ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2024 р. Справа№ 920/1398/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання: Гріщенко А.О.

та представників сторін:

від апелянта - Дерлюк В.Д.,

ОСОБА_2 - не з`явився,

Арбітражний керуючий Гайдуков С.П. - не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на постанову господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року

у справі № 920/1398/21 (суддя Соп`яненко О.Ю.)

(повний текст постанови складено 18.10.2023 року)

про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року у справі № 920/1398/21 у задоволенні клопотання представника кредитора від 16.08.2023 року (вх.№3110) про закриття провадження у справі № 920/1398/21 відмовлено, клопотання боржника - ОСОБА_2 від 15.08.2023 року (вх.№ 5157) про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника у справі № 920/398/23 задоволено, процедуру реструктуризації боргів фізичної особи припинено, повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_2 арбітражного керуючого Гайдукова С.П. припинено, визнано боржника ОСОБА_2 банкрутом та введено процедуру погашення боргів, призначено арбітражного керуючого Гайдукова С.П. керуючим реалізацією майна боржника фізичної особи ОСОБА_2 , зобов`язано керуючого реалізацією у встановленому законом порядку здійснити процедуру погашення боргів боржника, надано господарському суду звіт про виконану роботу, оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про визнання фізичної особи ОСОБА_2 - банкрутом.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 (надалі по тексту - кредитор, апелянт) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року у справі №920/1398/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 скасувати, провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 є єдиним кредитором боржника, сума його грошових вимог до боржника складає 204 916,12 грн. основного боргу та 4962,00 грн. сплаченого судового збору.

Заборгованість боржника перед ОСОБА_1 у сумі 204 916,12 грн. виникла у зв`язку з тим, що боржник не виконав грошове зобов`язання з повернення позики, яке мав виконати ще у червні 2008 року.

Апелянт наголошує, що після того, як виникло грошове зобов`язання з повернення позики, майновий стан боржника дозволяв йому його виконати, однак боржник: отримав банківський кредит в сумі 2 500 000, грн., уклавши кредитний договір №0808/05-1 з комерційним банком «Західінкомбанк» (надалі - КБ «Західінкомбанк») в особі Сумської філії; уклав на умовах розстрочення платежу договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу, передав в іпотеку КБ «Західінкомбанк» в особі Сумської філії житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору іпотеки №0808/05-2.

Крім того, апелянт наголошує, що відповідно до рішення господарського суду Сумської області від 25.05.2009 року у справі №5/174-09, банківський кредит боржник не повернув, що збільшило його кредиторську заборгованість на суму 2 500 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 150 389,51 грн. заборгованості за користування кредитом, 5649,85 грн. пені, 46495,89 грн. штрафу, щодо якої судом ухвалено стягнути з боржника.

Відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13.01.2011 року у справі №2-756/21 боржник за житловий будинок та земельну ділянку, на придбання яких брав кредит, коштів не сплатив. З наведених причин житловий будинок та земельну ділянку в боржника забрали.

Таким чином, апелянт вважає, що маючи станом на серпень 2008 року невиконані грошові зобов`язання перед ОСОБА_1 , та отримуючи кредит, не повертаючи його і не сплачуючи кошти за житловий будинок та земельну ділянку, на придбання яких брав кредит, що призвело до втрати цього активу, і витрачання коштів не за призначенням, очевидно діяв недобросовісно.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі посилається на рішення Ковпаківського районного суду міста Суми про розірвання шлюбу та про поділ майна подружжя, при цьому наголошуючи на тому, що боржник як проживав, так і проживає разом зі своєю дружиною, з якою розлучився, в перереєстрованій на члена сім`ї 5-ти кімнатній квартирі з тією різницею, що зараз.

Таким чином, висновок місцевого суду про те, що факт реєстрації майна боржника на члена сім`ї відсутній, так як все майно, на яке можливо було звернути стягнення було реалізовано у ліквідаційній процедурі у справі №19/21-10, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки за фактичними обставинами справи реєстрація майна боржника на члена сім`ї передувала реалізації майна боржника у справі №19/21-10, у якій добросовісність боржника на предмет реєстрації майна на членів сім`ї не перевірялася, оскільки діюче законодавство не містило такої вимоги.

Що стосується самого провадження у справі про неплатоспроможність, то апелянт зазначає, що ОСОБА_1 , як єдиний кредитор боржника, має право на закономірне очікування, що на зборах кредиторів буде подано на розгляд План реструктуризації, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, однак наданий керуючим реструктуризацією зборам кредиторів План цим вимогам не відповідав. Крім того, запропонований керуючим реструктуризаціє План не був схвалений і підтриманий самим боржником.

Таким чином, висновок місцевого суду про те, що на розгляд Зборам кредиторів був представлений План реструктуризації, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, не відповідає фактичним обставинам справи, як і не відповідає фактичним обставинам справи висновок місцевого суду, що зборами кредиторів не було прийнято рішення про закриття провадження у справі.

Також апелянт в апеляційній скарзі зазначає і про те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки деклараціям боржника.

Таким чином, на підставі викладеного, апелянт просить суд апеляційної інстанції постанову господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року скасувати, провадження у справі закрити.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Сотнікова С.В., Полякова Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 року витребувано з господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1398/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2

14.11.2023 року від господарського суду Сумської області на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 року надійшли матеріали справи №920/1398/21.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2023 року, у зв`язку з перебуванням судді Полякова Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на підготовці для підтримання кваліфікації у НШСУ та перебування судді Сотнікова С.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2023 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Остапенка О.М., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року у справі № 920/1398/21. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 призначено на 10.01.2024 року. Вирішено інші процесуальні питання.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 року, у зв`язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Сотнікова С.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 року справу № 920/1398/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року прийнято до провадження у визначеному складі. Розгляд справи №920/1398/21 призначено на 10.01.2024 року.

10.01.2024 року на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Гайдукова С.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , постанову господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року у справі №920/1398/21 залишити без змін.

Обґрунтовуючи поданий відзив арбітражний керуючий зазначає, що боржником було надано достовірні та правдиві відомості (з урахуванням уточнених декларацій) до суду під час подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, що підтверджує його добросовісність.

Також арбітражний керуючий посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.05.2022 року по справі №903/806/20, зазначає, що у справі про неплатоспроможність боржника судом повинна бути надана оцінка не лише поведінці самого боржника, а також і поведінці його кредиторів.

Арбітражний керуючий стверджує, що з матеріалів справи вбачається, що кредитором ОСОБА_1 до відкриття провадження у даній справі вживалися дії з оскарження майнових дій боржника протягом тривалого часу. Також ним здійснювався контроль виконавчого провадження з примусового виконання рішення на його користь.

Всі вказані дії ОСОБА_1 з 2008 року не призвели до виявлення ним та/чи приватним виконавцем додаткових майнових активів боржника, окрім тих, що були зазначені боржником при поданні до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

На думку арбітражного керуючого, вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_2 є добросовісним боржником, неплатоспроможність якого настала через несприятливі умови під час світової фінансової кризи 2008-2009 років, які вплинули на його господарську діяльність (які фізичної особи підприємця), а також через неможливість погасити заборгованість перед ОСОБА_1 , в межах справи №19/21-10 про банкрутство ФОП Мірошниченка В.М.

Щодо зауважень апелянта стосовно проекту Плану реструктуризації боргів боржника, арбітражний керуючий зазначає, що єдиним кредитором боржника є ОСОБА_1 , який особисто та достеменно знає про обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника, однак керуючим реструктуризацією в розділі І вказані обставини також зазначаються. Проект Плану містить інформацію про доходи боржника (заробітна плата та пенсійні надходження), докази наявності вказаних доходів містяться в матеріалах справи; проект Плану в п. 5 розділу ІІІ містить формулювання: «Розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, визначається боржником особисто та відшкодовується за рахунок особистих коштів, які залишаться від сплати щомісячних платежів, передбачених цим Планом». Керуючий реструктуризацією окремо зазначає, що остаточна сума, яка буде залишатися у боржника після сплати кредитору щомісячного платежу залежить від розміру пенсійних виплат та наявності/відсутності заробітної плати у боржника (який є пенсіонером) в майбутньому та не підлягає реальному прогнозуванню; черговість реалізації єдиного майна боржника (у вигляді 100% участі у Статутному капіталі ТОВ «КВАРК-Р») є очевидною, він реалізується в першу чергу; строки реалізації майна залежать від наявності/відсутності погодження умов реалізації майна Зборами кредиторів та не можуть бути спрогнозовані боржником; планування розміру коштів, отриманих від реалізації майна з прилюдних торгів є об`єктивно неможливим.

Арбітражний керуючий стверджує, що останнім було направлено на адресу боржника та кредитора повідомлення №02-04/012 від 25.01.2023 року про проведення зборів кредиторів на 06.02.2023 року.

06.02.2023 року на адресу арбітражного керуючого Гайдукова С.П. від кредитора ОСОБА_1 надійшов лист, в якому містився запит про надання документів.

Після отримання вказаного листа арбітражним керуючим було направлено кредитору витребувані документи. Також арбітражним керуючим було додано файл проекту протоколу засідання Зборів кредиторів від 06.02.2023 року.

Проект Плану реструктуризації боргів боржника направлявся на адресу кредитора разом із повідомленням про проведення Зборів кредиторів від 14.07.2022 року.

Таким чином вбачається, що всі необхідні документи та інформація для належного проведення Зборів кредиторів, призначених на 06.02.2023 року були наявні у кредитора.

При цьому, незважаючи на те, що всі необхідні документи для проведення засідання Зборів кредиторів у справі №920/1398/21 були в наявності у ОСОБА_1 , останній ані особисто, ані його уповноважений представник на засідання Зборів кредиторів не з`явився, у зв`язку з чим засідання не відбулося.

Арбітражний керуючий зазначає, що майнових активів для повного погашення кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, боржник не має, відновлення його платоспроможності шляхом реалізації Плану реструктуризації боргів боржника унеможливлено через умисне ухилення єдиного кредитора від розгляду його проекту та затягування процедури розпорядження майном боржника.

Таким чином, на думку арбітражного керуючого, постанова господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року у справі №920/1398/21 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

10.01.2024 року в судове засідання з`явився представник апелянта та надав усні пояснення по справі.

Боржник та арбітражний керуючий в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляли.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття рішення, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності боржника та арбітражного керуючого.

В судовому засіданні 10.01.2024 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Згідно зі ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника-фізичної особи може бути відкрито лише за заявою боржника.

Відповідно до ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено місцевим судом, фізична особа ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість в розмірі 500038,03 грн.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 19.01.2022 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 арбітражного керуючого Гайдукова С.П.

20.01.2022 року на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі №920/1398/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 . Встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника.

Ухвалою суду від 06.07.2022 року визнано вимоги ОСОБА_1 до боржника - фізичної особи ОСОБА_2 у загальному розмірі 204 916,12 грн., які включені до Реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, визначеної Кодексом України з процедур банкрутства, а саме: 204 916,12 грн. боргу друга черга, 4962,00 грн. сплаченого судового збору позачергово.

Заяви інших кредиторів з грошовими вимогами до боржника до суду не надходили.

Ухвалою суду від 28.07.2022 у справі №920/1398/21, зокрема, задоволено клопотання арбітражного керуючого Гайдукова С.П. про продовження процедури реструктуризації у справі № 920/1398/21; продовжено строк процедури реструктуризації боргів у справі № 920/1398/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 на 3 місяці.

Постановою господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року у справі № 920/1398/21 у задоволенні клопотання представника кредитора від 16.08.2023 року про закриття провадження у справі №920/1398/21 відмовлено, клопотання боржника - ОСОБА_2 від 15.08.2023 року про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника у справі № 920/398/23 задоволено, процедуру реструктуризації боргів фізичної особи припинено, повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_2 арбітражного керуючого Гайдукова С.П. припинено, визнано боржника ОСОБА_2 банкрутом та введено процедуру погашення боргів, призначено арбітражного керуючого Гайдукова С.П. керуючим реалізацією майна боржника фізичної особи ОСОБА_2 , зобов`язано керуючого реалізацією у встановленому законом порядку здійснити процедуру погашення боргів боржника, надано господарському суду звіт про виконану роботу, оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про визнання фізичної особи ОСОБА_2 - банкрутом.

Оскаржувана постанова суду першої інстанції мотивована тим, що матеріали справи станом на 12.10.2023 року не містять погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, станом на 18.10.2022 ні боржником, ні керуючим реструктуризацією боргів боржника не надано суду відомостей щодо можливості боржника погасити заборгованість перед кредиторами, у зв`язку з чим суд визнав боржника банкрутом та ввів процедуру погашення боргів боржника.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у даній справі.

Зазначена постанова суду і переглядається в апеляційному порядку.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року по справі № 920/1398/23 - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства щодо боржника-фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Згідно зі ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи-підприємця визначено Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства .

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства відкриття провадження у справі супроводжується одночасним введенням процедури реструктуризації боргів боржника та призначення керуючого реструктуризацією.

Частиною 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

У силу ч. 1 ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Колегія суддів зазначає, що виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

З наведеного та аналізу положень ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства , що визначають обсяг та перелік документів та відомостей, які боржник - фізична особа зобов`язаний додати до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, колегія суддів вважає, що такий боржник повинен повно та всебічно сприяти кредиторам та керуючому реструктуризацією у встановленні свого реального майнового стану, а також запропонувати обґрунтований та виконуваний (реальний) проект плану реструктуризації своїх зобов`язань.

Пунктами 2, 3 ч. 2 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника, прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відтак, метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині розгляду, так і в частині фактичного погашення вимог в межах процедури.

У свою чергу, розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства , зокрема, у відповідності до вимог закону щодо форми і змісту проекту плану, що дасть змогу розгляду такого плану реструктуризації зборами кредиторів, можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Таким чином, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

Колегія суддів зауважує, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

На переконання суду, з огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження.

У справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у не розробленні та неподанні на розгляд кредиторам проекту плану реструктуризації, надання фіктивного (зазначення вигаданих розмірів сум погашення чи інших відомостей) та невиконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства , пасивній участі боржника в цій процедурі.

Така поведінка може пояснюватись прагненням боржників спонукати кредиторів до відхилення такого плану (не прийняття рішення щодо його схвалення зборами кредиторів), що зі спливом 120 днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 130 Кодексу України з процедур банкрутства ) створює формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів.

Колегія суддів зауважує, що вказане безперечно не повинно залишатись поза судовим контролем, оскільки господарський суд та сторони (учасники) справи не позбавлені можливості надавати оцінку поведінці боржника: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Таким чином, у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому, враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі N 925/473/20.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої Кодексом України з процедур банкрутства установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема, таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 13 Цивільного кодексу України).

За змістом приписів ст..ст. 116, 119, 123, 125, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому, демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

У судовій процедурі реструктуризації боргів боржника роль арбітражного керуючого є ключовою, адже за ч. 1 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства саме йому належить подати суду на затвердження план реструктуризації боргів боржника, відтак, керуючий реструктуризацією зобов`язаний забезпечити розроблення такого плану відповідно до вимог ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства та з урахуванням економічно обґрунтованих пропозицій сторін, а також у встановлені строки подати його на схвалення зборам кредиторів та для затвердження - суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2021 року до господарського суду Сумської області звернувся Фізична особа ОСОБА_2 із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість в розмірі 500038,03 грн., посилаючись на положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Разом з заявою про неплатоспроможність боржником подано перелік документів, в яких проект плану реструктуризації боргів відсутній.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 19.01.2022 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 арбітражного керуючого Гайдукова С.П. Вирішено інші процесуальні питання.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 06.07.2022 року, зокрема, заяву ОСОБА_1 про визнання грошових вимог до боржника в сумі 204 916,12 грн. у справі № 920/1398/21 задоволено. Визнано вимоги ОСОБА_1 до боржника - фізичної особи ОСОБА_2 у загальному розмірі 204 916,12 грн. Призначено засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі № 920/1398/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 на 28.07.2022 року. Зобов`язано керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів не пізніше 14 днів з дня постановлення цієї ухвали, на яких розглянути питання щодо подальшої стадії розгляду справи про банкрутство, протокол зборів кредиторів надати суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства, протягом трьох робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду арбітражний керуючий згідно з цією ухвалою письмово повідомляє кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Участь кредиторів у зборах кредиторів, визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу та учасників зборів кредиторів з правом дорадчого голосу здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства проведення зборів кредиторів та голосування на них здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до абз. 4 ч.3 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства збори кредиторів проводяться за місцезнаходженням боржника. Збори кредиторів мають право визначити інше місце проведення зборів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, 14.07.2022 року керуючим реструктуризацією було призначено засідання Зборів кредиторів на 20.07.2022 року. До порядку денного, зокрема, були поставлені питання щодо розгляду проекту плану реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_2

20.07.2022 року керуючим реструктуризацією було проведено збори кредиторів у справі №920/1398/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , на яких були присутні представник кредитора, особисто керуючий реструктуризацією боргів боржника - арбітражний керуючий Гайдуков С.П. та боржник - ОСОБА_2 .

Зборами кредиторів було прийнято рішення звернутися до суду з клопотанням про продовження строку реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_2 на 3 місяці, у зв`язку з неможливістю розгляду проекту плану реструктуризації боргів боржника та необхідності з`ясування питання про вартість корпоративних прав боржника.

Так, ухвалою суду від 28.07.2022 року у справі №920/1398/21, зокрема, задоволено клопотання арбітражного керуючого Гайдукова С.П. про продовження процедури реструктуризації у справі №920/1398/21; продовжено строк процедури реструктуризації боргів у справі № 920/1398/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 на 3 місяці.

У подальшому, керуючим реструктуризацією було призначено засідання Зборів кредиторів на 06.02.2023 року. До порядку денного, зокрема, були поставлені питання щодо розгляду звіту керуючого реструктуризацією, про подальший хід процедури у даній справі, однак вони не відбулися, у зв`язку з неявкою кредитора та витребуванням останнім у керуючого реструктуризації необхідних кредитору документів, а саме, Звіти, згідно п. 1, 2 порядку денного загальних зборів кредиторів у даній справі; документальне підтвердження понесених арбітражним керуючим Гайдуковим С.П. витрат в ході здійснення повноважень керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 у даній справі; документальне підтвердження майнового стану фізичної особи ОСОБА_2 , із визначенням вартості наявного у боржника майна, а також документальне підтвердження його доходів за період з 19.01.2022 року по даний час; проект плану реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_2 .

В подальшому, керуючим реструктуризацією було призначено засідання Зборів кредиторів на 29.06.2023 року та на 19.07.2023 року. До порядку денного, зокрема, були поставлені питання щодо розгляду проекту Плану реструктуризації боргів боржника.

При цьому, судом встановлено, що повідомлення №02-04/094 від 23.06.2023 року про збори кредиторів на 29.06.2023 року та повідомлення №02-04/102 від 14.07.2023 року про збори кредиторів на 19.07.2023 року надіслані кредитору за два дні до дати їх проведення, що згідно пояснень кредитора унеможливило його явку на засідання зборів кредиторів. В зв`язку з чим, кредитором було надіслано керуючому реструктуризацією пропозиції та зауваження по Зборам кредиторів по справі №920/1398/21, в яких, зокрема, наголошено на проведенні зборів кредиторів за місцем знаходження боржника, а також про необхідність скликати та проводити збори з додержанням вимог діючого законодавства та повідомляти про них завчасно.

Наступне засідання зборів кредиторів було призначено на 15.08.2023 року. До порядку денного, зокрема, були поставленні питання щодо розгляду проекту Плану реструктуризації боргів боржника, закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 у зв`язку з недоброчесністю надання недостовірних декларацій, ненадання проекту Плану реструктуризації, який би відповідав вимогам ст.. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, придбання та/або реєстрації майна боржника на членів сім`ї.

З матеріалів справи, вбачається, що повідомлення №02-04/107 від 08.08.2023 року про Збори кредиторів, кредитором отримано в електронному вигляді 08.08.2023 року.

10.08.2023 від кредитора надійшли результати голосування (заочно) з питань порядку денного зборів кредиторів по справі №920/1398/21, призначених на 15.08.2023 року.

Щодо проекту Плану реструктуризації боргів боржника, то кредитором зазначено, що поданий проект Плану реструктуризації не підписаний боржником, що породжує невідомість того чи бажає боржник взагалі його виконувати. Крім того, поданий проект Плану реструктуризації не містить усіх відомостей відповідно до ст.. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, не вказано обставин, які спричинили неплатоспроможність боржника, відображення яких є обов`язковим, а також є важливим з огляду на те, що з 21.10.2018 року в Україні призначенням інституту неплатоспроможності фізичних осіб є врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності чесних боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини; не вказано доходів, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів. У Плані лише зазначено середньомісячний постійний дохід боржника з 2019-2023 роки, і що боржника 31.08.2022 року буде звільнено з роботи. При цьому, дата 31.08.2022 року вже минула. Не вказано розміру суми, яка залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб. З п. 5 розділу ІІІ Плану вбачається, що розмір таких сум пропонується боржнику визначати особисто, тобто в довільному порядку, що не дає змогу кредитору оцінити обґрунтованість, реальність та виконуваність Плану реструктуризації, в зв`язку з чим кредитором не погоджено План реструктуризації.

15.08.2023 року, кредитором відповідно до вимог ч.6 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства було заочно проголосовано за прийняття рішення про несхвалення плану, а також за прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2

16.08.2023 року кредитор звернувся до господарського суду з клопотанням про закриття провадження.

У своєму клопотанні про закриття провадження у справі представник кредитора ОСОБА_1 вказує на те, що боржником були надані уточнені декларації щодо майна боржника та членів його сім`ї, проте боржником не усунуті недоліки у поданих деклараціях. Також зазначив, що керуючим реструктуризацією надано кредитору План реструктуризації боргів в редакції від 17.07.2023 року. Вказаний План не підписаний боржником, що вказує на можливе невиконання його боржником. Така невизначеність та сумнів у кредитора виникли також у зв`язку з тим, що при пошуку через керуючого реструктуризацією компромісу з боржником щодо розміру суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів, боржник заявив, що максимальний щомісячний розмір, який він погоджується виділяти для погашення вимог кредиторів - 500 грн. Зазначене вказує на те, що боржник не схвалює розроблений керуючим реструктуризацією План, який передбачає щомісячну суму на погашення вимог кредиторів 2000 грн., що підтверджується у тому числі відсутністю підпису боржника на представленому кредиторам Плані реструктуризації.

Обґрунтовуючи своє клопотання про закриття провадження та непогодження плану реструктуризації кредитор наголошував, що наданий план реструктуризації не відповідає вимогам, оскільки не містить усіх відомостей, як того вимагає ст.124 Кодексу України з процедур банкрутства.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 15.08.2023 року, з підстав непогодження плану реструктуризації боргів зборами кредиторів протягом тривалого часу та враховуючи скрутне матеріальне становище, боржник звернувся до господарського суду з клопотаннями про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів, керуючим реалізацією майна просять призначити арбітражного керуючого Гайдукова С.П.

Як було зазначено вище, визнаючи боржника банкрутом, місцевий господарський суд послався на відсутність підстав для закриття провадження у даній справі, відмовив у задоволенні представника кредитора про закриття провадження у справі №920/1398/21 та дійшов висновку про задоволення клопотання боржника ОСОБА_2 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника у справі №920/1398/21.

В обґрунтуваннях прийнятого рішення, місцевий суд вказав, що провадження у справі № 920/1398/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 відкрито 19.01.2022 року і станом на 12.10.2023 року пройшло більше 120 днів. Питання про схвалення плану реструктуризації боргів неодноразово виносилось на збори кредиторів, однак зборами кредиторів упродовж 120 днів план реструктуризації не затверджено.

У зв`язку з неприйняттям зборами кредиторів плану реструктуризації боргів боржника упродовж 120 днів, з урахуванням встановлених обставин щодо скликання таких зборів арбітражним керуючим та відсутність активів боржника для задоволення визнаних судом вимог кредиторів, суд дійшов висновку, що клопотання про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів, подане боржником, підлягає задоволенню.

Однак, дослідивши належним чином матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок про перехід до судової процедури погашення боргів боржника в даному випадку є передчасним, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що боржником в порушення вимог ч. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, не було подано разом з заявою про відкриття провадження у справі неплатоспроможність проект плану реструктуризації боргів.

Проект плану реструктуризації боргів був надісланий суду та кредитору керуючим реструктуризацією боргів, однак поданий проект Плану реструктуризації не відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, не підписаний самим боржником.

Не міститься підписаного боржником плану реструктуризації боргів і в матеріалах справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення вважає за доцільне звернути увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо протягом трьох місяців з дня постановления ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

У разі неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, після спливу цього строку повинен у судовому засіданні з`ясувати позиції сторін та крізь призму судового контролю оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся з заявою про визнання грошових вимог до боржника в сумі 204916,12 грн.

В обґрунтуваннях поданої заяви кредитором зазначено, що 06.12.2007 ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику в сумі 25000,00 дол. США із строком повернення на вимогу позикодавця. У червні 2008 року кредитор заявив вимогу про повернення позики, однак боржник вказану вимогу кредитора не виконав, кошти не повернув. Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 10.09.2009 року по справі № 2-2052/09 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 25000,00 дол. США та судові витрати у сумі 1730,00грн. 19.11.2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми було ухвалено додаткове рішення №6-215/09, відповідно до якого розмір боргу виражено у гривнях, що склав 199750,00 грн. Вказане рішення звернуто кредитором до примусового виконання, яке здійснюється приватним виконавцем Мукоркезом О.Л., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №56623192 від 18.06.2018 року. Станом на 28.01.2022 року залишок боргу, згідно повідомлення приватного виконавця складає 160 224,47 грн.

Грошові вимоги кредитора до боржника є безспірними та підтверджуються рішенням суду.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що боржник маючи непогашену заборгованість перед ОСОБА_1 , отримав у КБ «Західінкомбанк» в особі Сумської філії банківський кредит у розмірі 2 500 000, 00 грн., при цьому, коштів на погашення боргу перед ОСОБА_1 не спрямував. При цьому, лише збільшив кредиторську заборгованість.

Колегія суддів враховує, що зазначений кредит був взятий кредитором не як фізичною особою, а як фізичною особою - підприємцем, однак згідно умов договорів зазначені кошти не були направлені на здійснення підприємницької діяльності, а були направлені на придбання нерухомості.

Кредит Банку боржник також не повернув, у зв`язку з чим, КБ «Західінкомбанк» в особі Сумської філії звернувся до суду з заявою про визнання боржника як підприємця банкрутом. Постановою господарського суду Сумської області від 31.03.2010 року у справі №19/21-10 боржника визнано банкрутом та в подальшому припинено його господарську діяльність.

Крім того, маючи, кредиторську заборгованість перед ОСОБА_1 та КБ «Західінкомбанк» в особі Сумської філії, в добровільному порядку відмовився від частини належного йому майна, яке перебувало у спільній сумісній власності, зокрема, п`ятикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 163,05 кв. м., що підтверджується рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 23.12.2011 році у справі №1806/2-3753/11.

Крім того, судом встановлено, що згідно договору ВРТ/055043 від 25.07.2012 року, п`ятикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 163,05 кв. м. передана у власність сина боржника - ОСОБА_4 , при цьому, як вбачається з поданих боржником декларацій, боржник зареєстрований та проживає на даний час за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 163,05 кв. м..

Зазначені дії боржника мають ознаки недобросовісності та зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог кредиторів, на що місцевий суд уваги не звернув.

Апеляційний суд зауважує, що стаття 3 Цивільного кодексу України закріплює такі загальні засади цивільного законодавства, як принципи справедливості, добросовісності та розумності.

Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Рішенням Конституційного Суду України від 28.04.2021 року № 2-р(II)/2021 у справі № 3-95/2020(193/20) визнано, що частина третя статті 13, частина третя статті 16 ЦК України не суперечать частині другій статті 58 Конституції України, та вказано, що оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 Кодексу, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука "а також зловживання правом в інших формах", що також міститься у частині третій статті 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 Кодексу мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною).

Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) "використовувала/використовували право на зло"; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які "потерпають" від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Суд наголошує, що правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторний договір), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дають змогу кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент, з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника.

Отже, правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21).

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що місцевим судом не в повній мірі були дослідженні надані кредитором докази.

На вказані вище обставини, які були встановлені апеляційним судом, суд першої інстанції уваги не звернув та дійсних обставин, що мають значення для розгляду справи, не з`ясував, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про визнання фізичної особи ОСОБА_2 банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника.

У відповідності до численної практики Верховного Суду рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми; а обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

З урахуванням вищенаведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа №920/1398/21 - направленню до господарського суду Сумської області для продовження розгляду на стадію підсумкового засідання в процедурі реструктуризації боргів.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року у справі №920/1398/21 задовольнити частково.

2. Постанову господарського суду Сумської області від 12.10.2023 року у справі №920/1398/21 скасувати та направити справу №920/1398/21 до господарського суду Сумської області для продовження розгляду на стадію підсумкового засідання в процедурі реструктуризації боргів.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 24.01.2024 року

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко