовищ, для вирощування сільськогосподарських культур, відповідач порушує інтереси позивача по справі в отриманні справедливої та такої, що відповідає вимогам законодавства, орендної плати.

У випадку сплати орендної плати відповідно до фактичного використання Горохівська міська рада отримувала б більшу плату за використання зазначеної земельної ділянки. Крім цього, нецільове використання землі є істотним порушенням законодавства про землю та умов договору оренди землі та має своїм наслідком істотне погіршення якості землі та знищення пасовищ, належних Горохівській міській раді.

Отже, відповідачем порушуються істотні умови п.17 договору, а саме: 30,9323 га із земель пасовищ, що перебувають в його оренді, використовуються всупереч умовам договору оренди та чинного законодавства - як рілля, у зв`язку з чим, даний договір підлягає розірванню.

Крім того, матеріали справи свідчать, що відповідачем в порушення вимог ст. 96 Земельного кодексу України, абз.10 ст. 35 та ст. 37 Закону України «Про охорону земель», п. 2 укладеного договору оренди допускаються зазначені порушення неодноразово та впродовж тривалого часу.

Таким чином, прокурором доведено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем допущено порушення при використанні орендованої земельної ділянки, а саме використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, як пасовище, що є підставою для розірвання договору оренди відповідно до п. «ґ» ст. 141 Земельного кодексу України.

Пояснення представника відповідача та третьої особи щодо можливого залуження земельної ділянки не підтверджені жодними доказами.

Доводи і заперечення відповідача та третьої особи ОСОБА_1. не заслуговують на увагу суду, оскільки прокуратурою, позивачем та третьою особою - ГУ Держгеокадастру у Волинській області доведено та надано докази на підтвердження порушення відповідачем, як орендарем земельної ділянки, цільового використання земельної ділянки впродовж тривалого часу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову Луцької окружної прокуратури повністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 202, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди землі від 12 вересня 2013 року, укладений між Відділом Держземагентства у Горохівському районі Волинської області та ОСОБА_1 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.12.2013 за номером 3842950, та додаткову угоду від 18 листопада 2020 року ( серія та номер 162/57-20-ДО) до договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.12.2013 за номером 3842950, укладену між Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області та ОСОБА_1, зареєстровану у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.12.2020, предметом яких є земельна ділянка площею 30,9323 га сільськогосподарського призначення (у тому числі пасовища 30,9323 га) з кадастровим номером :00:001:0007.

3. Зобов`язати Фермерське господарство "Еко-Цвіт" (45723, Волинська обл, Луцький район, село Вільхівка, ) повернути територіальній громаді в особі Горохівської міської ради (45701, Волинська обл, Луцький район, місто Горохів, вул.Шевченка, буд.17, ) земельну ділянку площею 30,9323 га сільськогосподарського призначення (у тому числі пасовища 30,9323 га) з кадастровим номером :00:001:0007, яка перебуває у комунальній власності Горохівської міської ради.

4. Стягнути з Фермерського господарства "Еко-Цвіт" (45723, Волинська обл, Луцький район, село Вільхівка, ) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Винниченка, буд. 15, ) 5368грн витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 19.01.2024.

Суддя О. Г. Слободян