cправа № 924/526/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.
за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,
представників учасників справи:
позивача - не з`явився
відповідача - Кочерга Д.О. (адвокат)
розглянув у відкритому судовому засіданні
заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро"
про винесення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції по справі № 924/526/22,
за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Агреін" (нове найменування - товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОПОЛЕ")
на рішення господарського суду Хмельницької області від 20.06.2023,
додаткове рішення господарського суду Хмельницької області від 04.07.2023,
постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 та
додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2023
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Агреін" (нове найменування - товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОПОЛЕ")
про заборону використовувати словесне позначення.
Постановою Верховного Суду від 30.11.2023:
1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агреін" (товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОПОЛЕ") на рішення господарського суду Хмельницької області від 20.06.2023, додаткове рішення господарського суду Хмельницької області від 04.07.2023, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 зі справи № 924/526/22 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито.
2. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агреін" (товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОПОЛЕ") на рішення господарського суду Хмельницької області від 20.06.2023, додаткове рішення господарського суду Хмельницької області від 04.07.2023, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 зі справи № 924/526/22 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишено без задоволення.
3. Рішення господарського суду Хмельницької області від 20.06.2023, додаткове рішення господарського суду Хмельницької області від 04.07.2023, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 зі справи № 924/526/22 залишено без змін.
У відзиві на касаційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро" (далі - ТОВ "Консалт Агро") зазначило про попередній орієнтовний розмір судових витрат у суді касаційної інстанції", а саме витрати на професійну правничу допомогу, докази на підтвердження яких буде надано суду у визначеному ГПК України порядку.
До Верховного Суду від ТОВ "Консалт Агро" надійшла заява 05.12.2023 (документ сформовано в системі «Електронний суд» 05.12.2023) про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат, а саме відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі в розмірі 40 000,00 грн за розгляд справи у суді касаційної інстанції.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявником надано:
- копію ордеру серія АІ №1258369;
- копію акта про надання правової допомоги від 30.11.2023 №140/3/2021-ГП-03;
- копію звіту про надання правової допомоги за договором №140/3/2021-ГП від 30.11.2023;
-копію квитанції №364320 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС (щодо надсилання товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОПОЛЕ" заяви та додатків до неї).
У зв`язку з відпусткою судді Колос І.Б. склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2023, який наявний в матеріалах справи.
Відповідач 13.12.2023 звернувся до Касаційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" із заявою про закриття касаційного провадження за заявою про ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що "Верховний Суд припустився описки та помилки, яка має бути виправлена ухвалою суду на підставі статті 243 ГПК України. На думку відповідача, постанова має бути ухвалою, касаційне провадження за заявою позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає закриттю". Крім того, відповідач вважає, що заява позивача підписана представником на підставі договору від 21.01.2022 №140/3/2021-ГП, а тому касаційне провадження за заявою позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає закриттю, адже вказаний договір підписаний із фізичною особою.
Колегія суддів вирішила відмовити у задоволенні заяви про закриття касаційного провадження з огляду на таке:
- ухвалою Верховного Суду від 11.01.2024 відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Агреін" (нове найменування - товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОПОЛЕ") про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 30.11.2023 у справі № 924/526/22;
- у постанові Верховного Суду від 30.11.2023 у пункті 8.37 надано вичерпне обґрунтування доводам заявника щодо неуповноваженого представника позивача; - отже, відсутні характеристики за яких можливе закриття касаційного провадження, зокрема з мотивів, наведених в заяві відповідача.
11.01.2024 від ТОВ "Агреін" (нове найменування - товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОПОЛЕ") надійшли заперечення, в яких останній просив, зокрема:
- забезпечити право відповідача по справі № 924/526/22 на справедливий суд при розгляді заяви позивача про ухвалення додаткового рішення враховуючи принцип рівності сторін перед законом та судом;
- застосувати при розгляді заяви все законодавство України, яке регулює адвокатську діяльність та визначає, хто є клієнт за договором про надання правничої допомоги;
- застосувати при розгляді заяви норми ЦК України, які регулюють порядок укладання правочинів в інтересах третьої особи, а також вимоги до формулювання правової конструкції договору, який укладається особою в інтересах іншої особи;
- здійснити відхід від правової позиції викладеної в постанові;
- застосувати принцип розумності визначений в цивільному законодавстві України при розгляді заяви;
- здійснити дослідження всіх доказів, на які посилається позивач;
- врахувати всі окремі підстави, які наведені відповідачем у цьому запереченні;
- відмовити у задоволені заяви позивача про ухвалення додаткового рішення по справі.
Верховний Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Приписами стаття 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачені підстави для здійснення адвокатської діяльності:
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути:
1) договір про надання правничої допомоги;
4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Судами попередніх інстанцій в цій справі встановлено зокрема, що між ОСОБА_1 (сторона 1) та ТОВ "Консалт Агро" (сторона 2) 01.02.2021 укладено договір про розпорядження майновими правами інтелектуальної власності, відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, сторона 1, яка є власником зареєстрованих торговельних марок "ІНФОРМАЦІЯ_1" (торговельні марки), на оплатних засадах надає стороні 2 дозвіл на використання таких торговельних марок (ліцензію) при наданні усіх послуг, для яких ці торговельні марки зареєстровані та визначені у відповідних свідоцтвах. Крім того, згідно з пунктом 1.7 договору за цим договором сторона 1, яка є власником зареєстрованих торговельних марок "ІНФОРМАЦІЯ_1", що засвідчується свідоцтвами України на торговельну марку № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_1, виданих 25 листопада 2020 року, на оплатних засадах також передає стороні 2 виключне право перешкоджати неправомірному використанню таких торговельних марок, в тому числі забороняти таке використання.
Між ОСОБА_1 (замовник) та адвокатським об`єднанням "Брант" 21.01.2022 укладено договір про надання правової допомоги № 140/3/2021-ГП, відповідно до пункту 1.1. якого замовник доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати оплатну правову допомогу клієнту в тих обсягах і на тих умовах, які визначені цим договором.
Відповідно до пункту 1.1.1 договору клієнтом за цим договором є замовник та/або інша особа зазначена замовником.
Згідно з пунктом 1.1.2 договору якщо цей договір на користь клієнта укладено іншою особою замовником, який діє в інтересах клієнта, зобов`язання для адвокатського об`єднання виникає після отримання підтвердження згоди клієнта на надання йому правової допомоги цим адвокатським об`єднання (у випадку, якщо отримання такої згоди прямо вимагається законом) та інформації вказаної в Преамбулі.
Відповідно до пункту 1.2 договору поняттям "правова допомога" у цьому договорі позначається здійснення представництва клієнта в ході захисту права інтелектуальної власності на торговельні марки ІНФОРМАЦІЯ_1, які належать заявнику на підставі свідоцтва на торговельну марку: № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_1 та комерційного найменування клієнта, шляхом складання та подачі до господарського суду позовної заяви відносно заборони використання ТОВ "Агреін" словесного елементу торгівельних марок замовника, та представництво інтересів клієнта у всіх інстанціях під час розгляду справи (далі - справа) та інші види правової допомоги з приводу справи.
У пункті 4.2 договору погоджено, що оплата правової допомоги за цим договором здійснюється замовником у наступному порядку:
Прийняття рішення суду першої інстанції, яке відповідає умовам пункту 1.2. договору та не оскаржено адвокатським об`єднанням не створює для замовника обов`язку зі сплати залишку від розміру гонорару за договором;
У будь-якому випадку замовник здійснює повний розрахунок з адвокатським об`єднанням на протязі 10-ти банківських днів після прийняття постанови касаційною інстанцією.
В матеріалах справи є повідомлення-згода від 25.01.2022 про визначення клієнта за договором № 140/3/2021-ГП про надання правової допомоги, яким замовник зазначив клієнтом позивача, а останній з цим погодився, тобто правова допомога надавайсь за згодою і з відома учасників відносин.
Крім того, в матеріалах справи наявний ордер на підтвердження повноваження представника позивача.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 ЦК України є, зокрема, свобода договору. В матеріалах справи відсутня інформація про те, що договір від 21.01.2022 № 140/3/2021-ГП (чи окремі його положення) визнаний недійсним в судовому порядку, доказів протилежного ТОВ "Агреін" суду не надано, презумпція правомірності правочину за статтею 204 ЦК України не спростована.
Крім того, у цій справі Верховний Суд не формував висновок, відхід від якого просить здійснити відповідач у своїх запереченнях від 11.01.2024.
Розглянувши заяву ТОВ "Консалт Агро" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у справі, а також дослідивши матеріали цієї справи, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення зазначеної заяви з огляду на таке.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Стаття 16 ГПК України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації) консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, як. сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у сплаві сторона зробила про це відповідну заяву, У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої' допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї) що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховною Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг):
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг),
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову па (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).
Згідно з частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У разі недотримання вимог частини четвертої' статті 126 ГПК України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 ГПК України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої' допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої' сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
Як вбачається із матеріалів справи, 21.01.2022 між Шевцовою Ганною Миколаївною (замовник) та адвокатським об`єднанням "Брант" укладено договір про надання правової допомоги № 140/3/2021-ГП, відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати оплатну правову допомогу клієнту в тих обсягах і на тих умовах, які визначені цим договором.
Відповідно до пункту 1.1.1 договору клієнтом за цим договором є замовник та/або інша особа зазначена замовником.
Згідно з пунктом 1.1.2 договору якщо цей договір на користь клієнта укладено іншою особою замовником, який діє в інтересах клієнта, зобов`язання для адвокатського об`єднання виникає після отримання підтвердження згоди клієнта на надання йому правової допомоги цим адвокатським об`єднання (у випадку, якщо отримання такої згоди прямо вимагається законом) та інформації вказаної в Преамбулі.
Відповідно до пункту 1.2 договору поняттям "правова допомога" у цьому договорі позначається здійснення представництва клієнта в ході захисту права інтелектуальної власності на торговельні марки ІНФОРМАЦІЯ_1, які належать заявнику на підставі свідоцтва на торговельну марку: № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_1 та комерційного найменування клієнта, шляхом складання та подачі до господарського суду позовної заяви.
Як передбачено пунктом 4.1. договору, врахувавши складність справи, кваліфікацію, досвід і завантаженість адвокатського об`єднання та інші обставини, сторони дійшли згоди, що вартість правової допомоги (гонорар) адвокатського об`єднання за цим договором становить 120 000,00 грн, без ПДВ.
Відповідно до пункту 5.3 договору на підтвердження факту належного виконання цього договору, протягом 3-ьох робочих днів з моменту настання обставин, які вказані у пункті 5.1 цього договору, сторони складають акт про надану правову допомогу (надані послуги).
Сторонами також укладено додаток № 1 до договору від 21.01.2022 № 140/3/2021-ГП про надання правової допомоги, у якому визначили перелік фактичних витрат та порядок і розмір їх погашення клієнтом.
Відповідно до акта про надання правової допомоги від 30.11.2023 №140/3/2021-ГП-03 адвокатським об`єднанням "Брант" відповідно до доручень клієнта і положень Договору від 21.01.2022 №140/3/2021-ГП надано клієнту правову допомогу, виходячи з її обсягу та відповідно до пункту 4.1 Договору, вартість якої становить 40 000,00 грн.
Згідно звіту про надану правову допомогу від 30.11.2023 адвокатське об`єднання "Брант", керуючись пунктом 2.6 укладеного з ОСОБА_1 в інтересах ТОВ "Консалт Агро" договору від 21.01.2022 № 140/3/2021-ГП, поінформувало про надану правову допомогу в суді касаційної інстанції, а саме:
1. Аналіз даних про рух справи сайту Судової влади щодо наявності касаційного оскарження в справі - 0,25 год.
2. Аналіз ухвали Верховного Суду від 31.10.2023 про відкриття провадження у справі, консультування Клієнта, 0,33 год.
3. Подання до Верховного Суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, внесення РНОКПП представника позивача, 0,25 год.
4. Правовий аналіз касаційної скарги по справі №924/526/22, консультування Клієнта, 2,00 год.
5. Пошук та аналіз судових рішень (висновків Верховного Суду) на які містяться посилання в касаційній скарзі, 2,17 год.
6. Підготовка відзиву на касаційну скаргу, подання до суду, 2,50 год.
7. Аналіз поданого представником відповідача через Електронний суд 20.11.2023 документу (заява про ознайомлення з матеріалами справи), 0,20 год.
8. Аналіз поданого представником відповідача через Електронний суд 20.11.2023 документу (заява про розподіл судових витрат), 0,33 год.
9. Аналіз поданого представником відповідача через Електронний суд 20.11.2023 документу (заява про зміну назви юридичної особи), 0,20 год.
10. Підготовка до участі та участь в судовому засідання Касаційного господарського суду 30.11.2023, консультування Клієнта про поточний стан справи, 1,50 год.
11. Підготовка заяви про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат позивача за розгляд справи в суді касаційної інстанції, 0,50 год.
Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) АО «Брант», перелік яких наведено вище, згідно з пунктом 4.1. Договору. Становить 40 000,00 грн.
Колегія суддів встановила, що до Верховного Суду ТОВ "Консалт Агро" подано заяву про ознайомлення, відзив на касаційну скаргу, а також участь адвоката Буняка Ю.І. у судовому засіданні 30.11.2023 у Верховному Суді у справі № 924/526/22.
До Верховного Суду не надходило клопотання про зменшення заявлених витрат.
Колегія суддів виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Також частини четверта -шоста, сьома, дев`ята статті 129 ГПК України, визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Як вже вказувалась вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
Керуючись зазначеними критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, колегія суддів касаційної інстанції, враховує: складність справи, зокрема, спір стосувався заборони використовувати словесне позначення; виконання робіт і послуг адвоката, а саме: у контексті надання правової (правничої) допомоги під час розгляду цієї справи у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт/надання послуг (зазначено 10,23 годин); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а саме складання і написання відзиву; значення справи для сторони, а також ураховує: пов`язаність цих витрат з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, дії сторони щодо досудового вирішення спору.
У справі, що розглядається, Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат, керуючись у тому числі критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку не присуджувати позивачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всі його витрати на професійну правову допомогу, що заявлені до стягнення.
З огляду на викладене, вирішуючи, чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням складності та значення справи для сторін, Суд враховує, що під час розгляду даної справи в судах попередніх інстанцій позиція позивача не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатським об`єднанням.
Разом з тим, правова позиція позивача вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії касаційного перегляду не надано та з матеріалів справи не вбачається, що свідчить про розумну необхідність зменшення розміру судових витрат у цій частині, оскільки розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності їхнього розміру та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності); такі витрати не мають характеру необхідних і не співмірних з виконаною роботою в суді касаційної інстанції.
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених ТОВ "Консалт Агро" на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, враховуючи відсутність заперечень інших учасників справи, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 129 ГПК, враховуючи обсяг виконаних робіт, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, Суд дійшов висновку про необхідність покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у суді касаційної інстанції, у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн.
Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро" про винесення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у справі № 924/526/22 задовольнити частково.
2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агреін" (нове найменування - товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОПОЛЕ") на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро" витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді касаційної інстанції, в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн.
Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Хмельницької області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя І. Бенедисюк
Суддя І. Булгакова
Суддя Т. Малашенкова