СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

21 січня 2024 року м. Харків Справа № 922/4055/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді: суддя Істоміна О.А.

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України (вх.№218Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 28.12.2023

у справі №922/4055/23 (суддя Лаврова Л.С., повний текст рішення підписано 28.12.2023)

за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг-С», Харківська область, Харківський район, місто Мерефа,

про визнання недійсним Договорів №286/1/22/79 від 08.11.2022 та №286/1/22/82 від 11.11.2022 в частині, стягнення сплаченого ПДВ, 3% річних та інфляційних втрат

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернувся Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг-С» та просить суд: визнати недійсним пункт 1.1 Договору № 286/1/22/79 від 11.11.2022 в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 4 304 395,78 грн., що укладений між Міністерством оборони України та ТОВ «Агрохолдинг-С»; визнано недійсним пункт 1.1 Договору №286/1/22/82 від 11.11.2022 в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 17. 480.372 грн, що укладений між Міністерством оборони України та ТОВ «Агрохолдинг-С», м.Мерефа, стягнути з ТОВ «Агрохолдинг-С» на користь Міністерства оборони України грошові кошти у розмірі 23.230.405,80 грн, з яких: 21.780.747,30 грн сплачений ПДВ (основний борг), 429.025,86 грн. - 3% річних та 1.020.632,64 грн інфляційних втрат на суму основного боргу, стягнути з відповідача судові витрати, у тому числі зі сплати судового збору в сумі 353 824,09 грн за подачу указаного позову на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.12.2023 справі №922/4055/23 частково задоволено позовні вимоги Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України. Визнано недійсним пункт 1.1 Договору № 286/1/22/79 від 11.11.2022 в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 4.304.395,78 грн, що укладений між Міністерством оборони України та ТОВ «Агрохолдинг-С», визнано недійсним пункт 1.1 Договору № 286/1/22/82 від 11.11.2022 в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 17.480.372 грн, що укладений між Міністерством оборони України та ТОВ «Агрохолдинг-С». Присуджено до стягнення з ТОВ «Агрохолдинг-С» на користь Міністерства оборони України кошти в розмірі 21.780.747,30 грн, три відсотки річних 429.023,67 грн, інфляційні втрати 566.517,10 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Присуджено до стягнення з ТОВ «Агрохолдинг-С» на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 347.012,32 грн судового збору.

Міністерства оборони України з вказаним рішенням місцевого господарського суду частково не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 26.12.2023 по справі № 922/4055/23 в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХОЛДИНГ-С» про визнання недійсним Договорів №286/1/22/79 від 08.11.2022 та №286/1/22/82 від 11.11.2022 в частині, стягнення сплаченого ПДВ, 3% річних та інфляційних втрат.. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції виніс оскаржуване рішення внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновку суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України у повному обсязі.

Перевіркою матеріалів апеляційної скарги, судом встановлено, що заявником апеляційної скарги, в порушення вимог частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги взагалі не додано докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В данному випадку за подання апеляційної скарги скаржник повинен був сплатити судовий збір в розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті за подання позовної заяви з двома вимогами немайнового характеру та однією вимогою майнового характеру. Отже, апелянт повинен був сплатити за подання апеляційної скарги судовий збір, з урахуванням положень ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору в розмірі 416.414,78 грн (341.644,32 + 2684 + 3684 = 347.012,32 х 150% = 520.518,48 грн х 0,8 = 416.414,78 ).

При цьому, до матеріалів апеляційної скарги взагалі не додано доказу сплати судового збору.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Одночасно з апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання, в якому апелянт просить відстрочити Міністерству оборони України сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги до прийняття судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги та відкрити апеляційне провадження. Обгрунтовуючи дане клопотання, Міністерство оборони посилається на те, що Східний територіальний юридичний відділ (м. Харків) є бюджетною установою і повністю фінансується за рахунок коштів державного бюджету через Департамент фінансів Міноборони. Оскільки особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, проте з огляду на запроваджений воєнний стан і пов`язані із цим видатки, вважаємо наявні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору до постановлення відповідного рішення.

Відповідно до вимог ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведений перелік є вичерпним.

Разом з тим, скаржник не довів суду апеляційної інстанції той факт, що він належить до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України Про судовий збір щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

В порушення приписів ст.ст. 73, 74, 77 ГПК України апелянтом не надано апеляційному суду належних та допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану та неплатоспроможності, які б мали виключний характер та свідчили про наявність поважних підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини недостатності коштів, не можуть вважатися підставою для відстрочення (звільнення) від такої сплати.

Таким чином, обґрунтування причин відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недостатніми, непереконливими та не підтвердженими належними та допустимими доказами, тому вищезгадана заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням встановлених законом вимог, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, якою зокрема встановлено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу; якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя доповідач

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без руху.

Заявнику апеляційної скарги усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вказаних недоліків в установлений строк, апеляційна скарга згідно ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, яка застосовується в силу ч.2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України, буде вважатися не поданою і підлягає поверненню заявнику.

Запропонувати учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом упоноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та касаційному оскарженню не підлягає.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/

Суддя О.А. Істоміна