ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року Справа № 918/850/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Маціщук А.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12 жовтня 2023 року у справі №918/850/23 (повний текст складено 17 жовтня 2023 року, суддя Горплюк А.М.)

за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області

до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

про стягнення заборгованості в сумі 18418,52 грн

ВСТАНОВИВ:

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області звернулась до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про стягнення 22380,61 грн, що є різницею між завданою майновою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням.

12 вересня 2023 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій вказано, що 07 вересня 2023 року відповідачем частково погашено заборгованість в розмірі 3962,09 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12 жовтня 2023 року у справі №918/850/23 задоволено позов Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про стягнення заборгованості в сумі 18418,52 грн.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, ) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Героїв поліції, 19, ) 18 418 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімнадцять) грн 52 коп. різниці між вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Вказане рішення обгрунтовано тим, що зібраними у справі доказами підтверджується факт заподіяння шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля "Skoda Rapid" номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 і розмір фактично завданої шкоди (документально підтвердженої належними доказами) не перевищує ліміт відповідальності страховика - Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", а тому наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 18418, 52 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою у якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 12 жовтня 2023 року у справі №918/850/23 та ухвалити нове рішення, згідно з яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що іншого висновку/звіту виконаного оцінювачем/експертом щодо визначення вартості пошкодженого майна, крім звіту №34705 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна від 17 травня 2023 року TOB ЕК "Фаворит-Ассистанс", позивач не надав та згоди між страховиком і потерпілим (позивачем) про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування досягнуто не було. Наданий позивачем документ на підтвердження вартості пошкодженого майна (акт виконаних робіт №19/20 від 13 квітня 2023 року ТОВ "Спец Комплект Постач") не є допустимим доказом розміру шкоди, заподіяної пошкодженням металевого дорожнього огородження, оскільки стаття 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" чітко встановлює, що розмір такої шкоди має визначатися на підставі звіту (акту, висновку) про оцінку оцінювача або експерта з урахуванням фізичного зносу. В актах виконаних робіт знос не враховано. Оскільки позивачем не подано висновку/звіту виконаного оцінювачем/експертом щодо визначення вартості пошкодженого майна, яким в даному випадку має підтверджуватися розмір заявленої шкоди згідно статті 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тому виплата страхового відшкодування має здійснюватись у розмірі шкоди оціненої страховиком згідно звіту №34705 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна від 17 травня 2023 року TOB ЕК "Фаворит-Ассистанс" у відповідності до абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Скаржник зауважує, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів спростування звіту №34705 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна від 17 травня 2023 року TOB ЕК "Фаворит-Ассистанс", не надано іншого висновку експерта/звіту про оцінку з тих самих питань та не подавалося клопотання про призначення судової експертизи із тих самих питань відповідно до процесуального законодавства.

Крім того, апелянт стверджує, що надані до суду додатки до звіту №34705 (договірна ціна, локальний кошторис та підсумкова відомість ресурсів) в тексті містили технічну помилку щодо відображених у них назвах ремонту, матеріалів і робіт, про що відповідачу та представнику відповідача не було відомо під час розгляду справи в суді першої інстанції у зв`язку з відсутністю спеціальних знань в цій галузі, а стало відомо після отримання рішення суду та проведення перевірки з оцінювачем. Однак зазначені технічні помилки не впливали на вартість визначеного матеріального збитку та не змінюють того, що судом першої інстанції було ухвалене неправомірне рішення, оскільки страхове відшкодування в даному випадку має визначатися на підставі звіту (акту, висновку) про оцінку та стягнення доплати на підставі актів виконаних робіт суперечить нормам спеціального закону (статті 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Листом №918/850/23/7167/23 від 03 листопада 2023 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Рівненської області.

14 листопада 2023 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №918/850/23.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 листопада 2023 року у справі №918/850/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12 жовтня 2023 року у справі №918/850/23. Запропоновано позивачу в строк протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому статтею 263 ГПК України, та докази його надсилання апелянту. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

22 листопада 2023 року від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абзацу 1 частини 10 статті 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абзац 2 частини 10 статті 270 ГПК України).

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Судом було створено сторонам належні умови для реалізації їх прав.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12 жовтня 2023 року у справі №918/850/23 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області, затвердженого наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31 березня 2023 року №Н-13, Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (далі - Служба) - державна неприбуткова організація, яка заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України (далі - Уповноважений орган управління), що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2023 року №29 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" перейменовано з Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, та яке відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року №456 "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Відповідно до підпункту 2.1.1, пункту 2.1 Положення, метою діяльності Служби є: забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення у Рівненській області (далі - автомобільні дороги) шляхом їх нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, ремонтів та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Відповідно до наказу Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31 березня 2023 року №Н-131 Службу автомобільних доріг у Рівненській області перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області. 05 квітня 2023 року внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як встановлено судами, 25 лютого 2023 року о 12 год. 38 хв. на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, на ділянці дороги км 394+130 м відбулась ДТП за участі ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки "Skoda Rapid" номерний знак НОМЕР_1 , забезпеченого Полісом ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" серії ЕР №209595990.

Внаслідок скоєння ДТП, пошкоджено металеве дорожнє огородження (відбійник).

01 березня 2023 року Служба звернулась до Страхової із повідомленням про ДТП.

28 березня 2023 року постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області у справі №559/670/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП /а.с. 38-40/.

В результаті ДТП, заподіяно майнову шкоду (збитки) в розмірі 42191, 08 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2023 року №19/20 від 13 квітня 2023 року /а.с. 42-45/.

13 квітня 2023 року Службою здійснено оплату ТОВ "Спец Комплект Постач" по виконаних будівельних роботах по ремонту бар`єрного огородження на а/д М-06 Київ-Чоп на ділянці дороги км 394+130 м згідно акту №19/20 від 13 квітня 2023 року в розмірі 42191,08 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №67 від 13 квітня 2023 року /а.с 46/.

Таким чином, Службою понесено витрати по виконаних будівельних роботах по ремонту бар`єрного огородження після ДТП 25 лютого 2023 року на а/д М-06 Київ-Чоп на ділянці дороги км 394+130 м в розмірі 42191,08 грн. з ПДВ.

Службою подано заяву до Страхової про виплату страхового відшкодування /а.с 48/.

25 травня 2023 року відповідачем виплачено відшкодування згідно страхового акту №86 від 25 травня 2023 року в розмірі 17210, 47 грн без ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією №ЗР041837 від 25 травня 2023 року /а.с. 49/.

Страхова своїм листом від 25 травня 2023 року №904 про прийняте рішення повідомила про те, що розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до звіту №34705, становить - 17210,47 грн без ПДВ. Розмір франшизи згідно полісу складає 2600 грн.

Служба звернулась до Страхової із вимогою від 07 червня 2023 року за вих. №12/1053 про відшкодування різниці між завданою майновою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням /а.с. 67-70/.

У відповіді на вимогу від 12 червня 2023 року за вих. №86-5 Службі відмовлено у виплаті різниці між завданою майновою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням /а.с. 71-72/.

07 вересня 2023 року Відповідачем здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 3962,09 грн., що дорівнює сумі податку на додану вартість розміру оціненої шкоди - 23772,56 грн з ПДВ (23772,56 грн з ПДВ - 19810,47 грн без ПДВ= 3962, 09 грн ПДВ).

Таким чином Службі виплачено страхове відшкодування в розмірі 21172,56 грн з урахуванням суми франшизи встановленої полісом ЕР-209595990 (23772,56 грн - 2600 грн = 21172,56 грн).

Однак, як вказує позивач, сума сплаченої страхової виплати є недостатньою для повного відшкодування шкоди.

Різниця між завданою майновою шкодою Службі та страховою виплатою з урахуванням суми франшизи встановленої полісом №ЕР-209595990, становить 18418, 52 грн з ПДВ. (42191,08 грн з ПДВ - 21172,56 грн без ПДВ - 2600 грн = 18418, 52 грн з ПДВ).

Позивач не погоджується із розміром страхової виплати здійсненої відповідачем виходячи з того, що Службою понесено витрати по оплаті відновлювального ремонту бар`єрного огородження, пошкодженого внаслідок ДТП 25 лютого 2023 року на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, на ділянці дороги км 394+130 м в розмірі 42191,08 грн з ПДВ.

Враховуючи суму франшизи, встановленої при укладенні договору ЕР-209595990 - 2600 грн, яка не відшкодовується страховиком, до виплати страховиком страхового відшкодування належить 39491,08 грн, що не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Служба понесла фактичні витрати (реальні збитки) в розмірі 42191, 08 грн з ПДВ, оплативши ремонтні роботи по відновленню бар`єрного огородження на а/д М-06 Київ-Чоп, км 394+130 м, виконані ТОВ "Спец Комплект Постач" згідно договору №27 від 15 грудня 2022 року, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2023 року №19/20 від 13 квітня 2023 року та платіжною інструкцією №67 від 13 квітня 2023 року.

Страховою на запит Служби надано копію Звіту №34705. Так, із вказаного звіту вбачається: Суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Фаворит-Ассистанс", на замовлення Страхової складено Звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - відбійник дорожній металевий, що розташований за адресою: Рівненська обл., а/д М-06 Київ-Чоп км 394+130.

Оцінка проводилася ТОВ "Фаворит-Ассистанс", а саме оцінювачем Гармідаровою Ю.П. з використанням стандартів оцінки: Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою КМУ від 10 вересня 2003 року №1440 та Національний стандарт №2 "Оцінка нерухомого майна", затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 року №1442, постанови Кабінету Міністрів України №1891 "Про затвердження методики оцінки майна".

Так, зокрема, при визначенні вартісного розміру матеріальних збитків, оцінювачем сформовано Договірну ціну на будівництво Ремонт зупинки, що здійснюється в 2023 році із застосуванням ДСТУ БД 1.1-1-2013, який визнано таким, що втратив чинність згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 01 листопада 2021 року №281.

Крім того, в Локальному кошторисі на будівельні роботи №2-1-1 та у підсумковій відомості ресурсів, що є додатками до Звіту №34705, в графі "Найменування робіт і витрат" при здійсненні ремонту зупинки, зазначені проведені роботи та використані матеріали, а саме: демонтаж труб діаметром понад 40мм до 80 мм, укладених по конструкціях, труба 50x50x4, скління вітринним склом з металевими рамами, скло, герметик марки У-ЗОМ, гума профільована.

ТОВ "Спец Копплект Постач" на виконання умов договору №27 від 15 грудня 2022 року здійснено ремонт, саме металевого огородження на а/д М-06 Київ-Чоп, км 394+130, пошкодженого внаслідок ДТП 25 лютого 2023 року. Найменування робіт і витрат відображені в Акті приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2023 №19/20 від 13 квітня 2023 року.

Позивач вважає, що понесені фактичні витрати (реальні збитки) на проведення відновлювального ремонту бар`єрного огородження в розмірі 42191,08 грн з ПДВ, виплачене страхове відшкодування в розмірі 21172,56 грн з ПДВ, встановлену Полісом ЕР-209595990 суму франшизи - 2600 грн, підлягає до стягнення з відповідача на користь Служби різниця між завданою майновою шкодою та страховим відшкодуванням в розмірі 18418, 52 грн з ПДВ (42 191,08 грн з ПДВ - 21 172,56 з ПДВ - 2 600 грн = 18 418,52 грн з ПДВ).

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1 та 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору; дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно з абзацом 1 пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (стаття 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно із статтею 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна (абзаци 1 та 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

В силу приписів статей 22, 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Як вірно зазначив місцевий суд, оскільки цивільно-правова відповідальність особи, що користується транспортним засобом "Skoda Rapid" номерний знак НОМЕР_1 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу ЕР209595990 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно частини 1 та абзацу 10 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

При цьому, звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту майна визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення майна, що вказується у рахунку або акті виконаних робіт.

Наданий відповідачем звіт №34705 є лише попереднім оціночним документом. Крім того із вказаного звіту вбачається, що суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Фаворит-Ассистанс" на замовлення Страхової складено Звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - відбійник дорожній металевий, що розташований за адресою: Рівненська обл., а/д М-06 Київ-Чоп км 394+130.

Оцінка проводилася ТОВ "Фаворит-Ассистанс", а саме оцінювачем Гармідаровою Ю.П. з використанням стандартів оцінки: Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою КМУ від 10 вересня 2003 року №1440 та Національний стандарт №2 "Оцінка нерухомого майна", затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 року №1442, постанови Кабінету Міністрів України №1891 "Про затвердження методики оцінки майна".

Так, зокрема, при визначенні вартісного розміру матеріальних збитків, оцінювачем сформовано Договірну ціну на будівництво Ремонт зупинки, що здійснюється в 2023 році із застосуванням ДСТУ БД 1.1-1-2013, який визнано таким, що втратив чинність згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 01 листопада 2021 року №281.

Крім того, в Локальному кошторисі на будівельні роботи №2-1-1 та у підсумковій відомості ресурсів, що є додатками до Звіту №34705, в графі "Найменування робіт і витрат" при здійсненні ремонту зупинки, зазначені проведені роботи та використані матеріали, а саме: демонтаж труб діаметром понад 40 мм до 80 мм, укладених по конструкціях, труба 50x50x4, скління вітринним склом з металевими рамами, скло, герметик марки У-ЗОМ, гума профільована.

ТОВ "Спец Копплект Постач" на виконання умов договору №27 від 15 грудня 2022 року здійснено ремонт, саме металевого огородження на а/д М-06 Київ-Чоп, км 394+130, пошкодженого внаслідок ДТП 25 лютого 2023 року. Найменування робіт і витрат відображені в Акті приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2023 №19/20 від 13 квітня 2023 року.

Відповідно до пункту 3.1.9 розділу 3 "Терміни та визначення понять" ДСТУ 8751:2017 "Безпека дорожнього руху, Огородження дорожні і напрямні пристрої. Правила користування. Загальні технічні вимоги.", огородження дорожні - пристрої, призначені для перешкоджання з`їзду транспортних засобів із земельного полотна чи штучної споруди; виїзду на зустрічну смугу руху; наїзду на масивні перешкоди та споруди; розташовані у смузі відведення дороги чи на розділювальній смузі, упорядкування руху пішоходів та убезпечення; запобігання виходу тварин на проїзну частину та мінімізування наслідків можливих ДТП.

Бар`єрна огорожа - конструкція, що складається з секцій балки, стійок, консолей.

Відповідно до ДСТУ Б В.2.3-12-2004 "Споруди транспорту. Огородження дорожнє металеве. Загальні технічні умови.", а саме відповідно до п.п.3.1, 3.4, 3.7 розділу 3 "Терміни та визначення понять, позначки": балка (секція балки) - конструктивний елемент металевого огородження бар`єрного типу, призначений для сприймання та утримання транспортного засобу, а також зменшення пошкоджень під час контакту з виступаючою частиною спеціального профілю; консоль, (консоль- розпірка) - конструктивний елемент робочої ділянки огородження, який з`єднує балку і стояк, підтримує балку у вертикальному положенні та запобігає її опусканню під час наїзду транспортного засобу на огородження; стояк - конструктивний елемент огородження призначений підтримувати балку безпосередньо або через консоль на визначеній висоті та забезпечувати розрахунковий прогин огородження.

Відтак, зазначені в локальному кошторисі на будівельні роботи №2-1-1 та у підсумковій відомості ресурсів, що є додатками до Звіту №34705, використані матеріали під час здійснення ремонту зупинки після ДТП 25 лютого 2023 року на а/д М-06 Київ- Чоп, км 394+130, які не відносяться до складових металевого огородження бар`єрного типу.

Таким чином, місцевий суд обгрунтовано зазначив, що відображені в локальному кошторисі (додаток до Звіту №34705) найменування робіт і витрат не відповідають характеру ушкоджень, яких зазнало металеве огородження на а/д М-06 Київ-Чоп, км 394+130 внаслідок дорожньо - транспортної, яка мала місце 25 лютого 2023 року за участі забезпеченого в ПрАТ "УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп" транспортного засобу "Skoda Rapid", д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, як вже зазначалося, звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна, є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту майна визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення майна, що вказується у рахунку або акті виконаних робіт.

З дослідженого місцевим судом та перевіреного колегією суддів вбачається, що підтвердженням понесених реальних збитків за проведення ремонтних робіт по відновленню бар`єрного огородження в розмірі 42 191, 08 грн з ПДВ є Акт приймання виконаних будівельних робіт №19/20 від 13 квітня 2023 року та платіжна інструкція №67 від 13 квітня 2023 року про здійснення оплати таких робіт.

Колегія суддів зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є можливим за умови, що за цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика (згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України). В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №362/3043/18.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц).

Внаслідок укладеного ОСОБА_1 договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з страхувальником - Відповідачем у справі, у останнього виникло зобов`язання нести відповідальність за шкоду майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу в межах встановленого Договором ліміту.

Колегія суддів не приймає до уваги поданий апелянтом корегований звіт №34705, з огляду на наступне.

За змістом частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 165 ГПК України, до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких грунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Частиною 4 статті 165 ГПК України, унормовано, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Однак, надаючи відзив до суду на позовну заяву у справі №918/850/23, відповідач не висловив свої заперечення щодо наведених позивачем обставин про невідповідність використаних матеріалів, обсягу та характеру проведених робіт, що не пов`язані з отриманими внаслідок ДТП ушкодженнями, зазначених у локальному кошторисі на будівельні роботи №2-1-1 (додаток до Звіту №34705) та відповідних доказів на заперечення таких обставин до суду не подано.

Твердження відповідача, про те що технічні помилки не впливають на вартість визначеного матеріального збитку не заслуговують на увагу, оскільки оцінювач не виправив допущену технічну помилку в звіті №34705, а фактично змінив розрахункові дані - використані матеріали, їх кількість, трудові ресурси, будівельну техніку. Крім того, змінено порядок ціноутворення, оскільки замінено застосування ресурсних елементних кошторисних норм (графа локального кошторису "обгрунтування (шифр норми).

Крім того, постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 28 березня 2023 року у справі №559/670/23 встановлено, що в результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, також було пошкоджено 43 м. металевого огородження (відбійника). Однак, із долученого до апеляційної скарги нового Звіту №34705 від 05 травня 2023 року, а саме із локального кошторису вбачається: проведення демонтажу однобічного огордження протяжністю 12 метрів та влаштування однобічного металевого бар`єрного огородження протяжністю 12 метрів. Вказане свідчить, що оцінювачем при розрахунку вартості матеріального збитку, проводився ремонт пошкодженого майна протяжністю 12 метрів, а не 43-х пошкоджених метрів металевого огородження

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом звіту не заслуговують на увагу, оскільки позивач просив стягнути вартість вже проведеного за власні кошти ремонту, а не кошти для проведення відновлювального ремонту і таке право позивача захищене відповідно нормами чинного законодавства (частина друга статті 1192 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 листопада 2020 року у справі №753/10416/17.

Не приймаються до уваги апеляційним судом твердження апелянта про необхідність врахування фізичного зносу пошкодженого майна, оскільки якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (у разі відшкодування збитків).

Враховуючи, що зібраними у справі доказами підтверджується факт заподіяння шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля "Skoda Rapid" номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 і розмір фактично завданої шкоди (документально підтвердженої належними доказами) не перевищує ліміт відповідальності страховика - Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 18418, 52 грн.

Таким чином, доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12 жовтня 2023 року у справі №918/850/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 12 жовтня 2023 року у справі №918/850/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана справа не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Справу №918/850/23 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "26" січня 2024 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Маціщук А.В.