СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Харків Справа № 922/3594/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М. , суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.,

прокурор: прокурор Шатайло К.В., посвідчення від 01.03.2023 №072942;

від позивача-1: Василенко І.Ю., положення про юридичний департамент Харківської міської ради, затверджене рішенням від 09.12.2020 №7/20, посадова інструкція, затверджена від 21.07.2020, посвідчення №201,інформація з ЄДР;

від позивача-2: не з`явився;

від відповідача: адвокат Маркевич С.В., ордер ВІ №1168012 від 18.09.2023;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, м. Харків,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.11.2023, постановлену в приміщенні Господарського суду Харківської області в м. Харкові, повний текст якої складений та підписаний 14.11.2023 (суддя Байбак О.І.),

у справі №922/3594/23

за позовом: керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, м.Харків, в інтересах держави в особі:

1) Харківської міської ради, м. Харків,

2) Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, м.Харків,

до відповідача: ОСОБА_1 , м.Харків,

про стягнення 184105,00грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.11.2023 у справі №922/3594/23 задоволено клопотання ОСОБА_1 (вх. № 28731 від 23.10.2023) про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у справі № 922/3594/23 до закінчення розгляду Орджонікідзевським районним судом м. Харкова справи №644/6657/23 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та набрання вироком у цій справі законної сили. Зобов`язано сторони та прокурора повідомити суд про закінчення розгляду справи № 644/6657/23 протягом 10 днів з дня набрання вироком у цій справі законної сили.

Ухвала суду мотивована тим, що в межах даної справи предметом доказування є, зокрема, те, чи дійсно ОСОБА_1 вніс недостовірні відомості до актів приймання виконаних робіт за договором про закупівлю № 1/157К від 30.06.2021 та в результаті цього без належних правових підстав заволодів бюджетними коштами на загальну суму 184105,00грн, як на цьому наполягає прокурор. За наслідками розгляду кримінальної справи ОСОБА_1 визнають або не визнають винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та в передбаченому Законом порядку буде встановлено, чи дійсно ОСОБА_1 вніс недостовірні відомості до актів приймання виконаних робіт за договором про закупівлю № 1/157К від 30.06.2021 та в результаті цього без належних правових підстав заволодів бюджетними коштами на загальну суму 184105,00грн. Зважаючи на це, в межах даної справи господарським судом буде встановлено, чи дійсно ОСОБА_1 вчинив дії, що призвели до понесення збитків.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, керівник Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.11.2023 у справі №922/3594/23 про зупинення провадження у справі та передати справу до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду; судовий збір стягнути з відповідача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що відповідачем не доведено об`єктивної неможливості розгляду даної господарської справи, оскільки у кримінальному провадженні №0000005 від 10.01.2022 на даний час триває підготовка до судового розгляду, не визначений порядок дослідження доказів, на які посилатиметься сторона обвинувачення, а наявних матеріалів, які є додатками до позовної заяви у даній справі, у тому числі висновків експертних установ та документів форм КБ2-В, які було надано суду, достатньо для встановлення обставин по справі та винесення Господарським судом Харківської області об`єктивного та неупередженого рішення. Апелянт наголошує, що суд першої інстанції зупиняючи провадження не навів достатніх обґрунтувань, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості таких доказів та викладених у них висновків. Господарський суд Харківської області не зазначив, як судове рішення у даній справі може вплинути на розгляд обвинувального акту відносно відповідача у Орджонікідзевському районному суді м. Харкова, з урахуванням предмету і підстав позову. Будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду даної справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідачем та його представником не надано. Скаржник вважає, що розгляд справи №644/6657/23 не є перешкодою для перевірки суттєвих обставин, які повинні бути встановлені у справі №922/3594/23, а обставини даної справи надають можливість розглянути даний спір незалежно від розгляду справи №644/6657/23.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.11.2023 про зупинення провадження у справі залишити без змін. Відповідач зазначає, що розгляд справи № 922/3594/23 об`єктивно неможливий до вирішення кримінальної справи № 644/6657/23. Наголошує, що за наслідками розгляду кримінальної справи відповідача визнають або не визнають винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та зважаючи на це, буде встановлено чи належний відповідач у цій справі. Відповідач зазначає, що позовні вимоги у справі №922/3594/23 обґрунтовано доказами, які є предметом дослідження у кримінальному провадженні №0000005, яке перебуває на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (справа № 644/6657/23). Проте господарський суд позбавлений можливості щодо оцінки доказів, зібраних в рамках кримінального провадження № 0000005 від 10.01.2022. На думку відповідача, докази, які міг би здобути відповідач для підтвердження своїх доводів, можливо отримати так само лише в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом а саме, допитом свідків за участі сторони захисту, повторним оглядом місця події із залученням відповідного спеціаліста (експерта), призначенням додаткової судової будівельно-технічної експертизи тощо.

16.01.2024 до Східного апеляційного господарського суду від керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор наполягає на задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі. Апелянт наголошує на неврахуванні судом першої інстанції положень ст. ст. 73, 74, 86 ГПК України. Крім цього, прокурор зазначає, що судовий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0000005 від 10.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України призначено, але ще фактично не розпочато, порядок дослідження доказів не визначено. Вважає посилання представника відповідача на певні матеріали у даній справі як на докази, що можуть довести вину або невинуватість ОСОБА_1 у справі №644/6657/23, є передчасними, а питання відшкодування коштів у порядку господарського судочинства жодним чином не пов`язане із притягненням ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, оскільки у справі № 644/6657/23 будь-які вимоги фінансово-майнового характеру відсутні. На думку скаржника, будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду даної справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідачем та його представником не доведено. Прокурор вважає, що господарський суд першої інстанції, посилаючись на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у справі № 644/6657/23 не проаналізував підстави, зазначені сторонами в обґрунтування необхідності зупинення провадження у справі та не оцінив згідно зі ст. 86 ГПК України зібрані у справі докази на предмет можливості встановлення і оцінки обставин (фактів), які є предметом судового розгляду, а тому, невмотивовано задовольнив клопотання про зупинення провадження у справі та безпідставно застосував п. 5 ч. 1 ст.227 ГПК України, вказавши про пов`язаність справ та об`єктивну неможливість встановити обставини у даній справі.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, 17.01.2024, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду був присутній прокурор, який наполягав на доводах апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

Представник позивача-1, який був присутній у судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, просив залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.11.2023 у справі №922/3594/23 без змін.

Представник відповідача, який був присутній у судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, наголосив на доводах, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.11.2023 у справі №922/3594/23 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради до судового засідання не з`явився, підстави неявки суду не повідомив.

Про дату, час та місце розгляду справи позивач-2 повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, а саме: копії ухвали Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 про повідомлення про дату судового засідання до його Електронного кабінету 09.01.2024 о 01:26 годині.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Оскільки в матеріалах справи наявні докази повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, а також те, що явка представників сторін не визначалася обов`язковою, судова колегія дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представника позивача-2.

Крім того, Харківська міська рада та Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради не скористалися своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу. Оскільки відповідно до ч.3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, судова колегія здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та відкритого доступу веб-порталу Уповноваженого органу з питань закупівель "Рrozorro" (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-05-12-007854-b), 12.05.2021 Управлінням освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради оприлюднено оголошення про проведення закупівлі ID UA-2021-05-12-007854-b шляхом відкритих торгів: "Капітальний ремонт приміщень будівлі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №157 Харківської міської ради Харківської області за адресою: 61172, м. Харків, вул. Сергія Грицевця, буд. 30 (код CPV ДК 021: 2015: 45450000-6 "Інші завершальні будівельні роботи")", місце поставки товарів або місце виконання робіт чи надання послуг: 61172, Україна, м. Харків, вул. Сергія Грицевця, буд. 30, строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг: 31.08.2021, очікувана вартість: 1685960,00грн з ПДВ.

За результатом проведення торгів переможцем вказаного аукціону визнано ФОП Мухіна Д.В. з остаточною пропозицією 1150000,00грн.

30.06.2021 між Управлінням освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (замовником) та ФОП Мухіним Д.В. (підрядником) укладений договір про закупівлю №1/157к, за умовами п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник у відповідності до умов договору зобов`язується своїми силами і засобами на власний ризик виконати роботу згідно ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Капітальний ремонт приміщень будівлі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №157 Харківської міської ради Харківської області за адресою: 61172, м. Харків, вул. Сергія Грицевця, буд. 30" (код CPV ДК 021: 2015: 45450000-6 "Інші завершальні будівельні роботи"), кількість - 1 робота.

Згідно з п. 2.1 договору договірна ціна робіт, доручених для виконання підряднику, становить: 1150000,00грн, ПДВ не передбачено.

Початок виконання робіт за даним договором: 30.06.2021. Закінчення робіт з даного договору: 31.08.2021 (п. 3.1 договору).

У відкритому доступі веб-порталу Уповноваженого органу з питань закупівель "Рrozorro" (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-05-12-007854-b) розміщено підписаний між сторонами договір, а також підписані сторонами: договірна ціна №1, календарний графік виконання робіт, та підписані підрядником: зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва №02-01, локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-01, відомість ресурсів до локального кошторису №02-01-01, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до локального кошторису №02-01-01, розрахунок №5 "Кошторисний прибуток", дефектний акт.

Додатковою угодою від 08.07.2021 №1 до договору про закупівлю №1/157к від 30.06.2021 сторонами внесено зміни до зведеного кошторисного розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами виконання робіт сторонами договору підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2021 року №1/157 від 05.08.2021 на суму 616301,00грн, відомість ресурсів до акта прийняття №1/157 за липень 2021 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень №2/157 від 22.09.2021 на суму 533699,00грн, відомість ресурсів до акта прийняття №2/157 за вересень 2021 року, розрахунок загальновиробничих витрат №1-2 до акту №2/157 за вересень 2021 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2021 року.

Матеріали справи містять платіжні доручення, за якими замовником перераховано грошові кошти підряднику: від 10.08.2021 №1987 на суму 616301,00грн, від 28.09.2021 №2477 на суму 533699,00грн.

З матеріалів справи вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внсено відомості про вчинення Мухіним Д.В. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України (привласнення, заволодіння бюджетними коштами на суму 184105,00грн шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем під час капітального ремонту приміщення будівлі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №157 Харківської міської ради Харківської області за адресою: 61172, м. Харків, вул. Сергія Грицевця, 30) та ч. 1 ст. 366 КК України (здійснення як службовою особою внесення до офіційних документів (акту №1/157 за липень 2021 року, акту №2/157 за вересень 2021 року) завідомо неправдивих відомостей та видачу завідомо неправдивих документів в частині зазначених в них робіт, які фактично не виконувалися під час виконання капітального ремонту приміщень будівлі Харківської міської ради Харківської області за адресою: 61172, м. Харків, вул. Сергія Грицевця, 30 за договором про закупівлю №1/157к), номер кримінального провадження №0000005.

В межах кримінального провадження №0000005 проведено судову будівельно-технічну експертизу, за якою здійснено дослідження будівлі Харківської ЗОШ №157 по вул. Сергія Грицевця, 30, м. Харків та відповідної документації, за наслідками якої надано висновок експерта №23861 від 30.12.2022.

Крім того, в межах кримінального провадження №0000005 проведено судову економічну експертизу, за результатами якої надано висновок від 27.02.2023 №СЕ-19/121-23/1628-ЕК.

11.08.2023 керівник Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, в якій просить суд стягнути з ФОП Мухіна Д.В. на користь Харківської міської ради збитки в сумі 184105,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час виконання будівельних робіт за договором про закупівлю № 1/157ка від 30.06.2021 відповідачем внесено недостовірні відомості до актів виконаних будівельних робіт, а саме до вказаних документів внесено будівельні роботи, які фактично підрядником не виконувалися, що спричинило завищення вартості виконаних робіт та завдало замовнику збитків у сумі 184105,00грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.08.2023 прийнято до розгляду позовну заяву (уточнену) (вх. № 22658 від 24.08.2023) та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання.

До Господарського суду Харківської області 23.10.2023 від ФОП Мухіна Д.В. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Вказане клопотання обґрунтоване з посиланням на положення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України об`єктивною неможливістю розгляду справи №922/3594/23 до вирішення кримінальної справи №644/6657/23, що перебуває на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за обвинуваченням Мухіна Д.В. у заволодінні бюджетними коштами, виділеними Управлінням освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, шляхом внесення недостовірних даних до офіційних документів на загальну суму 184105,00грн за наслідками капітального ремонту ФОП Мухіним Д.В. приміщень будівлі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 157 Харківської міської ради Харківської області на підставі договору підряду № 1/157к від 30.06.2021. Як вважає відповідач, за наслідками розгляду кримінальної справи відповідача визнають або не визнають винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Зважаючи на це, буде встановлено чи належний відповідач у цій справі. Відповідач наголошує, що позовні вимоги у справі № 922/3594/23 обґрунтовано доказами (зокрема, висновок експерта № CE-19/121-23/1628-ЕК від 27.02.2023, висновок експерта № 23861 від 30.12.2022 та інші), які є предметом дослідження у кримінальному провадженні №0000005, та збір яких відбувався в порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством, і судове провадження щодо оцінки цих доказів та встановлення відповідних фактів проводиться в межах розгляду кримінальної справи. Відповідач вважає, що Господарський суд Харківської області позбавлений можливості щодо оцінки доказів, зібраних в рамках кримінального провадження, оскільки всі докази містяться в матеріалах кримінального провадження та не можуть бути надані до господарського суду, а відтак господарський суд не зможе оцінити сукупність доказів та дати оцінку допустимості отримання доказів з точки зору кримінального процесуального законодавства.

07.11.2023 до Господарського суду Харківської області від ФОП Мухіна Д.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить поновити відповідачу строк на подання відзиву, у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У відзиві відповідач наполягає на неможливості розгляду цієї господарської справи до завершення розгляду кримінальної, оскільки без оцінки доказів, здобутих у кримінальному провадженні, на підставі яких проведено експертизу на відповідність критеріям допустимості, належності та достовірності, які визначені КПК України, неможливо встановити чи є належним, допустимим та достовірним висновок експертизи, оскільки він є похідним від цих доказів. Відповідач наголошує, що роботи, на невиконанні яких наполягає прокурор, виконані підрядником, однак внаслідок технічної помилки в актах приймання виконаних будівельних робіт ці роботи внесені до розділу "Актова зала", хоча фактично вони виконані в іншому приміщенні. Зазначає, що в розпорядженні відповідача наявні докази щодо придбання матеріалів, необхідних для проведення ремонту. Відповідач зазначає, що всі надані прокурором докази зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000005, але Мухін Д.В. не мав можливості самостійно збирати такі докази до набуття відповідного статусу (підозрюваного). За твердженням відповідача, ним заявлено клопотання про проведення повторного огляду та призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи за результатами такого огляду, однак в задоволенні клопотання було відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.11.2023 у справі №922/3594/23 клопотання відповідача задоволено, провадження у справі зупинено з підстав, що викладені вище.

Як вбачається, ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.11.2023 у справі №922/3594/23 питання щодо поновлення строку на подання відзиву не вирішено, проте доводи, викладені у ньому, враховано під час постановлення вказаної ухвали.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

До основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено перелік підстав, за наявності яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені (аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 903/634/20, від 30.11.2021 у справі № 914/2312/20, від 22.12.2021 у справі № 913/79/21, від 16.11.2022 у справі № 910/2309/20, від 17.10.2023 у справі №922/551/23).

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України визначено, що господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, згідно вимог статті 234 цього Кодексу, у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

При цьому, положення п. 5 ч.1 ст. 227 ГПК України містять визначення обставин, за наявності яких зупинення провадження у справі не допускається. Так, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 117 ГПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі (такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 910/759/19).

Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. 4 та 6 ст. 75 ГПК України).

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19).

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі №908/1188/19).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є стягнення збитків, що завдані підрядником замовнику шляхом внесення до актів виконаних робіт, переліку робіт, які, за твердженням позивача, фактично не виконувалися.

За загальними положеннями ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Ураховуючи положення статті 74 ГПК України, саме на позивача покладено обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Натомість відповідачу, з урахуванням положень частини першої статті 883 ЦК України, потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

Отже, суд у конкретній справі за наявними у ній доказами повинен встановити наявність складу цивільного правопорушення для застосування такого виду відповідальності як стягнення збитків.

Частиною 2 ст. 76 ГПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позовні вимоги прокурора обґрунтовані тим, що ФОП Мухіним Д.В. під час виконання робіт за договором про закупівлю від 30.06.2021 №157к внесено недостовірні дані до актів приймання виконаних будівельних робіт №1/157 від 05.08.2021, №2/157 від 22.09.2021, а саме до них включено роботи, які фактично підрядником не виконувалися. Вказані обставини стали підставою для завищення вартості виконаних підрядником робіт та надлишкового отримання бюджетних коштів в сумі 184105,00грн.

На підтвердження позовних вимог прокурором до позовної заяви додано: інформацію з сайту Prozorro про проведення закупівлі, витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000005, копії: договору про закупівлю №1/157к від 30.06.2021, додаткової угоди №1 від 08.07.2021, акту приймання виконаних будівельних робіт за липень 2021 року №1/157 від 05.08.2021 на суму 616301,00грн, відомості ресурсів до акта прийняття №1/157 за липень 2021 року, акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року №2/157 від 22.09.2021 на суму 533699,00грн, відомості ресурсів до акта прийняття №2/157 за вересень 2021 року, розрахунку загальновиробничих витрат №1-2 до акту №2/157 за вересень 2021 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2021 року, платіжних доручень від 10.08.2021 №1987 та від 28.09.2021 №2477, виписок з рахунку позивача-2, протокол огляду від 29.12.2022, висновку експерта №23861 від 30.12.2022 за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000005, висновку експерта №СЕ-19/121-23/1628-ЕК від 27.02.2023 за результатами проведеної судової економічної експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що зупиняючи провадження у цій справі до закінчення розгляду Орджонікідзевським районним судом м. Харкова справи № 644/6657/23, суд першої інстанції пославшись на доводи, викладені у клопотанні відповідача про зупинення провадження, зазначив, що на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа № 644/6657/23 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме, у заволодінні як службовою особою (фізичною особою-підприємцем) бюджетними коштами, виділеними Управлінням освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, шляхом внесення недостовірних даних до офіційних документів на загальну суму 184105,00 грн. Таким чином, за наслідками розгляду кримінальної справи ОСОБА_1 визнають або не визнають винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та в передбаченому Законом порядку буде встановлено, чи дійсно ОСОБА_1 вніс недостовірні відомості до актів приймання виконаних робіт за договором про закупівлю № 1/157К від 30.06.2021 та в результаті цього без належних правових підстав заволодів бюджетними коштами на загальну суму 184105,00грн, як на цьому наполягає прокурор. Зважаючи на це, в межах даної справи господарським судом буде встановлено, чи дійсно ОСОБА_1 вчинив дії, що призвели до понесення збитків.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що саме в процесі розгляду кримінальної справи буде надаватись правова оцінка доказам, що долучені до позовної заяви у даній справі, на предмет їх допустимості у порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством. При цьому, правова оцінка, яка буде надана Орджонікідзевським районним судом м. Харкова обставинам кримінального правопорушення, зокрема, допустимості зібраних доказів, поданих стороною обвинувачення, заподіянню збитків, може мати істотне значення для розгляду даної справи, однак господарський суд позбавлений можливості надати оцінку допустимості отримання доказів з точки зору кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. ч. 1 та 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 6 ст. 75 ГПК України визначено, що обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В той же час, ч. 7 вказаної статті встановлює, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Положення ст. 76 ГПК України визначають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 13 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, господарський суд наділений самостійними повноваження на оцінку доказів, що містяться в матеріалах господарської справи.

При цьому рішення суду повинно ґрунтуватися на доказах, що досліджувалися та оцінювалися ним безпосередньо, як в сукупності, так і кожен окремо.

Тобто, місцевий господарський суд не врахував, що він наділений повноваженнями щодо оцінки доказів у справі та встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін у цій справі, що надає йому можливість самостійно встановити всі обставини справи та ухвалити рішення по суті.

Суд першої інстанції в межах даного провадження не позбавлений можливості встановити обставини виконання/невиконання відповідачем будівельних робіт за договором про закупівлю від 30.06.2021 №1/157к, їх фактичний обсяг та вартість, чи виконувалися/не виконувалися спірні роботи у актовому залі чи іншому приміщені.

Судова колегія зауважує, що судом першої інстанції не наведено достатніх обґрунтувань, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості таких доказів та викладених у них висновків.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Положеннями ч. 3 ст. 98 ГПК України визначено, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

У розумінні положень статті 104 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов`язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу.

Таким чином, висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів і не має заздалегідь установленої сили.

В постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 918/36/19 зазначено, що при вирішенні господарських спорів може бути досліджений і висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної. Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

При цьому, Верховним Судом зазначено, що покликання судів першої та апеляційної інстанції на відсутність порядку витребування господарськими судами в органів досудового розслідування оригіналів документів, що долучені до матеріалів кримінального провадження, як на причину неможливості дослідити оригінали документів, достовірність яких оспорюється в даній справі, є безпідставним. Господарським процесуальним та кримінально - процесуальним законодавством України не встановлено заборони господарському суду витребовувати окремі оригінали документів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 81 ГПК України.

Таким чином, висновки експерта, виконані у кримінальному провадженні, можуть враховуватись у якості допустимих доказів судами інших юрисдикцій, окрім кримінальної. При цьому такий висновок є рівноцінним з іншими видами доказів, не має заздалегідь установленої сили та підлягає оцінці разом з іншими доказами у справі.

Враховуючи зазначене, Господарський суд Харківської області не позбавлений можливості самостійно здійснити оцінку висновку експерта №23861 від 30.12.2022 за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000005 та висновку експерта №СЕ-19/121-23/1628-ЕК від 27.02.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи.

Доводи відповідача щодо можливості отримання ним доказів для підтвердження своїх доводів лише в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом, судова колегія вважає необґрунтованим, оскільки відповідач не позбавлений можливості надати всі наявні у нього докази до господарського суду з метою доведення своїх доводів та заперечень. Крім того, у випадку наявності сумнівів чи заперечень щодо експертних висновків, наданих прокурором, відповідач згідно з нормами ГПК України наділений правом надати до суду висновок експерта, виготовлений за його замовленням, або за наявності мотивованих підстав та належного обґрунтування, звернутися до господарського суду з клопотанням про призначення у справі експертизи, додаткової або повторної експертизи.

Колегія суддів наголошує, що для вирішення справи господарському суду необхідно встановити наявність або відсутність в діях відповідача порушення господарського зобов`язання, яке спричинило настання збитків. В той же час, наявність або відсутність в діях відповідача кримінального правопорушення не має вирішального значення для встановлення обставин наявності чи відсутності в діях відповідача порушення господарського зобов`язання, яке потягло за собою настання матеріальних збитків. Відсутність в діях особи кримінального правопорушення не є беззаперечним свідченням відсутності в діях такої особи господарського правопорушення.

В той же час сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №644/6657/23, господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи, у відповідності до вимог законодавства, предмету та підстав позову.

Наведене свідчить, що місцевий господарський суд необґрунтовано зупинив розгляд справи за наявності власних повноважень щодо оцінки доказів та встановлення обставин справи, що мало наслідком порушення принципів змагальності, диспозитивності судового процесу та розумності строків розгляду справи в суді.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду справ Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Суд наголошує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Національним судам належить організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 29.03.2006 у справі "Скордіно проти Італії", від 08.06.2006 у справі "Сюрмелі проти Німеччини"). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 910/23396/16, від 20.12.2019 у справі № 910/759/19, від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18, від 09.07.2020 у справі № 910/1667/19, від 17.04.2019 у справі № 924/645/18, від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 13.09.2019 у справі № 912/872/18, від 21.02.2019 у справі № 910/974/18, якими скаржником обґрунтовано доводи касаційної скарги.

Ураховуючи наведене, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у цій справі є таким, що зроблений з порушенням п. 5 ч. 1 ст.227 ГПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв`язку з чим ухвала Господарського суду Харківської області від 08.11.2023 у справі №922/3594/23 підлягає скасуванню з направленням справи для подальшого розгляду до Господарського суду Харківської області.

Судова колегія зазначає, що розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Оскільки апеляційний суд не здійснює перегляд справи по суті позовних вимог, розподіл судових витрат Східним апеляційниим господарським судом не вирішується.

Керуючись статтями 269, 270, п. 6 ч. 1 статті 275, п. 4 ч. 1 статті 280, статтями 281-284, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.11.2023 у справі №922/3594/23 скасувати.

3.Направити справу №922/3594/23 для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 19.01.2024.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза