РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2024Справа № 910/11410/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп"

до Головного управління ДПС у Київській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління державної казначейської служби України у Київській області

про стягнення 130 000,00 грн.

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (відповідач) про стягнення 130 000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що незаконними рішеннями органу державної влади, а саме: Податковими повідомленнями - рішеннями Головного управління ДПС у Київській області №№ , від 13.12.2022 позивачу було заподіяно збитків у вигляді витрат позивача на оплату отриманих юридичних послуг.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відповідачем відзиві, останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, що саме Адвокатським об`єднанням "Куришко і Партнери" складено і підписано скаргу на податкові повідомлення-рішення, відсутні адвокатські запити на які посилається підприємство в своєму позові та відсутні докази, що саме адвокат Куришко Іван Ігорович приймав участь в розгляді скарги в режимі відеоконференції.

3. Стислий виклад позиції інших учасників

У поданих поясненнях третя особа заперечує щодо задоволення позовних вимог зазначаючи, що із долучені до позовної заяви платіжної інструкції про оплату послуг адвоката, вбачається, що такі витрати здійснювались позивачем відповідно до договору про надання правової допомоги № 14/12-22 зі змінами та доповненнями згідно додаткових угод № 1 від 26.12.2022 та від 23.01.2023 та згідно акту виконаних послуг від 06.03.2023, відповідно до яких правова допомога надавалась позивачу щодо захисту його прав та інтересів як скаржника вищестоящому органу. Таким чином, заявляючи вимогу про стягнення 130 000,00 грн., позивач фактично порушує питання про відшкодування йому процесуальних витрат в іншій справі за його скаргою, щодо скасування податкового повідомлення-рішення. Також, позивач не вказав вартість години за певний вид послуги та час витрачений на представництво (участь) у засіданні з розгляду матеріалів скарги у режими відеоконференції.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

10.08.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення третьої особи щодо позову.

24.08.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

13.12.2022 Головним управлінням ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС у КО) відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" прийнято податкові повідомлення-рішення № про завищення суми бюджетного відшкодування суми ПДВ за серпень 2022 року в розмірі 454 236 грн. й нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штраф) у розмірі 45 424,00 грн. та № про завищення суми від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на суму ПДВ 110 950 грн. у декларації з податку на додану вартість від 20.09.2022 № , далі - ППР.

14.12.2022 ТОВ "Даніком Груп" (далі - Клієнт) уклало з Адвокатським об`єднанням "Куришко і Партнери" договір про надання правничої допомоги № 14/12-22 зі змінами та доповненнями згідно додаткових угод № 1 від 26.12.2022 та від 23.01.2023 (далі - договір), за яким Клієнту надається професійна правнича допомога з оскарження ППР в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, в тому числі, але не виключно, з підготовки (складення) скарги, клопотань, з правом підпису таких документів, представництва інтересів у ГУ ДПС у Київській обл., ДПС України, Міністерстві фінансів України, Державній регуляторній службі України, Раді бізнес-омбудсмена, та іншої правничої допомоги, пов`язаної з розглядом, збором доказів тощо; Клієнт зобов`язується оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 Договору (п. 3.1.2); гонорар (винагорода) обчислюється у фіксованому розмірі 130 000,00 (сто тридцять тисяч) гривень за правничу допомогу, передбачену підпунктом 1.2.1 пункту 1.2 Договору (пп. 4.1.1 п. 4.1 в редакції додаткової угоди № 1 від 26.12.2022),.

За результатами збору доказів та аналізу документів (матеріалів перевірки тощо) Адвокатським об`єднанням складено скаргу на ППР з клопотанням про відкритий її розгляд (за участі Міністерства фінансів України, Державної регуляторної служби України, Ради бізнес-омбудсмена), які подано Товариством до Державної податкової служби України.

Згідно рішення ДПС України № 925/6/99-00-06-01-05-06 від 11.01.2023 строк розгляду скарги (за даними ДПС України вхідний № 23098/6 від 27.12.2022) продовжено до 24.02.2023 (включно) та запропоновано прийняти участь у розгляді матеріалів скарги ТОВ "Даніком Груп" у режимі конференцзв`язку.

Крім того, отримавши на адвокатські запити відповіді від ГУ ДПС у КО, ФОП Коток О.М. (ІПН НОМЕР_1 ) та ТОВ "Грін-Вуд" () з поясненнями та документальним їх підтвердженням, адвокат Куришко І.І. підготував та направив доповнення до скарги (за даними ДПС України вхідні № 2322/6 від 26.01.2023, № 4283/6 від 15.02.2023, № 4612/6 від 20.02.2023)

20.02.2023 проведено розгляд матеріалів скарги в режимі конференцзв`язку, в якому брав участь представник ТОВ "Даніком Груп", адвокат Куришко Іван Ігорович згідно ордера серп AI № 1323989 від 22.12.2022.

За результатами розгляду матеріалів скарги ТОВ "Даніком Груп" з доповненнями Державна податкова служба України прийняла рішення від 22.02.2023 № 4446/6/99-00-06-01-05-06, відповідно до якого скасувала ППР.

06.03.2023 сторони договору склали акт приймання-передачі наданих послуг, а Адвокатським об`єднанням виставлено рахунок на суму 130 000,00 грн., який був оплачений ТОВ "Даніком Груп", що підтверджується платіжною інструкцією № 34562 від 12.07.2023.

Таким чином, позивач вказує, що незаконність прийнятих ГУ ДПС у КО відносно ТОВ "Даніком Груп" податкових повідомлень-рішень № та № від 13.12.2022 вимагало від позивача вчинення дій для доведення їх незаконності, зокрема, оскарження таких рішень, оскільки в протилежному випадку Товариство мало б негативні майнові наслідки (безповоротні втрати).

Отже, рішення ГУ ДПС у КО, скасовані в результаті їх оскарження в адміністративному порядку як незаконні, є першопричиною, наслідком якої є вимушені витрати позивача, які виражаються, в тому числі, у вартості юридичних послуг. При цьому, згідно ст. 1166, 1173, 1174 ЦК України існування незаконного рішення дає право на відшкодування збитків, незалежно від наявності вини податкового органу, який виніс таке рішення.

Відтак, позивач вказує, що враховуючи, що ППР були скасовані рішенням Державної податкової служби України від 22.02.2023 № 4446/6/99-00-06-01-05-06, то з Державного бюджету України на користь ТОВ "Даніком Груп" підлягає стягненню 130 000, 00 грн.

Натомість, відповідач заперечує щодо позову, вказуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, що саме Адвокатським об`єднанням "Куришко і Партнери" складено і підписано скаргу на податкові повідомлення-рішення, відсутні адвокатські запити на які посилається підприємство в своєму позові та відсутні докази, що саме адвокат Куришко Іван Ігорович приймав участь в розгляді скарги в режимі відеоконференції.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

За змістом ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їx порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Так, спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 Цивільного кодексу України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою ст. 1176 Цивільного кодексу України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої ст. 1176 Цивільного кодексу України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 Цивільного кодексу України.

Статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Таким чином, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України.

Згідно п. 56.2. Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п. 17.1.2. Податкового кодексу України платник податків має право представляти свої інтереси в контролюючих органах самостійно, через податкового агента або уповноваженого представника.

Приписами ст. 19 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків веде справи, пов`язані зі сплатою податків, особисто або через свого представника. Особиста участь платника податків в податкових відносинах не позбавляє його права мати свого представника, як і участь податкового представника не позбавляє платника податків права на особисту участь у таких відносинах. Представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності.

Відповідно до п. 1 розділу VI "Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916 особа, яка подала скаргу на рішення контролюючого органу, має право брати участь у розгляді матеріалів скарги особисто або через його уповноважених представників (у тому числі адвокатів).

Пунктом 114.3. ст.114 Податкового кодексу України визначено, що шкода, заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їx посадових (службових) осіб, може включати:

114.3.1. вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна платника податків, визначена відповідно до вимог законодавства;

114.3.2. додаткові витрати, понесені платником податку внаслідок протиправних рішень, дій чи бездіяльності контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб (штрафні санкції, сплачені контрагентам платника податку, вартість додаткових робіт, послуг, додатково витрачених матеріалів, тощо);

114.3.3. документально підтверджені витрати, пов`язані з адміністративним та/або судовим оскарженням (крім сум, що підлягають відшкодуванню в порядку розподілу судових витрат згідно із процесуальним законодавством) незаконних (протиправних) рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб (юридичний супровід, не пов`язаний із захистом, наданим адвокатом, відрядження працівників або представників платника податку, залучення експертів, отримання необхідних доказів, виготовлення копій документів тощо). Сума такого відшкодування не повинна перевищувати 50 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року, в якому приймається відповідне судове рішення або рішення іншого органу, у передбачених законом випадках.

В ході розгляду даної справи, судом встановлено, що позивачем при зверненні з даним позовом не представлено суду доказів, що саме Адвокатським об`єднанням "Куришко і Партнери" складено і підписано скаргу на податкові повідомлення-рішення, відсутні адвокатські запити на які посилається підприємство у своєму позові та відсутні докази, що саме адвокат Куришко Іван Ігорович приймав участь в розгляді скарги в режимі відеоконференції.

Відповідно правової позиції Верховного Суду викладеній в постанова від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17 на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Натомість, позивачем не надано прайс-лист вартості послуг правової допомоги, розрахунок погодинної вартості правової допомоги за певний вид такої допомоги, що не дає можливості встановити вартість години за виконану роботу, зокрема, й не вказано вартість години за певний вид послуги та час витрачений на представництво (участь) у засіданні з розгляду матеріалів скарги у режими відеоконференції

У рішенні європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа "East/West Alliance Limited" проти України, заява 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п. 268).

Заявлені позивачем до стягнення витрати в розмірі 130 000, 00 грн. за своєю правовою природою - не є заходом цивільно-правової відповідальності, не має ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а їх наявність та розмір перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з протиправною поведінкою відповідача. Отримання позивачем послуг з юридичного характеру, підготовки процесуальних документів, представництва інтересів позивача під час розгляду скарги - не є обов`язковими витратами, які особа має зробити для відновлення свого порушеного права, а вибір представників, які будуть вчиняти вказані дії та представляти інтереси є її правом. Крім того, заявлений розмір збитків є необґрунтованим.

При цьому, суд погоджується з твердженнями відповідача, що факт скасування, ДПС Украйни податкового повідомлення-рішення № та № від 13.12.2022 не є допустимим та належним доказом в розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України неправомірних дій відповідного органу, а лише свідчать про обрання позивачем способу адміністративного оскарження відповідного рішення в рамках визначеної процедури згідно п. 56.2. Податкового кодексу України, і розгляд відповідної скарги, як і результати її розгляду стосуються виключно питання правомірності здійснених податкових нарахувань, проте, дії відповідача щодо винесення податкового повідомлення-рішення здійснені в межах визначених законом повноважень. Скасування такого податкового повідомлення-рішення контролюючим органом вищого рівня - є складовою законодавчо-визначеної процедури адміністративного оскарження, що жодним чином на свідчить про неправомірність дій відповідача в частині прийняття певного розпорядчого акту.

Приписами ст. 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична господарська діяльність, яка здійснюється на власний ризик з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відтак, внаслідок здійснення такої підприємницької діяльності позивачем, відповідачем, як податковим органом, в межах визначених законом повноважень було винесено податкове повідомлення-рішення, яке було скасовано контролюючим органом вищого рівня в рамках визначеної законом та застосованої позивачем процедури адміністративного оскарження, а отже, оплата позивачем на користь адвоката коштів в рахунок оплати наданих адвокатських послуг - не є збитками в розумінні ст. 22, 1176 Цивільного кодексу України, і така сплата не свідчить саме про наявність причинного зв`язку між стверджуваними позивачем неправомірними діями та заподіяними збитками в контексті спірних правовідносин.

При тому, суд відзначає, що за своєю суттю, скасування в адміністративному порядку податкового повідомлення-рішення, свідчить про те що жодної майнової шкоди завдано позивачу не було, а тому, відсутні обумовлені законом підстави для відшкодування майнових втрат, що відшкодовуються у випадках завдання майнової шкоди.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Таким чином, позивачем не доведено в розумінні ст. 76-79 Господарського процосуального кодексу України, а судом не встановлено, наявності причинного зв`язку між стверджуваними ТОВ "Даніком Груп" неправомірними діями та заподіяними збитками, а відтак, вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком Груп" до Головного управління ДПС у Київській області про стягнення 130 000,00 грн - відмовити.

2. Судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 25.01.2024

Суддя Сергій СТАСЮК