ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" січня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/966/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Христенко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (, 02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В)

до відповідача: Фермерського господарства "Людміла" (, 74000, Херсонська обл., Високопільський р-н, смт. Високопілля, вул. Андреєва, буд. 23)

про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави

за участю представників сторін:

від позивача: Чередніченко М.М., адвокат, ордер серія ВН №1106666 від 07.02.2022

від відповідача: Милостива І.О., адвокат, ордер серія АІ №1408348 від 30.05.2023

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Фермерського господарства "Людміла" про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.04.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.11.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" задоволено повністю.

11.01.2024 до суду від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2023 у справі №916/966/23 на 10 місяців рівними частинами.

Ухвалою суду від 12.01.2024 для розгляду заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2023 у справі №916/966/23 призначено судове засідання на 19.01.2024.

16.01.2024 відповідачем подано уточнення до заяви про розстрочення виконання рішення суду.

16.01.2024 до суду від позивача надійшла заява, в якій останній повідомив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" не заперечує проти задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

У судове засідання 19.01.2024 з`явились представники сторін.

Як пояснив суду представник відповідача, останнім у прохальній частині заяви помилково зазначено назву суду Господарський суд міста Києва, у зв`язку з чим просить вважати вірним Господарський суд Одеської області.

Представник відповідача повністю підтримав подану ним заяву, просив суд її задовольнити, а представник позивача, в свою чергу, не заперечив щодо заяви відповідача.

Розглянувши заяву Фермерського господарства "Людміла" про розстрочення виконання рішення у справі №916/966/23, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Вказані положення кореспондуються з частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Відповідно до частини 1 статті 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як передбачено статтею 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Суд звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п.74, ECHR 1999-V).

Господарський суд, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року (пункт 43), зазначає, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення, при цьому винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Відтак, особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Згідно з ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

При цьому, при вирішенні заяви сторони про розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаної заяви можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

З огляду на доводи та пояснення сторін, суд дійшов висновку, що подана заява про розстрочення виконання рішення є належним чином обґрунтованою, а надані відповідачем докази є достатніми задля встановлення судом існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду та водночас з яких вбачається за можливість встановити всі сукупні фактори, визначені статтею 331 ГПК України.

Вирішуючи питання щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення у цій справі суд враховує, зокрема: виникнення заборгованості внаслідок дії форс-мажорних обставин для відповідача; понесення значних матеріальних втрат та збитків відповідачем внаслідок бойових дій; збитковість господарської діяльності відповідача; відсутність в матеріалах доказів щодо наявності у відповідача засобів, за рахунок яких можливо станом на даний час виконати рішення суду; знищення предмету застави за кредитним договором внаслідок підриву на міні; відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про те, що розстрочення виконання рішення суду призведе до негативних наслідків для стягувача тощо.

Отже, враховуючи зазначене, а також те, що інтерес позивача полягає у отриманні належних йому сум, а інтерес відповідача полягає у погашенні наявної заборгованості в умовах наявних можливостей, та відсутність в матеріалах справи доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі, суд дійшов висновку, що розстрочення виконання рішення в цій справі на 10 місяців до 23.11.2024 не порушить баланс інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати судове рішення при максимальному дотриманні співмірності наслідків для боржника з інтересом кредитора отримати грошові кошти у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Заяву Фермерського господарства "Людміла" про розстрочення виконання рішення суду задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 23 листопада 2023 року у справі №916/966/23, наступним чином:

1) - до 29 лютого 2024 року -56520,00 грн.;

2) - до 31 березня 2024 року - 56520,00 грн.;

3) - до 30 квітня 2024 року - 56520,00 грн.;

4) - до 31 травня 2024 року - 56520,00 грн.;

5) - до 30 червня 2024 року - 56520,00 грн.;

6) - до 31 липня 2024 року - 169560,00 грн.;

7) - до 31 серпня 2024 року - 169560,00 грн.;

8) - до 30 вересня 2024 року - 169560,00 грн.;

9) - до 31 жовтня 2024 року - 169560,00 грн.;

10) - до 23 листопада 2024 року - 169560,00 грн.

3. Ухвалу направити сторонам.

Суддя Сулімовська Марина Богданівна

Ухвала набрала законної сили 19.01.2024 та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.ст. 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 19.01.2024.